РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 861/2013 НА СЪВЕТА
от 2 септември 2013 година
за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове телове от неръждаеми стомани с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) (по-долу „основният регламент“), и по-специално член 15 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия (по-долу „Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 419/2013 (2) (по-долу „регламентът за временните мерки“) Комисията наложи временно изравнително мито върху вноса на някои видове телове от неръждаеми стомани с произход от Индия.
(2)
Разследването бе започнато, след като на 28 юни 2012 г. Европейската конфедерация на производителите на желязо и стомана (Eurofer) (по-долу „жалбоподателят“) подаде жалба от името на производители от Съюза, които съставляват над 50 % от цялото производство на Съюза на някои видове телове от неръждаеми стомани.
(3)
Вследствие на паралелно проведеното антидъмпингово разследване, с Регламент (ЕС) № 418/2013 (3) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове телове от неръждаеми стомани с произход от Индия.
1.2. Страни, засегнати от разследването
(4)
На предварителния етап от разследването бе направена извадка на индийските производители износители, производителите в Съюза и несвързаните вносители. Въпреки това, тъй като двама от избраните за извадката вносители не отговориха на въпросника, не бе възможно да бъде завършена извадката на вносителите. Цялата налична информация, която се отнася до оказалите съдействие вносители, бе използвана, за да се стигне до окончателни заключения, по-специално по отношение на интереса на Съюза.
(5)
Седем индийски производители износители извън извадката поискаха индивидуално разследване. Двама от тях изпратиха отговори на въпросника. Петима не отговориха на въпросника. Единият от двамата отговорили оттегли своето искане за индивидуално разследване. В резултат на това Комисията разгледа искането на един индийски производител износител, който не беше включен в извадката:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(6)
С изключение на посоченото по-горе съображения 5, 6, 7, 8, 10, 11, 12 и 14 от регламента за временните мерки се потвърждават.
1.3. Разследван период и разглеждан период
(7)
Както беше посочено в съображение 20 от регламента за временните мерки, разследването относно субсидирането и вредата обхвана периода от 1 април 2011 г. до 31 март 2012 г. („разследвания период“ или „РП“). Проучването на тенденциите, които имат значение за оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2009 г. до 31 март 2012 г. („разглеждания период“).
1.4. Последваща процедура
(8)
След разгласяването на съществените факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни изравнителни мерки (по-долу „разгласяването във връзка с временните мерки“), няколко заинтересовани страни, а именно двама производители износители, жалбоподателят и 11 ползватели, представиха коментари. На страните, които поискаха изслушване, бе предоставена такава възможност. Комисията продължи да издирва информацията, която смяташе за необходима за изготвянето на окончателните констатации. Всички получени коментари бяха надлежно разгледани и взети предвид, когато бе целесъобразно.
(9)
Комисията уведоми всички заинтересовани страни за съществените факти и съображения, въз основа на които възнамерява да препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на някои видове телове от неръждаеми стомани с произход от Индия и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временно мито („разгласяването във връзка с окончателните мерки“). На страните беше определен срок, в който да представят своите коментари по разгласяването във връзка с окончателните мерки. Всички получени коментари бяха надлежно разгледани и взети предвид, когато бе целесъобразно.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И ПОДОБЕН ПРОДУКТ
(10)
Както е посочено в съображение 21 от регламента за временните мерки, разглежданият продукт се определя като телове от неръждаеми стомани, съдържащи тегловно:
i)
2,5 % или повече никел, различни от телове, съдържащи тегловно 28 % или повече, но не повече от 31 % никел и 20 % или повече, но не повече от 22 % хром;
ii)
по-малко от 2,5 % никел, различни от телове, съдържащи тегловно 13 % или повече, но не повече от 25 % хром и 3,5 % или повече, но не повече от 6 % алуминий,
класирани понастоящем в кодове по КН 7223 00 19 и 7223 00 99 и с произход от Индия.
(11)
Някои ползватели изразиха загриженост относно очевидната липса на разграничение между различните видове на разглеждания продукт и подобния продукт, защото съществува широк продуктов микс сред всички видове на продукта. Налице е особена загриженост по отношение на това как при разследването би могло да бъде гарантирано обективно сравнение между всички видове. Както при повечето разследвания, определението на разглеждания продукт обхваща голямо разнообразие от видове продукти, които имат същите или сходни основни физически, технически и химически характеристики. Фактът, че тези характеристики може да варират при различните видове продукти, действително може да доведе до обхващането на широка гама от видове продукти при разследване. Такъв е случаят при настоящото разследване. Комисията взе под внимание разликите между видовете продукти и гарантира обективно сравнение. За всеки вид продукт, произвеждан и продаван от индийските производители износители, и за всеки вид продукт, произвеждан и продаван от индустрията на Съюза, бе определен уникален контролен номер на продукта (КНП). Номерът зависи от основните характеристики на продукта, в този случай класа на стоманата, якостта на опън, покритието, повърхността, диаметъра и формата. Следователно видовете жици, изнасяни за Съюза, бяха сравнени въз основа на КНП с продуктите, произвеждани и продавани от индустрията на Съюза, които имат същите или сходни характеристики. Всички тези видове попадат в определението на разглеждания продукт и на подобния продукт в известието за започване (4) и в регламента за временните мерки.
