РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1333/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 26 ноември 2014 година
относно статистиката на паричните пазари
(ЕЦБ/2014/48)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 5 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2533/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно събирането на статистическа информация от Европейската централна банка (1), и по-специално член 5, параграф 1 и член 6, параграф 4 от него,
като взе предвид становището на Европейската комисия (2),
като има предвид, че:
(1)
За изпълнението на задачите си Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) се нуждае от изготвянето на статистически данни за сделките на паричния пазар, а именно за обезпечените сделки, необезпечените сделки и за някои сделки с деривати, допълнително уточнени в настоящия регламент, които са сключени от парично-финансови институции (ПФИ), с изключение на централните банки и фондовете на паричния пазар (ФПП), с други ПФИ, и между ПФИ и други финансови институции, държавно управление и нефинансови предприятия, като вътрешногруповите сделки не се включват.
(2)
Със събирането на тези статистически данни основно се цели да се предостави на Европейската централна банка (ЕЦБ) пълна, подробна и хармонизирана статистическа информация относно паричните пазари в еврозоната. Извлечените от сделките данни, събрани по отношение на горепосочените пазарни сегменти, предоставят информация относно трансмисионния механизъм на решенията в областта на паричната политика. Следователно те са необходим набор от статистически данни за целите на паричната политика в еврозоната.
(3)
Събирането на статистически данни е необходимо и за да може ЕЦБ да предоставя аналитична и статистическа подкрепа на единния надзорен механизъм (ЕНМ) в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (3). В тази рамка събирането на статистически данни е необходимо и с цел да се подпомагат задачите на ЕЦБ в областта на финансовата стабилност.
(4)
Националните централни банки (НЦБ) следва да уведомят ЕЦБ, в случай че решат да не събират изискуемите по настоящия регламент данни, като в този случай ЕЦБ поема задачата да събере данните пряко от отчетните единици.
(5)
В съответствие с Договорите и съгласно условията, предвидени в Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-долу „Устава на ЕСЦБ“), от ЕЦБ се изисква да приема регламенти, доколкото това е необходимо за изпълнението на задачите на ЕСЦБ, определени в Устава на ЕСЦБ, а в някои случаи - предвидени в разпоредбите, приети от Съвета съгласно член 129, параграф 4 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
(6)
С цел да се сведе до минимум тежестта на отчетността за ПФИ, като същевременно се осигурят навременни и висококачествени статистически данни, ЕЦБ първоначално ще изиска да се отчитат данни от най-големите ПФИ от еврозоната въз основа на стойността на общите основни балансови активи в сравнение с общите основни балансови активи за всички ПФИ от еврозоната. От 1 януари 2017 г. Управителният съвет на ЕЦБ може да увеличи броя на отчетните ПФИ, като вземе предвид и други критерии, като например значимостта на дейността на ПФИ на паричните пазари и важността на ПФИ за стабилността и функционирането на финансовата система. С оглед на осигуряването на минимално равнище на географска представителност ЕЦБ ще осигури наличието на поне три отчетни ПФИ от държава членка, чиято парична единица е еврото (наричана по-долу „държава членка от еврозоната“). НЦБ могат да събират данни и от ПФИ, които не са част от действителната съвкупност от отчетни единици въз основа на националните им изисквания за статистическа отчетност, като в този случай данните ще бъдат отчетени и проверени съгласно настоящия регламент.
(7)
С цел да се сведе до минимум тежестта на отчетността за ПФИ, като се избегне подлагането им на двойни изисквания за отчетност и същевременно с това се осигурят навременни и висококачествени статистически данни, ЕЦБ следва да е в състояние да ги освободи от задължението да отчитат данни относно сделките за финансиране с ценни книжа и договорите за деривати, ако тези данни вече са били отчетени пред регистър на трансакциите, при положение че ЕЦБ разполага с ефективен достъп до навременни и стандартизирани данни в съответствие с изискванията, посочени в настоящия регламент.
(8)
В член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98 на Съвета е предвидена възможността ЕЦБ да приема регламенти, с които определя изискванията си за статистическа отчетност и ги налага спрямо действителната съвкупност от отчетни единици на държавите членки от еврозоната. В член 6, параграф 4 е предвидено, че ЕЦБ може да приема регламенти, определящи условията, съгласно които може да се упражнява правото на проверка или принудително събиране на статистическа информация.
(9)
В член 4 от Регламент (ЕО) № 2533/98 е предвидено, че държавите членки трябва да създадат своя собствена организация в областта на статистиката и да работят в пълно сътрудничество с ЕСЦБ, за да се осигури изпълнението на задълженията, които произтичат от член 5 от Устава на ЕСЦБ.
(10)
Дотолкова, доколкото данните, събрани съгласно настоящия регламент, съдържат поверителна статистическа информация, приложимите стандарти за защитата и използването на такава информация ще бъдат посочените в членове 8 и 8в от Регламент (ЕО) № 2533/98.
(11)
В член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98 е предвидено, че ЕЦБ има правомощието да налага санкции на отчетните единици, които не спазват изискванията за статистическа отчетност, посочени в регламентите или решенията на ЕЦБ.
(12)
Въпреки че се отчита, че регламентите, приети от ЕЦБ съгласно член 34.1 от Устава на ЕСЦБ, не предоставят права и не налагат задължения на държавите членки, чиято парична единица не е еврото (наричани по-долу „държави членки извън еврозоната“), член 5 от Устава на ЕСЦБ се прилага както към държавите членки от еврозоната, така и към държавите членки извън еврозоната. В Регламент (ЕО) № 2533/98 се отбелязва, че член 5 от Устава на ЕСЦБ, заедно с член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, предполага задължение на национално равнище да се разработят и приложат всички мерки, които държавите членки извън еврозоната считат за подходящи с оглед на събирането на статистическата информация, необходима за изпълнението на изискванията на ЕЦБ за статистическа отчетност, както и с оглед на своевременната им подготовка в областта на статистиката, за да станат държави членки от еврозоната.
(13)
Изискванията за отчетност съгласно настоящия регламент не засягат изискванията за отчeтност, установени в други правни актове и инструменти на ЕЦБ, които могат, поне частично, да обхващат и отчитането на статистическа информация за паричните пазари сделка по сделка или агрегирано,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент:
1.
„отчетна единица“, „резидент“ и „резидентен“ имат същото значение, както са определени в член 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98;
2.
„парично-финансова институция“ (ПФИ) има същото значение, както е определено в член 1 от Регламент (ЕС) № 1071/2013 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2013/33) (4), и включва всички клонове на ПФИ на територията на Съюза и ЕАСТ, освен ако изрично е предвидено друго в разпоредбите на настоящия регламент;
3.
„ДФП“ означава други финансови посредници освен застрахователните (осигурителните) дружества и пенсионните фондове, така както те са определени в преработената Европейска система от сметки (наричана по-долу „ЕСС 2010“), установена с Регламент (ЕС) № 549/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5);
4.
„застрахователни (осигурителни) дружества“ са финансови предприятия и квазикорпорации, които се занимават основно с финансово посредничество като следствие от обединяването на рискове главно под формата на пряко застраховане или презастраховане, както е посочено в ЕСС 2010;
5.
„пенсионни фондове“ са всички финансови предприятия и квазикорпорации, които се занимават основно с финансово посредничество като следствие от обединяването на социални рискове и потребностите на осигурените лица (социално осигуряване), както е посочено в ЕСС 2010;
6.
„нефинансови предприятия“ е секторът от нефинансови предприятия, посочен в ЕСС 2010;
7.
„държавно управление“ обхваща институционалните единици, които са непазарни производители, чиято продукция е предназначена за индивидуално и колективно потребление и които се финансират от задължителни плащания, извършвани от единици, принадлежащи към други сектори, и институционалните единици, които се занимават основно с преразпределението на национален доход и богатство, както е посочено в ЕСС 2010;
8.
„общи основни балансови активи“ са общите активи минус други активи, така както тези термини са определени в Регламент (ЕС) № 1071/2013 (ЕЦБ/2013/33);
9.
