РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 991/2014 НА КОМИСИЯТА
от 19 септември 2014 година
за изменение на приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от фосетил във и върху определени продукти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) и член 16, параграф 1, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) от фосетил са определени в част А от приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005.
(2)
Определението на наблюдаваното остатъчно вещество, приложимо за фосетил, включва изходното съединение фосетил, продукта на разграждане фосфориста киселина и техните соли. Солите на фосфористата киселина се наричат фосфонати.
(3)
Комисията получи информация от отделни държави членки и стопански субекти за наличието на фосфонати във и върху определени продукти, което води до по-високи стойности на остатъчните вещества от максимално допустимите граници от 2 mg/kg, определени в Регламент (ЕО) № 396/2005 за тези продукти, съответстващи на границата на установяването.
(4)
Комисията събра данни от наблюдение през 2014 г., за да проучи наличието на фосфонати в храните. Тези данни, предоставени от стопанските субекти в хранителната промишленост, показаха, че количествата фосфонати варират в зависимост от източника и продукта, но често надвишават МДГОВ, чиято граница на установяването е 2 mg/kg. Задълбоченият анализ на данните показа, че по-голямата част от пробите, които не отговарят на изискванията, съдържат остатъчни вещества от фосфориста киселина и нейните соли, които превишават границата на установяването, а остатъчните вещества от фосетил и солите му остават под границата на установяването.
(5)
Въпреки че фосфонатите не са включени в приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета (2) по силата на член 14 от същия регламент, те биха могли да се съдържат в торовете, разрешени на национално равнище, по-конкретно в определени продукти за торене, прилагани по листата на растенията (листни торове). Тъй като не съществуват съответни разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи фосетил, както в Съюза, така и в трети държави, които са важни износители на засегнатите хранителни продукти за Съюза, и като се имат предвид недостатъчните количества установими остатъчни вещества от фосетил и неговите соли и използването на фосфонати като съставка в листни торове, може с основание да се предположи, че остатъчните вещества са следствие от прилагането на листни торове, съдържащи фосфонати.
(6)
Комисията поиска от Европейския орган за безопасност на храните (наричан по-долу „Органът“) да представи становище относно рисковете за общественото здраве, свързани с остатъчните вещества от фосфонати в определени продукти или върху тях. Предвид неотложния характер на въпроса, вместо мотивирано становище Органът изготви изявление (3), в което посочва няколко оставащи неясноти. Той предостави изявлението си на Комисията, на държавите членки и на широката общественост.
(7)
В своето изявление Органът заключи, че се очаква предложените временни МДГОВ да предоставят достатъчна защита на потребителите. Оценката на експозицията през целия живот, произтичаща от консумацията на всички хранителни продукти, които могат да съдържат остатъчни вещества от фосфонати, не показа, че е налице риск да бъде надвишена допустимата дневна доза. Органът не извърши оценка на острата експозиция на потребителите поради ниската степен на остра токсичност на фосфонатите. Органът посочи, че изявлението съдържа неясноти и предложи да измени определението за остатъчното вещество.
(8)
За да се избегнат значителни смущения в търговията със засегнатите продукти и тъй като за момента няма научни данни за наличие на риск за потребителите, е целесъобразно да се определят временни МДГОВ за фосетил въз основа на наличните данни от наблюдението и въз основа на изявлението на ЕОБХ. Тези временни МДГОВ следва да се прилагат само докато влязат в сила мерки за предотвратяване на появата на остатъчни вещества от фосфонати в съответните култури през бъдещи вегетационни периоди.
(9)
Въз основа на изявлението на Органа и като се вземат под внимание факторите, имащи отношение към разглеждания въпрос, съответното изменение на МДГОВ отговаря на изискванията на член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 396/2005.
(10)
Поради това Регламент (ЕО) № 396/2005 следва да бъде съответно изменен.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 септември 2014 година.
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 991/2014
af 19. september 2014
om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer af fosetyl i eller på visse produkter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (1), særlig artikel 14, stk. 1, litra a), og artikel 16, stk. 1, litra a), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der er i del A i bilag III til forordning (EF) nr. 396/2005 fastsat maksimalgrænseværdier for fosetyl.