(12)
Една от страните повтори твърдението си, че т.нар. „високотехнологични“ видове на продукта са различни и не са взаимозаменяеми с другите видове на разглеждания продукт. Поради това според нея те следва да бъдат изключени от определението на продукта. Съгласно съдебната практика, за да се определи дали продуктите са подобни, така че да представляват част от същия продукт, следва да се прецени дали те имат еднакви технически и физически характеристики и приложения като продуктите, една и съща основна крайна употреба и едно и също съотношение цена - качество. В тази връзка взаимозаменяемостта и конкуренцията между тези продукти също трябва да бъдат оценени (5). При разследването бе установено, че „високотехнологичните“ видове продукти, посочени от страната, имат същите основни физически, химически и технически характеристики като останалите продукти, предмет на разследването. Те са жици, изработени от неръждаема стомана. Представляват полуготов стоманен продукт (който в повечето случаи следва да бъде подложен на допълнителна преработка с оглед на производството на широка гама от готови продукти), а производственият процес е подобен, при използване на подобни машини, така че производителите да може да преминават от производството на едни варианти на продукта към производството на други видове на продукта според нуждите. Поради това, въпреки че различните видове жици не са пряко взаимозаменяеми и не се конкурират пряко, производителите се конкурират за договори, обхващащи много видове телове от неръждаеми стомани. Освен това тези видове на продукта се произвеждат и продават както от индустрията на Съюза, така и от индийските производители износители, които използват подобни методи на производство. Следователно твърдението не може да бъде прието.
(13)
В отговор на разгласяването във връзка с окончателните мерки една от страните заяви, че анализът, извършен от Комисията, за да се установи дали т.нар. „високотехнологични“ видове на продукта трябва да бъдат включени в разследването, е недостатъчен. Този довод се отхвърля. Разследването установи, че високотехнологичният вид на продукта попада в определението на продукта, както е посочено в съображение 12 по-горе. Страната погрешно приема, че всички критерии, посочени в съдебната практика, трябва да бъдат изпълнени едновременно; това не е така. Според съдебната практика Комисията се ползва с широка свобода на преценка при определянето на продуктовия обхват (6) и трябва да основава тази оценка на набора от критерии, изготвени от Съда на Европейския съюз. Често, както и в настоящия случай, някои критерии могат да сочат в една посока, а други - в друга; в такъв случай Комисията трябва да направи обща оценка, както е направила в настоящия случай. Поради това тази заинтересована страна погрешно приема, че всички характеристики на видовете продукти трябва да са еднакви, за да може те да попадат в рамките на едно и също определение на продукта.
(14)
Някои ползватели заявиха, че т.нар. жици от неръждаема стомана „серии 200“ следва да бъдат изключени от обхвата на продукта. В частност те изтъкнаха, че този вид почти не се произвежда от индустрията на Съюза. Това твърдение обаче е неоснователно. На първо място, фактът, че определен вид продукт не се произвежда от индустрията на Съюза, не е достатъчно основание за неговото изключване от обхвата на разследването, когато производственият процес е такъв, че производителите от Съюза биха могли да започнат производство на въпросния вид продукт. Второ, както и за т.нар. „високотехнологични“ жици (вж. съображение 12), беше установено, че тези видове на разглеждания продукт имат основни физически, химически и технически характеристики, които са еднакви или подобни с тези на други видове на подобния продукт, произвеждан и продаван от индустрията на Съюза. Следователно твърдението не може да бъде прието.
(15)
Освен това тези ползватели заявиха, че валцдратът трябва да бъдe включен в определението на разглеждания продукт. Валцдратът е суровина, използвана за производството на разглеждания продукт, но също така може да се използва и за производството на различни продукти, като скрепителни елементи и пирони. Следователно за разлика от продукта, предмет на разследването, той не представлява завършен стоманен продукт. Чрез производствения процес на студено формуване валцдратът, наред с други продукти, може да бъде трансформиран в разглеждания продукт или в подобния продукт. Въз основа на това валцдратът не може да бъде включен в обхвата на продукта по смисъла на основния регламент.
(16)
Въз основа на посоченото по-горе определението на разглеждания продукт и на подобния продукт в съображения 21 - 24 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. Въведение
(17)
В съображение 25 от временния регламент са посочени схемите, за които се твърди, че включват предоставянето на субсидии, които подлежат на изравнителни мерки, а именно:
а)
схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения (Duty Entitlement Passbook Scheme, „DEPBS“);
б)
схема за възстановяване на мита (Duty Drawback Scheme, „DDS“);
в)
схема за предварителни разрешения (Advance Authorisation Scheme, „AAS“);
г)
схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (Export Promotion Capital Goods Scheme, „EPCGS“);
д)
схема за експортно кредитиране (Export Credit Scheme, „ECS“);
е)
схема за фокусиране върху пазара (Focus Market Schemе, „FMS“)
ж)
специални икономически зони/експортно ориентирани единици (Special Economic Zones/Export Oriented Units, „SEZ/ЕОU“).
(18)
Индустрията на Съюза заяви, че Комисията е пропуснала да вземе предвид някои схеми за субсидиране, по-специално регионални схеми за субсидиране, като вследствие на това изрази становището, че субсидиите, за които е установено, че са били получавани от индийските производители, са оценени на по-ниска стойност от действителната. Това твърдение е неоснователно. Комисията провери всички национални и местни схеми за субсидиране, описани в жалбата. Въпреки това Комисията установи, че по време на РП включените в извадката производители износители са получавали субсидии само по схемите, изброени в съображение 14 по-горе.
(19)
Индустрията на Съюза също така изтъкна, че тъй като в хода на успоредното антидъмпингово разследване бе установено, че данните, предоставени от включените в извадката индийски производители, са недостоверни и бе приложен член 18 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета (7), член 28 от основния регламент също е следвало да бъде приложен в рамките на настоящото разследване. Въпреки това член 28 от основния регламент се прилага само ако са изпълнени предвидените в него условия, което не е така по отношение на информацията, предоставена от включените в извадката индийски производители. Следователно твърдението не може да бъде прието.
(20)
Разследването показа, че DEPBS, DDS и AAS са част от един механизъм за субсидиране, който е механизъм за възстановяване на мита. Индия използва различни варианти на този механизъм в продължение на дълъг период от време, като често е изменяла отделните подкатегории на механизма. Разследването показа, че е уместно тези подкатегории на механизма да се анализират заедно, тъй като обикновено се налага износителите да избират между тях (те се изключват взаимно), а случай че някоя от подкатегориите бъде прекратена - да преминават към друга.