„статистически данни за паричния пазар“ са статистически данни, свързани с обезпечените сделки, необезпечените сделки и сделките с деривати, чийто обект са инструментите на паричния пазар, сключени между ПФИ или между ПФИ и ДФП, застрахователни (осигурителни) дружества, пенсионни фондове, централни банки, държавно управление и нефинансови предприятия, като не се включват вътрешногруповите сделки през съответния отчетен период;
10.
„инструмент на паричния пазар“ е който и да е от инструментите, посочени в приложения I, II и III;
11.
„фонд на паричния пазар“ е предприятие за колективно инвестиране, което се нуждае от разрешение за извършване на дейност като предприятие за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа съгласно Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) или е алтернативен инвестиционен фонд съгласно Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7), инвестира в краткосрочни активи и си е поставило като отделни или кумулативни цели предлагането на печалба в съответствие с лихвените проценти на паричния пазар или запазването на стойността на инвестицията;
12.
„централна банка“ е която и да е централна банка, независимо от това къде се намира;
13.
„национална централна банка/национални централни банки“ или „НЦБ“ са националните централни банки на държавите членки в Съюза;
14.
„референтна съвкупност от отчетни единици“ са ПФИ, резиденти в еврозоната, с изключение на централните банки и ФПП, които приемат деноминирани в евро депозити и/или емитират други дългови инструменти, и/или предоставят деноминирани в евро кредити, както са посочени в приложение I, II или III, от/на други ПФИ и/или от/на ДФП, застрахователни (осигурителни) дружества, пенсионни фондове, държавно управление, централни банки за инвестиционни цели или нефинансови предприятия;
15.
„група“ е група от предприятия - включително, но не само банкова група - която се състои от предприятие майка и дъщерните му предприятия, чиито финансови отчети са консолидирани за целите на Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (8);
16.
„клон“ означава място на стопанска дейност, което представлява юридически зависима част от дадена институция и което извършва пряко всички или някои от сделките, присъщи на дейността на институцията;
17.
„клон в Съюза или клон в ЕАСТ“ е клон, който се намира и е регистриран в държава членка на Съюза или в държава от ЕАСТ;
18.
„Европейската асоциация за свободна търговия“ е междуправителствената организация, създадена, за да насърчава свободната търговия и икономическата интеграция в полза на нейните държави членки;
19.
„вътрешногрупова сделка“ е сделка, чийто обект са инструменти на паричния пазар, сключена от отчетна единица с друго предприятие, което е изцяло включено в същия консолидиран финансов отчет. Предприятията, които са страни по сделката, се считат за изцяло включени в „същата консолидация“, когато и двете са или:
а)
включени в консолидация съгласно Директива 2013/34/ЕС или съгласно международните стандарти за финансова отчетност (IFRS), приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (9), или когато се касае за група, чието предприятие майка е с главно управление в трета държава - съгласно общоприетите счетоводни принципи на тази трета държава, определени за еквивалентни на IFRS съгласно Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (10) (или съгласно счетоводните стандарти на трета държава, прилагането на които е позволено в съответствие с член 4 от същия регламент); или
б)
обхванати от същия надзор на консолидирана основа в съответствие с Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11) или когато се касае за група, предприятието майка на която е с главно управление в трета държава - от същия надзор на консолидирана основа от компетентен орган на трета държава, който е оценен като равностоен на надзора, подчинен на принципите, установени в член 127 от Директива 2013/36/ЕС;
20.
„работен ден“ по отношение на която и да е дата, посочена в договор или в потвърждение за сделка с инструмент на паричния пазар, е денят, в който търговските банки и валутните пазари са отворени за обичайната си дейност (включително за операции със съответния инструмент на паричния пазар) и извършват сетълмент на плащания в същата валута като валутата на задължението за плащане, което е дължимо на тази дата или е изчислено към тази дата. В случай че дадена сделка с инструмент на паричния пазар е уредена от стандартно основно споразумение, съставено от Европейската банкова федерация (ЕБФ), Асоциацията на кредитните пазари (АКП), Международна асоциация за суапове и деривати (МАСД) или други водещи европейски или международни пазарни асоциации, се използва предоставеното в споразумението определение или определението, към което то препраща. За сетълмента на сделка с инструмент на паричния пазар, по отношение на която сетълментът следва да се извърши посредством определена система за сетълмент, „работен ден“ е денят, в който системата за сетълмент е отворена за извършването на сетълмента на тази сделка;
21.
„ден за сетълмент на TARGET2“ е всеки ден, в който TARGET2 (Трансевропейската автоматизирана система за брутен сетълмент на експресни преводи в реално време) е отворена;
22.
„споразумение за обратно изкупуване“ е споразумение, по силата на което страните по него могат да участват в сделки, по които едната страна („продавач“) се съгласява да продаде на другата страна („купувач“) определени „активи“ („ценни книжа“, „стоки“ или „други финансови активи“) на определена дата в близко бъдеще, в замяна на което купувачът плаща покупната цена на продавача, като едновременно с това купувачът се съгласява да продаде обратно на продавача активите на определена бъдеща дата или при поискване, в замяна на което продавачът плаща на купувача договорената за обратното изкупуване цена. Всяка подобна сделка може да бъде репо сделка или сделка за покупка с уговорка за последваща обратна продажба. „Споразумение за обратно изкупуване“ може да е и споразумение за предоставяне на активи в залог и за предоставяне на общо право на повторно използване в замяна на кредит на парични средства на определена дата в близко бъдеще и връщането на кредита и лихвите на бъдеща дата в замяна на връщането на активите. Репо сделките могат да бъдат сключени с предварително определен падеж („срочни репо сделки“) или без предварително определен падеж, като на страните се предоставя възможност да се споразумеят по всяко време относно това дали да продължат или да прекратят споразумението („отворени репо сделки“);
23.
„тристранна репо сделка“ е репо сделка, при която на трета страна е възложено да избере обезпечението и да извършва действия по управлението му, докато е в сила сделката;
24.
„валутен суап“ е суап сделка, при която едната страна продава на другата определена сума от определена валута в замяна на плащането на договорена сума от друга определена валута по договорен валутен курс (известен като спот валутен курс) с уговорката продадената валута да бъде изкупена обратно на бъдеща дата (известна като падеж) в замяна на продажбата на първоначално закупената валута по различен валутен курс (известен като форуърд валутен курс);
25.
„овърнайт индекс суап“ (ОИС) е лихвен суап, при който периодичният плаващ лихвен процент е равен на средната геометрична стойност на овърнайт лихвения процент (или овърнайт индекс лихвения процент) през определен период от време. Окончателното плащане се изчислява, като разликата между фиксирания лихвен процент и натрупания овърнайт лихвен процент, отчетен по време на действието на ОИС, се прилага към номиналната стойност на сделката. Тъй като предметът на настоящия регламент обхваща само ОИС, деноминирани в евро, овърнайт лихвеният процент ще бъде ЕОНИА.
26.
„Рамката Базел III за КЛП“ е коефициентът на ликвидно покритие (КЛП), предложен от Базелския комитет и одобрен на 7 януари 2013 г. от Групата на управителите и ръководителите на надзорни органи, надзорния орган на Базелския комитет за банков надзор, като минимален глобален регулаторен стандарт по отношение на мерките за краткосрочна ликвидност в банковия сектор.
Член 2
Действителна съвкупност от отчетни единици
1. Действителната съвкупност от отчетни единици се състои от ПФИ, резиденти на еврозоната, от референтната съвкупност от отчетни единици, които са определени от Управителния съвет като отчетни единици съгласно параграф 2 или 3, както е приложимо, или от ПФИ, определени като отчетни единици съгласно параграф 4 - въз основа на посочените там критерии, и които са уведомени за отчетните си задължения съгласно параграф 5 (наричани по-долу „отчетни единици“).
2. На датата, на която настоящият регламент влезе в сила, Управителният съвет може да вземе решение, че ПФИ е отчетна единица, ако общите основни балансови активи на ПФИ надхвърлят 0,35 % от общите основни балансови активи на всички ПФИ от еврозоната въз основа на най-актуалните данни, с които ЕЦБ разполага, т.е.:
а)
данните към края на месец декември на календарната година, предхождаща уведомлението съгласно параграф 5; или
б)
ако данните по буква а) не са налични, данните към края на месец декември на предходната година.
За целите на това решение клоновете извън държавата на произход на съответната ПФИ се изключват от изчисляването на общите основни балансови активи на съответната ПФИ.