(2)
Restkoncentrationsdefinitionen til overvågning, der gælder for fosetyl, omfatter moderforbindelsen fosetyl, nedbrydningsproduktet phosphorsyrling og salte heraf. Salte af phosphorsyrling betegnes phosphonater.
(3)
Kommissionen har fra medlemsstaterne og virksomhedsledere fået oplyst, at der forekommer phosphonater i eller på visse produkter, hvilket medfører højere restkoncentrationer end den maksimalgrænseværdi på 2 mg/kg, der er fastsat i forordning (EF) nr. 396/2005 for disse produkter, svarende til bestemmelsesgrænseværdien.
(4)
Kommissionen har i 2014 indsamlet overvågningsdata for at undersøge forekomsten af phosphonater i fødevarer. Disse data, som er udarbejdet af fødevarevirksomhedsledere, viser, at phosphonater forekommer i varierende mængde alt efter kilden og produktet, men ofte overstiger maksimalgrænseværdien på 2 mg/kg. Yderligere dataanalyse har vist, at langt størstedelen af de ikke-overensstemmende prøver indeholder restkoncentrationer af phosphorsyrling og salte heraf, som overstiger bestemmelsesgrænseværdien, mens restkoncentrationerne af fosetyl og salte heraf ligger under bestemmelsesgrænseværdien.
(5)
Selv om phosphonater ikke er opført i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2003/2003 (2) i overensstemmelse med forordningens artikel 14, kan de være indeholdt i gødninger, der er godkendt på nationalt plan, navnlig visse gødningsprodukter, der påføres planters blade (bladgødning). I betragtning af manglende relevante godkendelser af plantebeskyttelsesmidler indeholdende fosetyl i både Unionen og tredjelande, som er vigtige eksportører af de pågældende fødevarer til Unionen, de få påviselige restkoncentrationer af fosetyl og salte heraf og anvendelsen af phosphonater i bladgødningsprodukter kan det med rimelighed antages, at restkoncentrationerne skyldes anvendelsen af bladgødningsprodukter, der indeholder phosphonater.
(6)
Kommissionen har anmodet Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) om at afgive en udtalelse om de folkesundhedsmæssige risici forbundet med phosphonatrester i eller på visse produkter. På grund af sagens hastende karakter afgav autoriteten ikke en begrundet udtalelse, men en »erklæring« (3), hvori der blev henvist til en række uafklarede spørgsmål. Autoriteten har sendt erklæringen til Kommissionen og medlemsstaterne og offentliggjort den.
(7)
Autoriteten konkluderede i erklæringen, at de foreslåede midlertidige maksimalgrænseværdier må forventes at beskytte forbrugerne tilstrækkeligt. Der kunne ikke påvises nogen risiko for, at det acceptable daglige indtag (ADI) overskrides ved livslang eksponering for phosphonatrester gennem forbrug af alle fødevareprodukter, der kan indeholde dem. Autoriteten foretog ikke nogen vurdering af den akutte forbrugereksponering, fordi phosphonat har lav akut toksicitet. Autoriteten påpegede, at erklæringen er behæftet med usikkerhed, og foreslog, at definitionen på restkoncentration ændres.
(8)
For at undgå betydelige markedsforstyrrelser i forbindelse med handelen med de pågældende produkter, og eftersom der ud fra de foreliggende videnskabelige data ikke er fundet nogen risiko for forbrugerne, er det hensigtsmæssigt at fastsætte midlertidige maksimalgrænseværdier for fosetyl på grundlag af de foreliggende overvågningsdata og autoritetens erklæring. De midlertidige maksimalgrænseværdier bør kun gælde, indtil foranstaltningerne med henblik på at forebygge forekomst af phosphonatrester i relevante afgrøder i kommende vækstsæsoner får virkning.
(9)
På baggrund af autoritetens erklæring og under hensyntagen til alle relevante faktorer opfylder den pågældende ændring af maksimalgrænseværdien kravene i artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005.
(10)
Forordning (EF) nr. 396/2005 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(11)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag III til forordning (EF) nr. 396/2005 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. september 2014.