(21)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 25 - 28 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3.2. Схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения (DEPBS)
(22)
Един от включените в извадката индийски производители износители заяви, че DEPBS не следва да се счита за подлежаща на изравняване субсидия, тъй като целта на тази схема е да се компенсират митата върху вноса. Също така беше изказано твърдението, че по отношение на продукта, предмет на разследването, не съществува никакво вътрешно производство на суровини, поради което се налага разумното предположение, че всички внесени стоки са били облагани със ставка от 5 % и че таванът, установен от правителството на Индия, гарантира, че няма свръхкомпенсации. Както е пояснено в съображение 38 от регламента за временните мерки, тази схема не може да се разглежда като допустима схема за възстановяване на мита или като схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. По-специално износител, който се ползва от DEPBS, не е длъжен действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действителната стойност на вложените суровини. На последно място, даден износител може да бъде допуснат до участие в DEPBS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да може да се ползва от схемата, достатъчно е износителят само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини.
Правителството на Индия не е успяло да създаде система, която да свързва размера на митото, от което са освободени внасяните суровини, с тяхното влагане в изнасяните продукти. От своя страна дружествата, които са се възползвали от тази схема, също така не разполагат с механизъм, за да докажат, че не са получили каквото и да било прекомерно освобождаване. Освен това, що се отнася до твърдяната от дружеството липса на свръхкомпенсация в конкретния случай, то не успя да докаже твърдението си и би могло например да се е възползвало от компенсации за други вносни стоки или за вносни суровини, без те да са използвани за производството на разглеждания продукт. Също така трябва да се отбележи, че твърдението, че не съществува вътрешно производство на суровини, е неправилно, тъй като поне едно от разследваните дружества е произвеждало суровини на вътрешния пазар, докато другите две разследвани дружества са купували от национален производител, а не от вносител на вътрешния пазар. Следователно тези доводи не могат да бъдат приети.
(23)
Една страна твърди, че при продажбата на лиценза за DEPBS действителната продажна цена е била под стойността на лиценза и поради това подлежащата на изравняване полза е била по-ниска от установената при временното разследване. Ползата в рамките на тази схема обаче е изчислена въз основа на сумата на предоставения в лиценза кредит, независимо от това дали лицензът е използван за компенсиране на митата върху вноса, или в действителност е бил продаден. Всяка продажба на лиценз на цена под номиналната му стойност е чисто търговско решение, което не влияе на размера на ползата, получена по тази схема. Следователно този довод не може да се приеме.
(24)
Правителството на Индия заяви, че DEPBS е била оттеглена през РП и следователно не подлежи на изравнителни мерки. Освен това то заяви, че тъй като програмата за възстановяване на мита не е приемник на DEPBS, последната не може да бъде предмет на изравнителни мерки. Действително DEPBS е изтекла на 30 септември 2011 г., по време на РП. Въпреки това субсидирането е продължило. Бе установено, че като алтернатива на DEPBS износителите получават ползи по AAS и особено по DDS. Както е описано в съображения 42 - 44 от регламента за временните мерки, AAS и DDS бяха коригирани, за да се осигури плавен преход от DEPBS. Освен това естеството на ползите по трите схеми, т.е. пропуснатите приходи под формата на освобождаване от мита, е напълно еднакво. По този начин дружествата могат да избират коя схема да използват за компенсиране на митата. Поради това, въпреки че DEPBS е престанала да съществува в средата на РП, субсидиите, отпуснати от правителството на Индия през РП, следва да бъдат предмет на изравнителни мерки, тъй като общата система от ползи е продължила да съществува, като поради причините, посочени в съображение 20 по-горе, всички схеми за възстановяване на мита образуват един механизъм за субсидиране с различни, често променящи се подкатегории. Поради това посоченият довод не може да бъде приет.
(25)
В своя отговор на разгласяването във връзка с окончателните мерки правителството на Индия отново изтъкна своите доводи относно прекратяването на DEPBS след разгласяването във връзка с окончателните мерки. Тъй като обаче не бяха представени нови доводи, които да доведат до промяна на заключението по отношение на замяната на субсидирането по прекратената DEPBS с коригираната DDS, този довод не може да бъде приет.
(26)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 29 - 47 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(27)
Освен това бе установено, че индийският производител износител KEI е използвал DEPBS през РП. Ставката на субсидията е била 0,50 %.
3.3. Схема за възстановяване на мита (DDS)
(28)
Правителството на Индия заяви, че DDS не следва да се счита за подлежаща на изравняване субсидия, тъй като целта на тази схема е да се компенсират митата върху вноса и акцизите, платени за суровините. Както е пояснено в съображения 58 - 60 от регламента за временните мерки, тази схема не може да се разглежда като допустима схема за възстановяване на мита или като схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. По-специално не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е извършено прекомерно плащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. Освен това даден износител има право да участва в DDS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да може да се ползва от схемата, достатъчно е износителят само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. Горното се потвърждава от констатациите, направени при посещението на дружествата, и от съответното законодателство, а именно циркулярен документ № 24/2001 на правителството на Индия, както е посочено в съображение 60 от регламента за временните мерки. Наред с това в параграф 32 от своето становище самото правителство на Индия призна, че DDS може да доведе до прекомерно освобождаване. Следователно този довод на правителството на Индия не може да се приеме.
(29)
Правителството на Индия също така изтъкна, че въпреки че системата за проверка за използването на суровините е била непълна, по-специално поради големия брой на бенефициентите и административната тежест, свързана с контрола на всички тях, действащият механизъм за проверка, основаващ се на извършването на извадки, следва да бъде приет. Този довод обаче не може да бъде приет, тъй като не е предвиден в член 3, параграф 1, буква а), подточка ii), приложение I, буква и), приложение II или приложение III (към основния регламент.
(30)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 48 - 64 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(31)
Освен това бе установено, че индийският производител износител KEI Industries е използвал DDS през РП. Ставката на субсидията е била 0,29 %.