3. Считано от 1 януари 2017 г. Управителният съвет може да вземе решение за категоризирането на други ПФИ като отчетни единици въз основа на размера на общите им основни балансови активи в сравнение с общите основни балансови активи на всички ПФИ от еврозоната, значимостта на дейността на ПФИ при търгуването на инструменти на паричния пазар и важността им за стабилността и функционирането на финансовата система в еврозоната и/или в отделните държави членки.
4. Считано от 1 януари 2017 г. Управителният съвет може да вземе и решение, че за всяка държава членка от еврозоната като отчетни единици се определят поне три ПФИ. Следователно, ако въз основа на решенията на Управителния съвет, взети съгласно параграф 2 или параграф 3, в определена държава членка от еврозоната бъдат избрани по-малко от три ПФИ, действителната съвкупност от отчетни единици ще обхваща и други ПФИ от тази държава членка от еврозоната, които съответната НЦБ счита за представителни (наричани по-долу „представителни отчетни единици“), така че като отчетни единици за тази държава членка от еврозоната да бъдат определени поне три отчетни единици.
Представителните отчетни единици се избират измежду най-големите кредитни институции, резиденти в съответната държава членка от еврозоната, въз основа на общите основни балансови активи на институциите, освен ако НЦБ предложат други критерии, с които ЕЦБ писмено се съгласи.
5. ЕЦБ или съответната НЦБ уведомява съответните ПФИ за решението на Управителния съвет съгласно параграф 2, 3 или 4 и за задълженията им по настоящия регламент. Уведомлението се изпраща в писмена форма поне четири месеца преди началото на първото отчитане.
6. Независимо от решенията на Управителния съвет, взети съгласно параграф 2, 3 или 4, НЦБ могат да събират и статистически данни за паричния пазар от ПФИ, резиденти в тяхната държава членка, които не са отчетни единици съгласно параграф 2, 3 или 4, въз основа на националните им изисквания за статистическа отчетност (наричани по-долу „допълнителни отчетни единици“). Ако дадена НЦБ определи допълнителни отчетни единици по този начин, тя своевременно ги уведомява.
Член 3
Изисквания за статистическа отчетност
1. За целите на редовното изготвяне на статистически данни за паричния пазар отчетните единици отчитат ежедневна статистическа информация относно инструментите на паричния пазар на НЦБ на държавата членка, в която са резиденти на консолидирана основа, включително за всички техни клонове в Съюза или в ЕАСТ. Изискваната статистическа информация е посочена в приложения I, II и III. В съответствие с член 4, параграф 2 от настоящия регламент НЦБ предава на ЕЦБ статистическата информация, която получи от отчетните единици.
2. НЦБ определят и прилагат правилата за отчетност във връзка с инструментите на паричния пазар, които отчетните единици следва да спазват. Тези правила за отчетност осигуряват предоставянето на необходимата статистическа информация и позволяват да бъде извършена точна проверка за изпълнението на предвидените в приложение IV минимални стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизии.
3. Независимо от изискванията за отчетност, посочени в параграф 1, дадена НЦБ може да вземе решение, че избраните съгласно член 2, параграфи 2, 3 и 4 отчетни единици, резиденти в държавата членка на НЦБ, ще отчитат на ЕЦБ статистическата информация, посочена в приложения I, II и III. НЦБ надлежно уведомява ЕЦБ и отчетните единици в случаите, когато ЕЦБ определя и прилага правилата за отчетност, които отчетните единици следва да спазват, и поема задачата да събира необходимите данни пряко от отчетните единици.
4. Ако дадена НЦБ избере допълнителни отчетни единици и ги уведоми, както е посочено в член 2, параграф 6, те отчитат на НЦБ ежедневна статистическа информация относно инструментите на паричния пазар. В съответствие с член 4, параграф 2 от настоящия регламент при поискване от ЕЦБ НЦБ ѝ предава статистическата информация, която получи от допълнителните отчетни единици.
5. В съответствие с националните им изисквания за статистическа отчетност НЦБ определят и прилагат правилата за отчетност, които допълнителните отчетни единици следва да спазват. НЦБ гарантират, че националните правила за отчетност изискват от допълнителните отчетни единици да изпълняват изисквания, които са еквивалентни на членове 6-8, член 10, параграф 3 и членове 11 и 12 от настоящия регламент. НЦБ гарантират, че тези правила за отчетност предоставят необходимата статистическа информация и позволяват да бъде извършена точна проверка за изпълнението на предвидените в приложение IV минимални стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизии.
Член 4
Срокове
1. В случай че съгласно член 3, параграф 3 дадена НЦБ вземе решение, че отчетните единици отчитат пряко на ЕЦБ статистическата информация, посочена в приложения I, II и III, отчетните единици предават тази информация на ЕЦБ, както следва:
а)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграф 2, се предават на ЕЦБ веднъж дневно между 18.00 ч. на датата на извършване на сделката и 7.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
б)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграфи 3 и 4, се предават на ЕЦБ веднъж дневно между 18.00 ч. на датата на извършване на сделката и 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
в)
данни, по отношение на които НЦБ има дерогация съгласно член 5, се предават на ЕЦБ веднъж седмично между 18.00 ч. на датата на извършване на сделката и 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните.
2. В случаите извън параграф 1 НЦБ предават на ЕЦБ ежедневно посочената в приложения I, II и III статистическа информация относно паричния пазар, която получават от отчетните единици, както следва:
а)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграф 2, се предават на ЕЦБ веднъж дневно преди 7.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
б)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграфи 3 и 4, се предават на ЕЦБ веднъж дневно преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
в)
данните, събрани от допълнителните отчетни единици, избрани съгласно член 2, параграф 6, се предават на ЕЦБ веднъж дневно преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката, веднъж седмично преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните, или веднъж месечно преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на месеца, за който се отнасят данните. НЦБ вземат решение относно периодичността на отчитане и своевременно и надлежно уведомяват ЕЦБ. НЦБ могат да преразглеждат периодичността на отчитане всяка година;
г)
данни, по отношение на които НЦБ има дерогация съгласно член 5, се предават на ЕЦБ веднъж седмично преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните.
3. НЦБ решават докога най-късно трябва да получат данните от отчетните единици, за да спазят собствените си срокове за отчитане, както е посочено в параграф 2, и надлежно уведомяват отчетните единици.
4. Когато краен срок, посочен в параграф 1 или в параграф 2, се падне в неработен ден на TARGET2, крайният срок се удължава до следващия работен ден на TARGET2, както е съобщено на уебсайта на ЕЦБ.
Член 5
Дерогация
В случаите, когато отчетните единици са избрани съгласно член 2, параграф 3 или 4, НЦБ може да вземе решение, че отчетните единици могат да предават на НЦБ ежедневните статистически данни за паричния пазар веднъж седмично преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните, ако поради оперативни причини те не могат да спазят изискването за ежедневна периодичност на отчитането. ЕЦБ може да определи условия за прилагането на тази дерогация от НЦБ.
Член 6
Случаи на сливане, разделяне, преобразуване, оздравяване и неплатежоспособност
1. В случай на сливане, разделяне, отделяне или друго преобразуване, което може да окаже влияние върху изпълнението на статистическите ѝ задължения, съответната отчетна единица уведомява ЕЦБ и съответната НЦБ веднага след като намерението да се осъществи подобна операция стане публично известно и в разумен срок преди операцията да бъде осъществена, за процедурите, които са планувани в изпълнение на предвидените в настоящия регламент изисквания за статистическа отчетност. Отчетната единица също уведомява ЕЦБ и съответната НЦБ в срок до 14 дни от приключването на операцията.
2. Ако отчетна единица се слее с друг субект чрез придобиване, както е определено в Директива 2011/35/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (12), и един от сливащите се субекти е отчетна единица, придобиващият субект продължава да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент.
3. Ако отчетна единица се слее с друг субект чрез учредяване на ново дружество, както е определено в Директива 2011/35/ЕС, и един от сливащите се субекти е отчетна единица, новоучреденият субект е длъжен да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент, ако отговаря на определението за отчетна единица.