3.4. Схема на предварителни разрешения (AAS)
(32)
Един от включените в извадката индийски производители износители заяви, че AAS следва да се счита за схема за възстановяване на мита, тъй като внесените материали са използвани за производството на стоки, които се изнасят. Както бе пояснено в съображение 76 от регламента за временните мерки, използваната в настоящия случай подсхема не е допустима схема за възстановяване на мита или схема за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II или приложение III към основния регламент. Правителството на Индия не е приложило ефективно система за проверка или процедура, с която да се потвърди дали и в какви количества са вложени суровини в производството на изнасяния продукт (приложение II, раздел II, точка 4 от основния регламент и - при схеми за възстановяване за заместители - приложение III, раздел II, точка 2 от основния регламент). От друга страна, стандартните норми за вложените материали в крайния продукт (по-долу „SIONs“) за разглеждания продукт не са били достатъчно точни и не могат да представляват система за проверка на действителното потребление на суровините. Тези стандартни норми не дават възможност на правителството на Индия да провери с достатъчна точност какво количество суровини са използвани в производството на изнасяните продукти. Освен това правителството на Индия не е провело допълнителна проверка въз основа на действително вложените суровини, както е обяснено в съображение 73 от регламента за временните мерки, макар по принцип това да се изисква в случаите, в които не е налице ефективно прилагана система за проверка (приложение II, раздел II, точка 5 и приложение III, раздел II, точка 3 от основния регламент). Поради това подсхемата подлежи на изравнителни мерки и доводът се отхвърля.
(33)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 65 - 80 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(34)
Беше установено, че индийският производител износител KEI Industries не се е ползвал от AAS през РП.
3.5. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (EPCGS)
(35)
При разгласяването във връзка с окончателните мерки един от индийските производители износители представи коментари относно грешка в изчисленията. Този коментар бе частично основателен и бе отчетен при изчисляването на размера на субсидията. Тъй като общият марж на субсидията за това дружество бе под нивото de minimis още преди тази корекция, корекцията нито променя окончателния размер на изравнителното мито за това дружество, нито засяга средния марж на субсидията, изчислен за оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката, или маржа на субсидията в национален мащаб.
(36)
С изключение на посоченото по-горе, съображения 81 - 91 от регламента за временните мерки се потвърждават.
(37)
Беше установено, че индийският производител износител KEI Industries не се е ползвал от EPCGS през РП по отношение на разглеждания продукт.
3.6. Схема за експортно кредитиране (ECS)
(38)
Правителството на Индия възрази, че в съображение 92 от регламента за временните мерки Комисията неправилно е посочила правното основание на ECS. Правителството на Индия посочи, че циркулярен документ DBOD № DIR.(Exp.) BC 01/04.02.02/2007-2008 („MC 07-08“) и циркулярен документ DBOD № DIR.(Exp.) BC 09/04.02.02/2008-09 („MC 08-09“) са били актуализирани и че циркулярен документ DBOD № DIR.(Exp.) BC 06/04.02.002/2010-11 („MC 10-11“) и циркулярен документ DBOD № DIR.(Exp.) BC 04/04.02.002/2011-2012 („MC 11-12“) са послужили за правно основание за ECS през РП. Забележката на правителството на Индия е правилна в това отношение.
(39)
В допълнение правителството на Индия изтъкна, че ако е било взето предвид правилното актуализирано правно основание, Комисията е трябвало да вземе предвид факта, че максималният лихвен процент, приложим спрямо експортните кредити, който преди това Reserve Bank of India (RBI) е въвела като задължителен за търговските банки, е отпаднал преди РП по отношение на експортните кредити в рупии. Следователно що се отнася до кредити в рупии, тази схема вече не може да се счита за субсидия. Разследването показа, че две включени в извадката дружества на практика са се ползвали от експортни кредити от частни банки с лихвени проценти, договорени под референтния лихвен процент, определен от RBI. Разследването не разкри търговски причини, поради които тези частни банки биха предоставяли кредити с отстъпка и при лихвени проценти, при които очевидно търпят загуби. Тези практики за банково кредитиране биха могли да наведат на предположението, че все още е налице участие на правителството. В хода на разследването обаче не бяха открити доказателства за равнището, изисквано съгласно правилата на СТО, за да се докаже продължаващо упълномощаване или възлагане на търговските банки. Поради това Комисията реши да не отчита ползата от понижените лихвени проценти като субсидия по тази подсхема при липса на достатъчно доказателства за ръководство и/или финансово участие от страна на правителството на Индия.
(40)
На последно място, правителството на Индия възрази, че при последната актуализация на циркулярния документ DBOD № DIR.(Exp.) BC 06/04.02.002/2012-13 („MC 12-13“), влязла в сила два месеца след края на РП, са премахнати максималните лихвени проценти, приложими спрямо експортните кредити, и по отношение на кредитите в чуждестранна валута. Като се позовава на член 15, параграф 1 от основния антисубсидиен регламент, правителството на Индия твърди, че в такъв случай и този елемент на схемата на експортно кредитиране не следва да бъде предмет на изравнителни мерки, тъй като ръководството на банките от страна на правителството е отпаднало. Въпреки че в представения MC 12-13 съществува разпоредба, която предоставя на търговските банки свобода да определят лихвените проценти за експортните кредити в чужда валута, считано от май 2012 г., както твърди правителството на Индия, тази промяна на инструкциите на RBI за частните банки по време на разследването сама по себе си е недостатъчна, за да се изключи тази схема, тъй като ръководството от страна на правителството може да продължи по неофициален път, което би трябвало да бъде обект на по-нататъшно разследване. Въпреки това, с оглед на горното заключение относно подсхемата, което се отнася до експортните кредити в рупии, на този етап Комисията реши да не я подлага на изравнителни мерки, що се отнася до кредитите в чужда валута.
(41)
Предвид изложеното по-горе ставките на митото ще бъдат коригирани, където е приложимо.
3.7. Схема за фокусиране върху пазара (FMS)
(42)
След разгласяването във връзка с окончателните мерки правителството на Индия представи коментарите си по FMS. То възрази, че режимът е географски обвързан с държави, които не са част от Съюза, и поради това не може да бъде предмет на изравнителни мерки от страна на Съюза. Въпреки това правителството на Индия не бе в състояние да оспори нито практическото прилагане на схемата, нито факта, че ползите по FMS могат да се използват при производството на разглеждания продукт, и по-конкретно че митническите кредити по FMS могат да се прехвърлят свободно и че те могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви суровини или стоки, включително производствено оборудване. Следователно това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като разследването показа, че разглежданият продукт може да се ползва и действително се ползва от тази схема, когато се изнася за Съюза.
(43)
При липсата на други коментари съображения 101 - 111 от регламента за временните мерки се потвърждават.
(44)
Беше установено, че индийският производител износител KEI Industries не се е ползвал от FMS през РП.
3.8. Схема за експортно ориентирани единици (EOUS)
(45)
След разгласяването във връзка с окончателните мерки единственият разследван производител износител, използващ EOUS, представи коментарите си по тази схема. Дружеството заяви, че Комисията следва да използва различен метод за изчисляване на ползите, получени по тази схема. Дружеството изтъкна, че някои ползи по EOUS следва да се разглеждат като допустима схема за възстановяване на мита по смисъла на приложения II и III към основния регламент и следователно не трябва да подлежат на изравнителни мерки.
(46)
Въпреки това беше установено, че независимо от това кой метод за изчисление се използва, ставката на субсидията за тази схема няма да надхвърля 0,95 %, което означава, че общият марж на субсидията за това дружество ще остане под нивото de minimis. Поради това не беше счетено за необходимо допълнително да се анализира това твърдение в рамките на настоящото разследване.
(47)
Поради липсата на други коментари съображение 112 от регламента за временните мерки се потвърждава.
(48)
Беше установено, че индийският производител износител KEI Industries не се е ползвал от EOUS през РП.
3.9. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(49)
След решението да не се отчитат ползите по ESC като субсидия, както е описано в съображения 38 - 41, и корекция на изчислението на ползата по EPCGS за едно от дружествата, както е описано в съображение 35, ставките на митото бяха коригирани, където е приложимо. Окончателният размер на субсидиите, които - в съответствие с разпоредбите на основния регламент - подлежат на изравнителни мерки, изразен ad valorem, варира от 0,79 % до 3,72 %.
Схема
Дружество
Raajratna
Venus Group
Viraj
KEI
DEPBS (8)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
0,50 %
DDS (8)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
0,29 %
AAS (8)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
-
EPCGS (8)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,03 %
-
ECS (8)
-
-
-
-
FMS (8)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
-
EOU (8)
-
-
0,95 %
-
ОБЩО
3,72 %
3,03 % (9)
0,98 % (10)
0,79 % (10)
(50)
Преизчисленят марж на субсидията за оказалите съдействие дружества, които не са включени в извадката, е 3,41 %.
(51)
Преизчисленият марж на субсидията в национален мащаб е 3,72 %.
4. ИНДУСТРИЯ НА СЪЮЗА
4.1. Индустрия на Съюза
(52)
Някои ползватели оспориха броя на производителите от Съюза, посочен в съображение 116 от регламента за временните мерки. Те твърдят, че броят на производителите е бил определен погрешно и в действителност има по-малко производители на пазара на Съюза.
(53)
Комисията изтъква, че горното твърдение не е подкрепено от доказателства и след проверка потвърждава информацията, предоставена в съображение 116 от регламента за временните мерки, а именно че 27 производители от Съюза са произвеждали разглеждания продукт в Съюза по време на РП. Това е броят, установен въз основа на жалбата, на етапа преди започване на процедурата и по време на разследването. Комисията се свърза с всички известни производители от Съюза и получи данни, които бяха използвани в рамките на настоящото разследване.
4.2. Производство на Съюза и изготвяне на извадка от производители от Съюза
(54)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 117 - 119 от регламента за временните мерки се потвърждава.
5. ВРЕДА
5.1. Потребление на Съюза
(55)
Някои ползватели заявиха, че при анализите на вредата не е следвало да се вземат предвид данните за 2009 г., тъй като финансовата криза, настъпила през тази година, е имала отрицателно влияние по-специално върху потреблението на Съюза. При все това, дори ако 2009 г. бъде изключена от анализа, все още е налице тенденция за увеличаване на потреблението (+ 5 %), което е показател за подобряването на пазара. Освен това отрицателното въздействие на финансовата криза е отчетено в съображение 120 от регламента за временните мерки, но се стигна до заключението, че пазарната конюнктура се е подобрила. Поради липсата на други коментари съображение 120 от регламента за временните мерки се потвърждава.
5.2. Внос в Съюза от разглежданата държава
(56)
Установеният марж на субсидията за KEI Industries е под прага de minimis, предвиден в член 14, параграф 5 от основния регламент (вж. съображение 49 по-горе). Следователно се счита, че този производител износител не се е възползвал от схеми за субсидиране по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент по време на разследвания период. В резултат на това обемът на неговия внос бе изключен от обема на субсидирания внос от Индия. Производителят износител Venus group заяви, че някои сделки са били погрешно отчетени два пъти. Комисията се съгласи с производителя износител и поради това тези сделки бяха изключени от общия обем на субсидирания внос от Индия. Съответно обемът, пазарният дял и средните цени на субсидирания внос бяха преразгледани.
(57)
Обем и пазарен дял на субсидирания внос:
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем (в метрични тонове)
11 620
20 038
25 326
24 415
Индекс (2009 г.= 100)
100
172
218
210
Пазарен дял
8,8 %
10,7 %
12,9 %
12,4 %
Индекс (2009 г.= 100)
100
121
146
140
Източник:
Евростат и отговори на въпросника.