4. Ако отчетна единица се раздели на два или повече субекта чрез придобиване или чрез учредяване на нови дружества, както е определено в Шеста директива 82/891/ЕИО на Съвета (13), и един от новите субекти е отчетна единица, новият субект е длъжен да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент. Разделянето включва и операция по отделяне, по силата на която отчетна единица прехвърля всички или част от активите и пасивите си на ново дружество в замяна на акции в новото дружество.
5. Ако отчетна единица стане неплатежоспособна, загуби лиценза си за банкова дейност или поради други причини престане да извършва банкова дейност, като това се удостовери от компетентния надзорен орган, тя вече не е длъжна да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент.
6. За целите на параграф 5 отчетна единица се счита за неплатежоспособна, ако възникне едно или повече от следните обстоятелства:
а)
отчетната единица извърши общо прехвърляне на имущество в полза на кредитори или с цел да участва в оздравяване, съдебно споразумение или конкордат с кредитори;
б)
отчетната единица направи писмено признание, че не е в състояние да изплати дълговете си, когато те станат изискуеми;
в)
отчетната единица поиска, се съгласи или приеме в нея или по отношение на цялото ѝ имущество или на съществена част от него да бъде назначен доверител, администратор, синдик, ликвидатор или длъжностно лице с подобни функции в нея или по отношение на цялото ѝ имущество, или на съществена част от него;
г)
представяне или подаване на молба за откриване на производство по несъстоятелност по отношение на отчетната единица (от лице, различно от контрагента, по отношение на задължение на отчетната единица към този контрагент) в съда или пред друг компетентен орган или агенция;
д)
отчетната единица е прекратила дейността си чрез ликвидация или е обявена в несъстоятелност (или спрямо нея започне друго подобно производство); или отчетната единица, орган на публичната власт или друго образувание или лице подаде молба за оздравяването ѝ, сключването на съдебно споразумение или на конкордат, преструктурирането ѝ от акционерите или съдружниците в нея, управлението ѝ от администратор, ликвидацията ѝ, прекратяването ѝ или друга подобна мярка съгласно действащи или бъдещи законови и подзаконови норми, като тази молба не е спряна или отхвърлена в срок до 30 дни от подаването ѝ (освен когато става въпрос за молба за откриване на производство по ликвидация или друго подобно производство, като в тези случаи 30-дневният срок не се прилага);
е)
назначаването в нея или по отношение на цялото ѝ имущество, или на съществена част от него на доверител, администратор, синдик, ликвидатор или длъжностно лице с подобни функции; или
ж)
свикването на събрание на кредиторите с оглед на обсъждането на доброволно споразумение (или друга подобна процедура).
Член 7
Разпоредби относно поверителността
1. Когато получават или обработват данни съгласно настоящия регламент, които съдържат поверителна информация, включително когато обменят данни с други НЦБ от еврозоната, ЕЦБ и НЦБ прилагат стандартите за защита и използване на поверителна статистическа информация, установени в член 8 и член 8в от Регламент (ЕО) № 2533/98.
2. При спазване на параграф 1 поверителната информация, която се съдържа в статистическите данни, събирани съгласно настоящия регламент от ЕЦБ или дадена НЦБ, не се предават на или споделят с други органи или с други трети страни, различни от ЕЦБ и НЦБ от еврозоната, освен ако съответната отчетна единица е дала предварително изричното си писмено съгласие на ЕЦБ или на съответната НЦБ и ЕЦБ или съответната НЦБ, ако това е приложимо, са сключили подходящо споразумение за поверителност с тази отчетна единица.
Член 8
Проверка и принудително събиране
ЕЦБ или НЦБ според случая имат право да проверяват и ако е необходимо, да събират принудително информацията, която отчетните единици предоставят в съответствие с изискванията за статистическа отчетност, посочени в член 3 и приложения I, II и III към настоящия регламент. По-специално това право може да се упражнява, ако дадена отчетна единица не изпълнява предвидените в приложение IV стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизиите. Прилага се и член 6 от Регламент (ЕО) № 2533/98.
Член 9
Опростена процедура за изменения
Като взема предвид становищата на Комитета по статистика на ЕСЦБ, Изпълнителният съвет на ЕЦБ може да прави технически изменения в приложенията към настоящия регламент, при условие че те не променят заложената концептуална рамка и не засягат тежестта на отчетността за отчетните единици. Изпълнителният съвет уведомява своевременно Управителния съвет за всяко такова изменение.
Член 10
Първо отчитане
1. За отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграф 2, първото отчитане съгласно настоящия регламент, като се имат предвид преходните разпоредби на член 12, започва с данни за 1 април 2016 г.
2. За отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграфи 3 и 4, първото отчитане съгласно настоящия регламент започва на датата, която ЕЦБ или съответната НЦБ съобщи на отчетната единица съгласно член 2, параграф 5, но не по-рано от 12 месеца след приемането на решението на Управителния съвет съгласно член 2, параграф 3 или параграф 4.
3. Освен това когато представителна отчетна единица е избрана съгласно член 2, параграф 4, тя може да подаде писмено искане до ЕЦБ или съответната НЦБ за временно отлагане на първата отчетна дата, като изложи основанията за това забавяне. Поисканото отлагане може да бъде разрешено за срок до шест месеца с възможност за последващи удължавания на срока до шест месеца. ЕЦБ или съответната НЦБ може да се споразумее за отлагането на първата отчетна дата по отношение на подалата искането представителна отчетна единица, ако счете, че забавянето е оправдано. Освен това ако на първата отчетна дата представителната отчетна единица не разполага с данни за отчитане или разполага само с данни, които както ЕЦБ, така и НЦБ считат за непредставителни, НЦБ може да се съгласи да освободи представителната отчетна единица от спазването на първата отчетна дата. Освобождаването може да се предостави само от НЦБ заедно с ЕЦБ, ако и ЕЦБ, и НЦБ считат, че искането е обосновано и не излага на риск представителността на отчетната извадка.
4. За ПФИ, избрани като допълнителни отчетни единици съгласно член 2, параграф 6, първото отчитане съгласно настоящия регламент започва на датата, която съответната НЦБ съобщи на допълнителната отчетна единица съгласно член 2, параграф 6.
Член 11
Клауза за периодичен преглед
ЕЦБ извършва преглед на действието на настоящия регламент 12 месеца след първото отчитане и съставя доклад за това. Според препоръките, направени в доклада, тя може да увеличи или да намали броя на отчетните единици и/или на изискванията за статистическа отчетност. След този първоначален преглед на всеки две години се извършват редовни актуализации на действителна съвкупност от отчетни единици.
Член 12
Преходни разпоредби
За периода от 1 април 2016 г. до 1 юли 2016 г. на отчетните единици се позволява да отчитат на ЕЦБ и на съответната НЦБ статистически данни за паричния пазар за някои, а не за всички, необходими дни. ЕЦБ или съответната НЦБ могат да определят дните, за които се изисква отчетност.
Член 13
Заключителни разпоредби
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2015 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставен във Франкфурт на Майн на 26 ноември 2014 година.
DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 1333/2014
af 26. november 2014
om pengemarkedsstatistik
(ECB/2014/48)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 5,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (1), særlig artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 4,
under henvisning til Europa-Kommissionens udtalelse (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at kunne varetage sine opgaver har Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) behov for at udarbejde statistik over pengemarkedstransaktioner, navnlig over sikrede og usikrede pengemarkedstransaktioner samt pengemarkedstransaktioner med visse derivater, som nærmere specificeret i denne forordning, som monetære finansielle institutter (MFI'er), undtagen centralbank og pengemarkedsforeninger (MMF'er), har indgået med andre MFI'er og mellem MFI'er og andre finansielle institutter, offentlig forvaltning og service eller ikke-finansielle selskaber, dog undtagen gruppeinterne transaktioner.
(2)
Hovedformålet med indsamlingen af sådanne statistikker er at forsyne Den Europæiske Centralbank (ECB) med omfattende, detaljerede og harmoniserede statistiske oplysninger om pengemarkederne i euroområdet. De data, der udledes af de indsamlede transaktioner vedrørende de ovenfor nævnte markedssegmenter, tilvejebringer oplysninger om de pengepolitiske afgørelsers transmissionsmekanisme. Dataene udgør derfor et vigtigt statistiksæt til pengepolitiske formål i euroområdet.
(3)
Indsamlingen af statistiske data er også nødvendig for at gøre det muligt for ECB at yde analytisk og statistisk støtte til Den Fælles Tilsynsmekanisme (Single Supervisory Mechanism, SSM) i overensstemmelse med Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (3). Inden for disse rammer er indsamlingen af statistiske data også nødvendig for at støtte ECB's opgaver vedrørende den finansielle stabilitet.
(4)
De nationale centralbanker bør underrette ECB, såfremt de beslutter ikke at indsamle de krævede data i henhold til denne forordning, hvorefter ECB overtager opgaven med at indsamle dataene direkte fra rapporteringsenhederne.
(5)
I overensstemmelse med traktaterne og i henhold til betingelserne i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) skal ECB vedtage forordninger i det omfang, det er nødvendigt for at udføre ESCB's opgaver som defineret i ESCB-statutten og i visse tilfælde fastsat i Rådets bestemmelser i henhold til artikel 129, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
(6)
For at mindske rapporteringsbyrden for MFI'erne, samtidig med, at tilgængeligheden af rettidige statistikker af høj kvalitet sikres, vil ECB indledningsvis kræve indberetning af data fra de største MFI'er i euroområdet på grundlag af størrelsen af deres samlede hovedbalanceposter i forhold til de samlede hovedbalanceposter for alle MFI'er i euroområdet. Fra den 1. januar 2017 kan ECB's Styrelsesråd udvide antallet af indberettende MFI'er ved også at tage højde for andre kriterier, som f.eks. hvor væsentlige MFI'ens aktiviteter på pengemarkederne er og dens relevans i forhold til det finansielle systems stabilitet og funktion. ECB sikrer, at der er mindst tre indberettende MFI'er per medlemsstat, der har euroen som valuta, (herefter »medlemsstat i euroområdet«) for at sikre et mindsteniveau af geografisk repræsentation. De nationale centralbanker kan også indsamle data fra MFI'er, som ikke udgør en del af den faktiske rapporteringspopulation på grundlag af deres nationale statistiske rapporteringskrav, hvorefter sådanne data indberettes og kontrolleres i henhold til denne forordning.
(7)
For at mindske rapporteringsbyrden for MFI'erne yderligere, således at de ikke underlægges dobbelte rapporteringskrav, samtidig med at tilgængeligheden af rettidige statistikker af høj kvalitet sikres, bør ECB kunne undtage dem fra indberetningen af data vedrørende værdipapirfinansieringstransaktioner eller derivatkontrakter, hvis sådanne data allerede er blevet indberettet til et transaktionsregister, forudsat at ECB har effektiv adgang til rettidige og standardiserede data i overensstemmelse med de krav, der er specificeret i denne forordning.
(8)
I henhold til artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 kan ECB vedtage forordninger vedrørende definition og pålæggelse af de statistiske rapporteringskrav over for den faktiske rapporteringspopulation i medlemsstaterne i euroområdet. Ifølge artikel 6, stk. 4, kan ECB vedtage forordninger med nærmere angivelse af betingelserne for udøvelse af verifikationsretten eller retten til at foranstalte tvungen indsamling af statistisk information.
(9)
I henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 2533/98 skal medlemsstaterne organisere sig inden for statistikområdet og samarbejde med ESCB i fuldt omfang med henblik på opfyldelse af forpligtelserne i medfør af ESCB-statuttens artikel 5.
(10)
Hvis data, der er indsamlet i henhold til denne forordning, indeholder fortrolige statistiske oplysninger, vil de gældende standarder for beskyttelse og anvendelse af sådanne oplysninger i artikel 8 og 8c i forordning (EF) nr. 2533/98 blive anvendt.
(11)
I medfør af artikel 7, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 kan ECB pålægge rapporteringsenheder, som ikke opfylder de statistiske rapporteringskrav fastsat i ECB's forordninger eller afgørelser, sanktioner.
(12)
Selv om forordninger udstedt af ECB i henhold til ESCB-statuttens artikel 34.1 ikke medfører rettigheder eller forpligtelser for de medlemsstater, der ikke har euroen som valuta (herefter »medlemsstater uden for euroområdet«), finder ESCB-statuttens artikel 5 anvendelse for medlemsstater både i og uden for euroområdet. Forordning (EF) nr. 2533/98 præciserer, at ESCB-statuttens artikel 5, sammen med artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union, indebærer en forpligtelse til på nationalt niveau at udforme og gennemføre alle de foranstaltninger, som medlemsstaterne uden for euroområdet finder passende for at udføre indsamlingen af den statistiske information, der er nødvendig for at opfylde ECB's statistiske rapporteringskrav og træffe de rettidige forberedelser på statistikområdet, for at de kan blive medlemsstater i euroområdet.
(13)
Rapporteringskravene i henhold til denne forordning berører ikke rapporteringskravene i andre ECB retsakter og instrumenter, som også, i det mindste delvist, omfatter rapportering, transaktion for transaktion, eller aggregeret rapportering af statistisk information om pengemarkederne -
VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »rapporteringsenhed«, »resident« og »med hjemsted i«: har samme betydning som i artikel 1 i forordning (EF) nr. 2533/98
2) »monetær finansiel institution« (MFI): har samme betydning som i artikel 1 i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) (4) og skal forstås som omfattende alle MFI'ens filialer med hjemsted i EU og EFTA, medmindre andet udtrykkeligt fremgår af bestemmelserne i denne forordning
3) »OFI«: andre finansielle formidlere, undtagen forsikringsselskaber og pensionskasser i henhold til det reviderede europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union (herefter »ENS 2010«), som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 (5)
4) »forsikringsselskaber«: alle finansielle selskaber og kvasiselskaber, der hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling som følge af sammenlægning af risici i puljer, hovedsagelig i form af direkte forsikring eller genforsikring, jf. ENS 2010
5) »pensionskasser«: alle finansielle selskaber og kvasiselskaber, der hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling som følge af sammenlægning af sociale risici og de forsikrede personers behov (socialforsikring) i puljer, jf. ENS 2010
6) »ikke-finansielle selskaber«: sektoren for ikke-finansielle selskaber som fastsat i ENS 2010
7) »offentlig forvaltning og service«: de institutionelle enheder, som er ikke-markedsproducenter, hvis produktion er bestemt for individuelt og kollektivt forbrug og finansieret af obligatoriske betalinger foretaget af enheder, som henhører under andre sektorer, og institutionelle enheder, der hovedsagelig beskæftiger sig med omfordeling af nationalindkomsten og -formuen, jf. ENS 2010
8) »samlede hovedbalanceposter«: samlede aktiver med fradrag af øvrige aktiver, således som disse begreber er defineret i forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33)
9) »pengemarkedsstatistik«: statistik vedrørende sikrede og usikrede transaktioner samt derivattransaktioner i pengemarkedsinstrumenter, der er indgået mellem MFI'er og mellem MFI'er og OFI'er, forsikringsselskaber, pensionskasser, centralbanker, offentlig forvaltning og service og ikke-finansielle selskaber, men undtagen gruppeinterne transaktioner i den pågældende indberetningsperiode
10) »pengemarkedsinstrument«: de instrumenter, der er opregnet i bilag I, II og III
11) »pengemarkedsforening«: et institut for kollektiv investering, der skal godkendes som et institut for kollektiv investering i værdipapirer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF (6), eller en alternativ investeringsfond i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU (7), investerer i kortfristede aktiver og har som særligt eller overordnet mål at give et afkast svarende til pengemarkedsrenten eller at bevare værdien af investeringen
12) »centralbank«: alle centralbanker uanset deres beliggenhed
13) »national centralbank«: den nationale centralbank i en medlemsstat i EU
14) »referencerapporteringspopulation«: MFI'er, der er residente i euroområdet, undtagen centralbanker og pengemarkedsforeninger, som modtager euro-denominerede indlån fra og/eller udsteder andre gældsinstrumenter og/eller yder euro-denominerede udlån, der er opregnet i bilag I, II eller III, til andre MFI'er og/eller fra/til OFI'er, forsikringsselskaber, pensionskasser, offentlig forvaltning og service, centralbanker i investeringsøjemed, eller ikke-finansielle selskaber