(58)
KEI Industries изнася ограничено количество от разглеждания продукт по време на РП, а посочените по-горе сделки на Venus group също са за ограничени количества, поради което изключването на тези обеми на вноса от общия обем на субсидирания внос от Индия не води до промени, засягащи тенденциите, описани в съображения 123 и 124 от регламента за временните мерки. Така тези съображения на регламента за временните мерки се потвърждават.
(59)
Средна цена на субсидирания внос:
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Средна цена
(евро/метричен тон)
2 419
2 856
3 311
3 259
Индекс (2009 г.= 100)
100
118
137
135
Източник:
Евростат и отговори на въпросника.
(60)
Както бе обяснено по-горе, KEI Industries е изнасяло ограничени количества през РП и изключването на някои сделки на Venus group е засегнало само ограничени количества. Изключването на обема на вноса на KEI Industries и на посочените по-горе сделки на Venus group от общия обем на субсидирания внос от Индия следователно не води до значителна промяна в средната цена на субсидирания внос от Индия или в изчисленията, свързани с подбиването на цените. Преизчисленият марж на подбиването на цените е 11,7 %. В останалата си част заключенията, направени въз основа на констатациите, описани в съображения 128 - 130 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
(61)
В отговор на разгласяването във връзка с окончателните мерки правителството на Индия изтъкна, че Комисията е приложила пропорционално намаление на субсидирания внос само по отношение на обема на вноса на оказалите съдействие производители износители с цел да се отчетат констатациите de minimis за KEI и заличаването на някои погрешно двукратно отчетени сделки на Venus group. Това твърдение се основава на недоразумение. Комисията приложи пропорционално намаление за целия обем на вноса, включително на неоказалите съдействие вносители. Това твърдение следователно трябва да бъде отхвърлено.
5.3. Икономическо състояние на индустрията на Съюза
(62)
Някои от страните заявиха, че резултатите на индустрията на Съюза следва да се считат за сравнително положителни на фона на световната икономическа криза и че с изключение на един показател за вредата, а именно пазарния дял, никой от другите показатели не сочи за наличието на вреда.
(63)
Една от страните заяви, че средните продажни цени на индустрията на Съюза са се увеличили с около 34 %, далеч над себестойността на производството, която е нараснала с 13 % през същия период. В това отношение е необходимо да се отбележи, че в началото на разглеждания период, а именно през 2009 г., индустрията на Съюза е продавала на цени под производствените разходи и е успяла да започне да продава на цени над производствените разходи едва от 2011 г. нататък.
(64)
Разследването показа, че въпреки че някои показатели са отбелязали положително развитие - като например обемът на производството и използването на капацитета, или са останали стабилни - като заетостта, при редица други показатели за вредата, свързани с финансовото състояние на индустрията на Съюза, а именно рентабилността, паричния поток, инвестициите и възвръщаемостта на инвестициите, не се наблюдава задоволителна тенденция през разглеждания период. Въпреки отбелязаното подобрение през 2010 г. показателят за инвестициите е спаднал под стойностите за 2009 г. през 2011 г. и РП. Макар да е вярно, че възвръщаемостта на инвестициите се е подобрила от 2009 до 2011 г., достигайки 6,7 %, тя е спаднала отново до 0,8 % през РП. Аналогично показателите, свързани с рентабилността и паричния поток, са се подобрявали до 2011 г., въпреки че са започнали отново да се влошават през РП. Следователно може да се заключи, че състоянието на индустрията на Съюза е започнало да се подобрява след 2009 г., но нейното възстановяване е било забавено от последвалия субсидиран внос от Индия.
(65)
По искане на заинтересована страна се потвърждава, че нивата на складовите наличности, установени в съображение 153 от регламента за временните мерки, се отнасят до дейността на дружествата от Съюза, включени в извадката.
(66)
Индустрията на Съюза изтъкна, че целевият марж на печалбата от 5 %, определен на временния етап, е бил твърде нисък. Страната не подкрепи твърдението си в достатъчна степен. В съображение 148 от регламента за временните мерки се обясняват причините за избора на този марж на печалбата и разследването не откри причини за неговата промяна. Поради тази причина целевият марж на печалбата от 5 % се запазва за целите на окончателните констатации.
(67)
Един производител износител заяви, че затрудненията, с които се сблъсква индустрията на Съюза, до голяма степен се дължат на структурни проблеми. Поради тази причина според него целевият марж на печалбата от 5 % също е нереалистичен.
(68)
Следва да се припомни, че според съдебната практика (11) институциите следва да определят маржа на печалбата, на който индустрията на Съюза би могла да разчита при нормални условия на конкуренция при липсата на субсидиран внос. В конкретния случай обаче се оказа невъзможно да се извърши този анализ за индустрията на Съюза за разглеждания продукт поради следните причини. Достатъчно информация за изчисляване на маржовете на печалбата за разглеждания продукт е налична само от 2007 г. нататък. През 2007 г. маржът на печалбата е бил 3,7 %; към 2008 г. - в резултат на финансовата и икономическа криза - той отбелязва отрицателни стойности. Жалбоподателят твърди, че субсидираният внос е започнал да навлиза на пазара на Съюза през 2007 г., когато обемът на вноса се е увеличил от 17 727 тона през 2006 г. до 24 811,3 тона, което бе установено и в рамките на разследването. Следователно институциите са установили целевия марж на печалбата въз основа на реалните печалби, наблюдавани в други отрасли на стоманодобивната индустрия, които не са били засегнати от дъмпингов и субсидиран внос (12).
5.4. Заключение за вредата
(69)
Комисията стига до заключението, че индустрията на Съюза е понесла съществена вреда по време на РП.
6. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
6.1. Въздействие на субсидирания внос
(70)
Един производител износител заяви, че в регламента за временните мерки не е бил взет предвид фактът, че индустрията на Съюза се е възползвала от увеличеното потребление от 2009 г. нататък и че Комисията не може да допуска, че индустрията на Съюза ще успее да запази своя пазарен дял за неопределен срок от време.