15) »koncern«: en gruppe af virksomheder, herunder men ikke begrænset til en bankkoncern, som består af en modervirksomhed og dens dattervirksomheder, og hvis regnskaber er konsoliderede med henblik på Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (8)
16) »filial«: en afdeling, som udgør en retligt afhængig del af et institut, og som direkte foretager alle eller nogle af de transaktioner, der er forbundet med virksomheden som institut
17) »EU- og EFTA-filial«: en filial, som er beliggende og registreret i en EU-medlemsstat eller et EFTA-land
18) »Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA)«: den mellemstatslige organisation til fremme af frihandel og økonomisk integration til fordel for dens medlemsstater
19) »koncernintern transaktion«: en transaktion i pengemarkedsinstrumenter, der er indgået mellem en rapporteringsenhed og en anden virksomhed, som i fuldt omfang er omfattet af det samme konsoliderede regnskab. De virksomheder, der er parter i transaktionen, anses for at være omfattet i fuldt omfang af den »samme konsolidering«, hvis begge enten er:
a)
omfattet af en konsolidering i overensstemmelse med direktiv 2013/34/EU eller internationale finansielle rapporteringsstandarder (IFRS), som vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (9), eller for så vidt angår en koncern, hvis moderselskab har sit hovedsæde i et tredjeland, i overensstemmelse med tredjelandets almindeligt anerkendte regnskabsprincipper, som vurderes at svare til IFRS i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1569/2007 (10) (eller et tredjelands regnskabsstandarder, hvis anvendelse er tilladt i henhold til denne forordnings artikel 4), eller
b)
dækket af det samme konsoliderede tilsyn i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (11), eller for så vidt angår en koncern, hvis moderselskab har sit hovedsæde i et tredjeland, det samme konsoliderede tilsyn foretaget af tredjelandets kompetente myndighed, der er godkendt som værende ækvivalent til det tilsyn, som er omfattet af principperne i artikel 127 i direktiv 2013/36/EU
20) »forretningsdag«: for så vidt angår alle datoer, som er specificeret i en aftale eller bekræftelse om en transaktion i et pengemarkedsinstrument, den dag på hvilken forretningsbanker og valutamarkeder er åbne for almindelig virksomhed (herunder handel med det pågældende pengemarkedsinstrument) og afvikler betalinger i samme valuta som betalingsforpligtelsen, som skal betales eller beregnes ud fra den pågældende dag. Hvis en transaktion i et pengeinstrument er omfattet af en standard masteraftale, der er udstedt af European Banking Federation (EBF), Loan Market Association (LMA), International Swaps and Derivatives Association, Inc. (ISDA) eller andre førende europæiske eller internationale markedsorganisationer, anvendes den definition, der fremgår deraf. For så vidt angår afviklingen af en transaktion i et pengemarkedsinstrument, som skal afvikles gennem et udvalgt afviklingssystem, den dag på hvilken afviklingssystemet er åbent for afvikling af en sådan transaktion
21) »TARGET2-afviklingsdag«: en dag, på hvilken TARGET2 (Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express Transfer system) er åben
22) »genkøbsforretning«: en aftale, under hvilken aftaleparterne kan indgå transaktioner, hvori den ene part (»sælger«) aftaler at sælge specifikke »aktiver« (»værdipapirer«, »råvarer« eller »andre finansielle aktiver«) til den anden part (»køber«) på et tidspunkt i nær fremtid mod købers betaling af købsprisen til sælger, og hvor køber samtidig accepterer at sælge aktiverne tilbage til sælger på et fastsat tidspunkt i fremtiden eller på anfordring mod sælgers betaling af genkøbsprisen til køber. Sådanne transaktioner kan være genkøbstransaktioner eller buy/sell back-transaktioner. En »genkøbsforretning« kan også være en aftale om at pantsætte aktiver og kan medføre en generel ret til genanvendelse mod kontantlån på et tidspunkt i nær fremtid og tilbagebetaling af lånet samt renter på et tidspunkt i fjern fremtid mod tilbagelevering af aktiverne. Genkøbstransaktioner kan også indgås med en på forhånd fastsat forfaldsdato (genkøbstransaktioner »med fast løbetid«) eller uden en på forhånd fastsat forfaldsdato, der giver parterne mulighed for at aftale, at forretningen kan forlænges eller bringes til ophør på en hvilken som helst dag (»open basis« genkøbstransaktioner).
23) »triparty-genkøbstransaktion«: en genkøbstransaktion, i hvilken en tredjepart er ansvarlig for at udvælge og forvalte sikkerhedsstillelsen i transaktionens levetid
24) »valutaswap«: en swaptransaktion, i hvilken en part sælger et specifikt beløb i en specifik valuta til en anden part mod betaling af et aftalt beløb i en specifik anden valuta på grundlag af en aftalt valutakurs (den såkaldte spotkurs) med en aftale om at tilbagekøbe den solgte valuta på et tidspunkt i fremtiden (forfaldsdagen) mod at den valuta, der indledningsvis blev købt, sælges til en anden valutakurs (den såkaldte terminskurs).
25) »dag-til-dag indeksswap« (overnight index swap, OIS): en renteswap, hvor den variable rente for perioden svarer til det geometriske gennemsnit af en dag-til-dag rente (eller et dag-til-dag renteindeks) for en vis løbetid. Den endelige betaling beregnes som forskellen mellem den faste rente og den sammensatte dag-til-dag rente, der er noteret i indeksswappens levetid, anvendt på transaktionens nominelle beløb. Da denne forordning kun behandler euro-denominerede dag-til-dag indeksswap, udgør EONIA dag-til-dag renten.
26) »Basel III LCR-regelsættet«: den likviditetsdækningsgrad (liquidity coverage ratio, LCR), som Baselkomitéen fremlagde, og som Gruppen af Centralbankchefer og Finanstilsynschefer, Baselkomitéen for Banktilsyns overvågningsorgan, godkendte den 7. januar 2013 som en global reguleringsmæssig mindstestandard for kortfristede likviditetsforanstaltninger i banksektoren.
Artikel 2
Faktisk rapporteringspopulation
1. Den faktiske rapporteringspopulation udgøres af residente MFI'er i euroområdet fra referencerapporteringspopulationen, der er identificeret af Styrelsesrådet som rapporteringsenheder i henhold til stykke 2 eller 3, alt efter omstændighederne, eller MFI'er, der er blevet identificeret som rapporteringsenheder i henhold til stykke 4, på grundlag af kriterierne deri, og som er blevet underrettet om deres rapporteringsforpligtelser i henhold til stykke 5 (herefter »rapporteringsenheder«).
2. På datoen for denne forordnings ikrafttræden kan Styrelsesrådet beslutte, at en MFI er en rapporteringsenhed, hvis MFI'en har samlede hovedbalanceposter, der udgør mere end 0,35 % af de samlede hovedbalanceposter for alle MFI'er i euroområdet på grundlag af de seneste data, der er tilgængelige for ECB, dvs.:
a)
data, som refererer til udgangen af december i kalenderåret forud for underretningen i henhold til stk. 5, eller
b)
hvis dataene under a) ikke er tilgængelige, data, der refererer til udgangen af december i det forudgående år.
I forbindelse med denne forordning indgår den pågældende MFI's filialer uden for værtslandet ikke i beregningen af de samlede hovedbalanceposter for den pågældende MFI.
3. Fra den 1. januar 2017 kan Styrelsesrådet beslutte at klassificere enhver anden MFI som rapporteringsenhed på grundlag af størrelsen af dens samlede hovedbalanceposter i forhold til de samlede hovedbalanceposter for alle MFI'er i euroområdet, væsentligheden af MFI'ens aktiviteter i forbindelse med handel med pengemarkedsinstrumenter og dens relevans i forhold til det finansielle systems stabilitet og funktion i euroområdet og/eller i de enkelte medlemsstater.
4. Fra den 1. januar 2017 kan Styrelsesrådet også beslutte, at der for hver medlemsstat i euroområdet identificeres mindst tre MFI'er som rapporteringsenheder. Hvis der på grundlag af Styrelsesrådets beslutninger truffet i henhold til stk. 2 eller 3 udvælges færre end tre MFI'er i den pågældende medlemsstat i euroområdet, skal den faktiske rapporteringspopulation således også omfatte andre MFI'er fra medlemsstaterne i euroområdet, som den relevante nationale centralbank vurderer er repræsentative (herefter »repræsentative rapporteringsenheder«), således at der identificeres mindst tre rapporteringsenheder for den pågældende medlemsstat i euroområdet.
De repræsentative rapporteringsenheder udvælges blandt de største kreditinstitutter, der er residente i den pågældende medlemsstat i euroområdet, på grundlag af institutternes samlede hovedbalanceposter, medmindre de nationale centralbanker har foreslået alternative kriterier, som ECB har godkendt skriftligt.
5. ECB eller den relevante nationale centralbank underretter de pågældende MFI'er om alle Styrelsesrådets beslutninger truffet i henhold til stk. 2, 3 eller 4, og om deres forpligtelser i henhold til denne forordning. Underretning fremsendes skriftligt mindst fire måneder før den første rapportering indledes.
6. Uanset beslutninger truffet af Styrelsesrådet i henhold til stk. 2, 3 eller 4, kan de nationale centralbanker også indsamle pengemarkedsstatistikker fra MFI'er der er residente i deres medlemsstat, men som ikke er rapporteringsenheder i henhold til stk. 2, 3 eller 4, på grundlag af deres nationale statistik rapporteringskrav (herefter »yderligere rapporteringsenheder«). Hvis en national centralbank identificerer yderligere rapporteringsenheder på denne måde, skal den straks underrette dem derom.
Artikel 3
Statistiske rapporteringskrav
1. For at kunne producere regelmæssige pengemarkedsstatistikker, skal rapporteringsenhederne rapportere daglige statistiske oplysninger om pengemarkedsinstrumenter til den nationale centralbank i den medlemsstat, hvor de er residente, på et konsolideret grundlag, herunder for alle deres filialer beliggende i EU eller EFTA. De statistiske oplysninger, der kræves indberettet, fremgår af bilag I, II og III. Den nationale centralbank videresender de statistiske oplysninger, den modtager fra rapporteringsenhederne, til ECB i overensstemmelse med denne forordnings artikel 4, stk. 2.
2. De nationale centralbanker definerer og gennemfører de rapporteringsordninger vedrørende pengemarkedsinstrumenter, som rapporteringsenhederne skal følge. Disse rapporteringsordninger har til formål at sikre, at de krævede statistiske oplysninger rapporteres og gør det muligt at føre nøje kontrol med, om de minimumsstandarder for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner, som er fastsat i bilag IV, er opfyldt.
3. Uanset de rapporteringskrav, der er specificeret i stk. 1, kan en national centralbank beslutte, at de rapporteringsenheder, der er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 2, 3 og 4, og som er residente i den nationale centralbanks medlemsstat, skal rapportere de statistiske oplysninger, der er specificeret i bilag I, II og III, til ECB. Den nationale centralbank underretter ECB og rapporteringsenhederne herom, hvorefter ECB definerer og indfører de rapporteringsordninger, som rapporteringsenhederne skal følge, og overtager opgaven med at indsamle de krævede data direkte fra rapporteringsenhederne.
4. Hvis en national centralbank har udvalgt yderligere rapporteringsenheder og underrettet dem i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, rapporterer de daglige statistiske oplysninger vedrørende pengemarkedsinstrumenter til den nationale centralbank. De nationale centralbanker videresender de statistiske oplysninger, de modtager fra de yderligere rapporteringsenheder, til ECB på dennes anmodning i overensstemmelse med denne forordnings artikel 4, stk. 2.
5. De nationale centralbanker definerer og indfører de rapporteringsordninger, som de yderligere rapporteringsenheder skal anvende i overensstemmelse med deres nationale statistiske rapporteringskrav. De nationale centralbanker sikrer, at de nationale rapporteringsordninger stiller krav om, at de yderligere rapporteringsenheder overholder krav, der svarer til kravene i denne forordnings artikel 6-8, 10, stk. 3, 11 og 12. De nationale centralbanker sikrer, at disse rapporteringsordninger tilvejebringer de krævede statistiske oplysninger, og at de gør det muligt at føre nøje kontrol med, at de minimumsstandarder for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner, som er fastsat i bilag IV, er opfyldt.
Artikel 4
Tidsfrist
1. Hvis en national centralbank i henhold til artikel 3, stk. 3, beslutter, at rapporteringsenhederne skal rapportere de statistiske oplysninger, der er specificeret i bilag I, II og III, direkte til ECB, videresender rapporteringsenhederne disse oplysninger til ECB på følgende måde:
a)
Data, der er indsamlet fra rapporteringsenheder, som er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 2, videresendes en gang dagligt til ECB mellem kl. 18 på handelsdagen og kl. 7 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter handelsdagen.
b)
Data, der er indsamlet fra rapporteringsenheder, som er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 3 og 4, videresendes en gang dagligt til ECB mellem kl. 18 på handelsdagen og kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter handelsdagen.
c)
Data, for hvilke den nationale centralbank har en undtagelse i henhold til artikel 5, videresendes til ECB en gang om ugen mellem kl. 18 på handelsdagen og kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter udgangen af den uge, som dataene vedrører.
2. I alle andre tilfælde videresender de nationale centralbanker de daglige pengemarkedsstatistiske oplysninger, som specificeret i bilag I, II og III, som de modtager fra rapporteringsenhederne, til ECB på følgende måde:
a)
Data, der er indsamlet fra rapporteringsenheder, som er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 2, videresendes en gang dagligt til ECB før kl. 7 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter handelsdagen.
b)
Data, der er indsamlet fra rapporteringsenheder, som er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 3 og 4, videresendes en gang dagligt til ECB før kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter handelsdagen.
c)
Data, der er indsamlet fra yderligere rapporteringsenheder, som er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 6, videresendes til ECB en gang dagligt før kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter handelsdagen, en gang om ugen før kl. 13 (CET) på den første TARGET2- afviklingsdag efter udgangen af den uge, som dataene vedrører, eller en gang om måneden før kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter udgangen af den måned, som dataene vedrører. De nationale centralbanker træffer beslutning om rapporteringshyppigheden og underretter straks ECB herom. De nationale centralbanker kan årligt revidere rapporteringshyppigheden.
d)
Data, for hvilke den nationale centralbank har en undtagelse i henhold til artikel 5, videresendes til ECB en gang om ugen før kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter udgangen af den uge, som dataene vedrører.
3. De nationale centralbanker beslutter, hvornår rapporteringsenhederne skal indsende data, for at de kan overholde deres rapporteringsfrister, som anført i stk. 2, og underretter rapporteringsenhederne herom.
4. Hvor en frist nævnt i stk. 1 eller 2, falder på en TARGET2-lukkedag, skal fristen forlænges til den følgende TARGET2-åbningsdag, som offentliggjort på ECB's websted.
Artikel 5
Undtagelser
Hvis rapporteringsenhederne er blevet udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 3 eller 4, kan en national centralbank beslutte, at rapporteringsenhederne kan videresende daglige pengemarkedsstatistikker til den nationale centralbank en gang om ugen før kl. 13 (CET) på den første TARGET2-afviklingsdag efter udgangen af den uge, som dataene vedrører, hvis enhederne af operationelle årsager ikke kan opfylde kravet om daglig rapportering. ECB kan betinge de nationale centralbankers anvendelse af undtagelsen.
Artikel 6
Fusioner, spaltninger, rekonstruktion og insolvens
1. I tilfælde af en fusion, spaltning, udskillelse eller anden rekonstruktion, som kan påvirke opfyldelsen af en rapporteringsenheds statistiske forpligtelser, skal den pågældende rapporteringsenhed, så snart planen om at gennemføre den pågældende ændring er offentliggjort, og inden for en rimelig frist inden den får virkning, underrette ECB og den pågældende nationale centralbank om de procedurer, der er planlagt til at opfylde de i denne forordning fastsatte statistiske indberetningskrav. Rapporteringsenheden skal også underrette ECB og den pågældende nationale centralbank senest 14 dage efter fuldførelsen af en sådan ændring.
2. Hvis en rapporteringsenhed fusionerer med en anden enhed ved overtagelse som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/35/EU (12), og en af de fusionerende enheder var en rapporteringsenhed, fortsætter den fusionerede enhed med at rapportere i henhold til denne forordning.