(71)
В отговор на тези доводи следва да се отбележи, че от разследването стана ясно, че пазарният дял на субсидирания индийски внос е нараствал с по-бързи темпове, отколкото потреблението на пазара на Съюза. Обемът на индийския субсидиран внос е нараснал със 110 %, докато потреблението през същия период е нараснало с 50 %. Освен това разследването показа, че средната цена на внасяния от Индия продукт неизменно е била по-ниска от средната цена на индустрията на Съюза през същия период и е подбивала средната цена на индустрията на Съюза с 11,7 % по време на РП. В резултат на това, въпреки че индустрията на Съюза действително е извлякла ползи от увеличеното потребление до известна степен и е успяла да увеличи обема на продажбите си с 40 %, тя не е могла да запази пазарния си дял, както би могло да се очаква при подобряване на пазарните условия и предвид свободния ѝ производствен капацитет.
6.2. Въздействие на други фактори
6.2.1. Несубсидиран внос
(72)
Някои заинтересовани страни изтъкнаха, че ефектът от несубсидирания внос следва да се преразгледа с оглед на факта, че KEI Industries е получило de minimis марж на субсидията и че поради грешки, свързани с двойното отчитане, някои сделки на Venus group са били изключени от анализа. Те също така посочиха, че цените на несубсидирания внос са били по-ниски от цените на субсидирания внос.
(73)
Таблицата по-долу показва развитието на обема и цените на несубсидирания износ по време на разглеждания период. Неговият обем е представлявал около една трета от индийския износ по време на РП и е следвал същата тенденция като субсидирания внос.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем (в метрични тонове)
5 227
9 015
11 394
10 938
Обем (Индекс)
100
172
218
210
Средна цена (евро/метричен тон)
2 268
2 678
3 105
3 056
Средна цена (индекс)
100
118
137
135
Източник:
Отговори на въпросника и Евростат.
(74)
Поради това е вярно, че цените на несубсидирания внос са били по-ниски от цените на субсидирания внос. Въпреки това обемът на несубсидирания внос е само една трета от обема на субсидирания внос. Следователно вредата, причинена от несубсидирания внос, не нарушава причинно-следствената връзка между субсидирания внос от Индия и съществената вреда, понесена от индустрията на Съюза през РП.
6.2.2. Внос от трети държави
(75)
Един индийски производител износител и правителството на Индия отново изтъкнаха, че Китайската народна република е трябвало да бъде включена в разследването и че въздействието на вноса от Китайската народна република (КНР) върху пазара на Съюза и индустрията на Съюза е било подценено.
(76)
Както бе посочено в съображение 170 от регламента за временните мерки, нито по време на първоначалния етап, нито на окончателния етап има доказателства за субсидиране, които могат да дадат основание за започване на разследване за субсидиране на вноса с произход от Китайската народна република. Поради това твърдението, че Китайската народна република е трябвало да бъде включена в обхвата на разследването, не е основателно и следва да бъде отхвърлено.
(77)
При все това вносът от Китайската народна република е отбелязал възходяща тенденция през разглеждания период и е достигнал пазарен дял от 8,3 % през РП, както е посочено в съображение 168 от регламента за временните мерки. Освен това цените на вноса от Китай са били по-ниски от цените на индустрията на Съюза и тези на индийските производители износители на пазара на Съюза. Съответно бе допълнително проучено дали вносът от Китайската народна република е могъл да допринесе за вредата, понесена от индустрията на Съюза, и да прекъсне причинно-следствената връзка между вредата и субсидирания внос от Индия.
(78)
Наличната информация на временния етап предполага, че продуктовият микс, съставляващ китайския внос, е бил различен и че асортиментът на китайските продукти е бил различен в сравнение с продуктите, продавани от индустрията на Съюза, или продуктите с произход от Индия, продавани на пазара на Съюза.
(79)
След публикуването на временните мерки Комисията получи няколко твърдения, в които се посочва, че е възможно ниските цени на китайския внос през РП да са прекъснали причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос от Индия и съществената вреда, понесена от индустрията на Съюза.
(80)
Направеният анализ на базата на статистическите данни за вноса по отношение на двата кода по КН, предмет на разследването, показа, че 29 % от китайския внос е в ниския пазарен сегмент (за код по КН 7223 00 99). Това отчасти обяснява защо цените на вноса от КНР като цяло са по-ниски от цените на индустрията на Съюза и на индийските производители износители. Статистическите данни за код по КН 7223 00 99 също така показаха, че клиентите на китайските производители са основно в Обединеното кралство, където на практика няма индустрия на Съюза.
Средна цена
(евро/метричен тон)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Източник:
Евростат.
(81)
Що се отнася до код по КН 7223 00 19, направените анализи въз основа на КНП показаха, че индустрията на Съюза и индийските производители са се конкурирали главно в по-високия ценови сегмент на пазара, където цените биха могли да бъдат четири пъти по-високи от цените в ниския сегмент в рамките на същия код по КН (13). Разследването също така показа, че като цяло различията в цените са свързани с вида на продукта и съдържанието на никел в него. Освен това разследването показа, че китайските износители продават на пазара на Съюза предимно видовете на продукта с по-ниско качество, попадащи в посочения по-горе код по КН. Следователно продуктовият микс се превръща в основен фактор при оценяването на китайския внос.
(82)
Що се отнася до цените на вноса от Китайската народна република, е необходимо да се отбележи, че от 2009 г. до РП средната цена на китайския внос е останала по-висока от цената на субсидирания внос на индийските производители износители, както се вижда от следната таблица, показваща средната цена на субсидирания индийски износ, който попада в код по КН 7223 00 19:
Средна цена
(евро/метричен тон)
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
РП + 1
73 320 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Източник:
Евростат.