3. Hvis en rapporteringsenhed fusionerer med en anden enhed ved stiftelse af et nyt selskab som defineret i direktiv 2011/35/EU, og en af de fusionerende enheder var en rapporteringsenhed, fortsætter den stiftede enhed med at rapportere i henhold til denne forordning, hvis den opfylder definitionen for en rapporteringsenhed.
4. Hvis en rapporteringsenhed spaltes i to eller flere enheder ved overtagelse eller stiftelse af nye selskaber som defineret i Rådets sjette direktiv 82/891/EØF (13), og en af de nye enheder er en rapporteringsenhed, fortsætter den nye enhed med at rapportere i henhold til denne forordning. Spaltning omfatter også en udskillelse, hvorved en rapporteringsenhed overfører alle eller en del af sine aktiver og passiver til et nyt selskab mod at få aktier i det nye selskab.
5. Hvis en rapporteringsenhed bliver insolvent, mister sin tilladelse til at drive bankvirksomhed eller på anden måde ophører med at drive bankvirksomhed, og dette bekræftes af den kompetente tilsynsmyndighed, er den ikke længere forpligtet til at rapportere i henhold til denne forordning.
6. Med henblik på stk. 5, vurderes en rapporteringsenhed at være insolvent, hvis en eller flere af følgende situationer opstår:
a)
Enheden foretager en afståelse af sine aktiver og passiver til fordel for kreditorerne eller med henblik på en rekonstruktion, ordning eller akkord med kreditorerne,
b)
Enheden erkender skriftligt, at den ikke er i stand til at betale sin gæld, efterhånden som den forfalder til betaling,
c)
Enheden indgiver, giver samtykke til eller godkender stiltiende, at der udpeges en forvalter, administrator, likvidator eller tilsvarende person for enheden eller for alle eller væsentlige dele af dennes ejendom,
d)
Der fremsættes en konkursbegæring ved en domstol eller indgives en insolvensbegæring til et andet kompetent organ eller en anden kompetent myndighed (med undtagelse af begæringer, som en modpart har indgivet vedrørende forpligtelser, som rapporteringsenheden har over for denne)
e)
Enheden afvikles eller bliver insolvent (eller lignende behandlinger indledes), eller den selv eller en offentlig myndighed eller anden enhed eller person indgiver begæring om enhedens rekonstruktion, ordning, akkord, omstrukturering, administration, likvidation, opløsning eller lignende foranstaltninger i henhold til gældende eller fremtidige regler eller lovgivning, og begæringen ikke er blevet givet opsættende virkning eller afvist inden for 30 dage fra indgivelsen (med undtagelse af begæringer om afvikling eller tilsvarende behandlinger, hvor fristen på 30 dage ikke finder anvendelse)
f)
Der udpeges en forvalter, administrator, likvidator eller lignende embede for enheden eller for alle eller væsentlige dele af dens ejendom, eller
g)
Der indkaldes til møde med enhedens kreditorer med henblik på at finde en frivillig ordning (eller tilsvarende behandling).
Artikel 7
Fortrolighedsbestemmelser
1. I forbindelse med modtagelse og behandling af data, som indeholder fortrolige oplysninger, i henhold til denne forordning, herunder udveksling af sådanne data med andre nationale centralbanker i euroområdet, anvender ECB og de nationale centralbanker de standarder for beskyttelse og anvendelse af fortrolige statistiske oplysninger, som er fastsat i artikel 8 og 8c i forordning (EF) nr. 2533/98.
2. Med forbehold af stk. 1 må fortrolige oplysninger, der indgår i statistiske data, der er indsamlet af ECB eller en national centralbank i henhold til denne forordning, ikke videresendes eller på anden måde udveksles med andre myndigheder eller tredjeparter end ECB og de nationale centralbanker i euroområdet, medmindre den pågældende rapporteringsenhed på forhånd har givet ECB eller den relevante nationale centralbank sit udtrykkelige, skriftlige samtykke, og ECB, eller efter omstændighederne den relevante nationale centralbank, har underskrevet en passende aftale om fortrolighed med den pågældende rapporteringsenhed.
Artikel 8
Verifikation og tvungen indsamling
ECB, og alt efter omstændighederne de nationale centralbanker, er berettiget til at verificere og om nødvendigt foranstalte en tvungen indsamling af de oplysninger, som rapporteringsenhederne tilvejebringer til opfyldelse af de statistiske rapporteringskrav i denne forordnings artikel 3, samt bilag I, II og III. Denne ret kan navnlig udøves, hvis en rapporteringsenhed ikke opfylder mindstestandarderne for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner omhandlet i bilag IV. Artikel 6, i forordning (EF) nr. 2533/98 finder også anvendelse.
Artikel 9
Forenklet ændringsprocedure
Under hensyntagen til ESCB's Statistiske Komités synspunkter kan ECB's direktion foretage tekniske ændringer af bilagene til denne forordning, forudsat at de hverken ændrer den underliggende begrebsmæssige ramme eller påvirker indberetningsbyrden for rapporteringsenhederne. Direktionen underretter uden ophold Styrelsesrådet om alle sådanne ændringer.
Artikel 10
Første indberetning
1. For så vidt angår rapporteringsenheder, der er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 2, påbegyndes den første rapportering i henhold til denne forordning, med forbehold af overgangsbestemmelserne i artikel 12, med data for den 1. april 2016.
2. For så vidt angår rapporteringsenheder, der er udvalgt i henhold til artikel 2, stk. 3 og 4, påbegyndes den første rapportering i henhold til denne forordning på den dato, som ECB eller den relevante nationale centralbank i henhold til artikel 2, stk. 5, har meddelt rapporteringsenheden, og under alle omstændigheder tidligst 12 måneder efter vedtagelsen af Styrelsesrådets afgørelse i henhold til artikel 2, stk. 3 eller 4.
3. Hvis repræsentative rapporteringsenheder udvælges i henhold til artikel 2, stk. 4, kan en repræsentativ rapporteringsenhed endvidere skriftligt anmode ECB eller den relevante nationale centralbank om en midlertidig udsættelse af den første rapporteringsdato, med angivelse af årsagerne til en sådan udsættelse. En anmodet udsættelse kan gives for op til seks måneder med mulighed for yderligere forlængelser af op til seks måneder. ECB eller den relevante nationale centralbank kan aftale at udsætte den første rapporteringsdato for den repræsentative rapporteringsenhed, der har anmodet derom, hvis de finder en sådan udsættelse berettiget. Hvis de repræsentative rapporteringsenheder ikke har data at rapportere eller kun har data, som både ECB og den nationale centralbank vurderer ikke vil være repræsentative på den første rapporteringsdag, kan den nationale centralbank aftale at undtage enheden fra den første rapporteringsdato. Den nationale centralbank kan kun meddele en sådan undtagelse i samarbejde med ECB, hvis både ECB og den nationale centralbank vurderer, at anmodningen er berettiget og at denne ikke udgør en fare for rapporteringsstikprøvens repræsentative status.
4. Hvis MFI'er er blevet udvalgt som yderligere rapporteringsenheder i henhold til artikel 2, stk. 6, påbegyndes den første rapportering i henhold til denne forordning på den dato, som den nationale centralbank har meddelt den yderligere rapporteringsenhed i henhold til artikel 2, stk. 6.
Artikel 11
Bestemmelse om regelmæssig revision
ECB reviderer denne forordnings anvendelse 12 måneder efter den første rapportering og udsteder en rapport derom. På baggrund af rapportens anbefalinger kan ECB øge eller reducere antallet af rapporteringsenheder og/eller statistiske rapporteringskrav. Efter den første indledende revision finder regelmæssige opdateringer af den faktiske rapporteringspopulation sted hvert andet år.
Artikel 12
Overgangsbestemmelser
I perioden fra 1. april 2016 til 1. juli 2016 kan rapporteringsenhederne vælge at rapportere pengemarkedsstatistik for nogle, men ikke alle relevante dage til ECB eller den relevante nationale centralbank. ECB eller den relevante nationale centralbank kan specificere de dage, for hvilke der kræves rapportering.
Artikel 13
Afsluttende bestemmelser
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i henhold til traktaterne.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 26. november 2014.