(83)
През РП за първи път средната цена на вноса от КНР е спаднала под вносната цена за субсидирания внос от Индия. Беше установено обаче, че това е временно, тъй като равнището на китайските цени в годината след РП се е повишило и отново е станало по-високо, отколкото цените на вноса от Индия.
(84)
Освен това сравнението между обема на вноса от Индия и от Китайската народна република показа, че във всеки момент по време на разглеждания период и особено през РП равнището на вноса от Китайската народна република е било много по-ниско в сравнение с вноса от Индия. Обемът на вноса от Китайската народна република като цяло е по-малко от половината от общия внос от Индия.
(85)
Въз основа на горепосоченото се потвърждава, че значителна част от вноса от КНР през РП се различава от продуктовия микс на индустрията на Съюза и че всяка пряка конкуренция с продуктите, произвеждани и продавани от индустрията на Съюза, е ограничена.
(86)
Вносът от Китайската народна република следователно не може да е оказал въздействие върху състоянието на индустрията на Съюза до такава степен, че да е нарушил причинно-следствената връзка между субсидирания внос от Индия и вредата, понесена от индустрията на Съюза. Поради това съображение 168 от регламента за временните мерки се потвърждава.
6.2.3. Конкуренция с други производители от Съюза
(87)
Една от страните посочи, че лошите финансови резултати на производителите от Съюза биха могли да се дължат на конкуренцията от страна на другите производители от Съюза, които не са жалбоподатели или не са изразили подкрепата си за разследването при започването на процедурата.
(88)
Пазарният дял на другите производители в Съюза се е развивал, както следва:
2009 г.
2010 г.
2011 г.
РП
Обем (в метрични тонове)
34 926
55 740
55 124
55 124
Индекс (2009 г.= 100)
100
160
158
158
Пазарен дял на другите производители от Съюза
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Източник:
Жалба.
(89)
Производителите от Съюза, които не са жалбоподатели и които не са изразили изрично подкрепата си за разследването, представляват 44 % от общия обем на продажбите на Съюза, посочен в съображение 139 от регламента за временните мерки. Обемът на техните продажби е нараснал с 58 % - от приблизително 34 926 тона през 2009 г. на 55 124 тона по време на разглеждания период. Въпреки това това увеличение е сравнително умерено в сравнение с растежа на субсидирания внос от Индия за същия период (+ 110 %). Освен това пазарният дял на тези производители от Съюза е останал относително стабилен през разглеждания период и не бяха открити данни, че техните цени са били по-ниски от цените на включените в извадката производители от Съюза. Следователно бе счетено, че техните продажби на пазара на Съюза не са допринесли за вредата, понесена от индустрията на Съюза.
6.3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(90)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 176 - 179 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
7.1. Общи съображения
(91)
Поради липсата на други коментари съображение 180 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7.2. Интерес на индустрията на Съюза
(92)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 181 - 188 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7.3. Интерес на ползвателите
(93)
След налагането на временните мерки седем ползватели и едно сдружение на ползватели се свързаха с Комисията и поискаха да окажат съдействие на разследването. След тяхното искане през април 2013 г. им бяха изпратени въпросници. Само двама ползватели обаче представиха пълен отговор на въпросника; като цяло делът на съдействащите ползватели представлява 12 % от общия внос от Индия през РП и 2,5 % от общото потребление в Съюза. Икономическото отражение на въпросните мерки върху ползвателите беше подложено на повторна оценка въз основа на новите налични данни в отговорите на въпросника и бяха извършени посещения на двама ползватели, за да се провери предоставената информация.
(94)
Ползвателите заявиха, че рентабилността от 9 %, посочена в съображение 191 от регламента за временните мерки, е твърде висока и не е представителна за отрасъла на ползвателите. След получаването на допълнителни отговори на въпросника средната рентабилност на всички оказали съдействие ползватели бе преизчислена и определена на 2 % от оборота.
(95)
Също така беше установено, че що се отнася до оказалите съдействие ползватели, покупките от Индия представляват средно 44 % от общите покупки на разглеждания продукт и че Индия представлява изключителен източник на доставки за двама оказали съдействие ползватели. През РП оборотът на продукта, включващ разглеждания продукт, представлява средно 14 % от оборота на оказалите съдействие ползватели.
(96)
Дори да се допусне най-неблагоприятно развитие за пазара на Съюза, т.е. че евентуалното увеличение на цените няма да може да бъде прехвърлено на дистрибуторската верига и че ползвателите ще продължат да закупуват от Индия същите обеми, митото би довело до спад на рентабилността на ползвателите за дейностите, за които се използва или част от които е разглежданият продукт, в размер от около 0,25 процентни пункта до 1,75 %.
(97)
Комисията признава, че индивидуалното въздействие ще бъде по-съществено за ползвателите, които закупуват целия си внос от Индия. Те обаче са относително малко на брой (двама от оказалите съдействие ползватели). Освен това, при условие че техният индийски производител съдейства, те имат възможността да поискат възстановяване на мита съгласно член 21 от основния регламент, ако всички условия за такова възстановяване са спазени.
(98)
Някои ползватели отново изразиха загрижеността си, че мерките ще засегнат някои видове жици, които не се произвеждат в Европа, а именно видове, включени в т.нар. „серии 200“, както е описано в съображение 194 от регламента за временните мерки. Според ползвателите липсата на производство в Съюза се дължи на ограниченото търсене и спецификата на производствения процес.
(99)
Разследването обаче показа, че такива видове жици от неръждаеми стомани се произвеждат от индустрията на Съюза и представляват малка част от пазара на Съюза. Също така за ползвателите съществуват алтернативни източници на доставка от държави, които не са обект на антидъмпингови или антисубсидийни мерки. В допълнение двама индийски производители износители са получили 0 % ставка на изравнителното мито, следователно налагането на мерките няма да има значително въздействие върху техните доставки. Освен това други видове жици от неръждаеми стомани могат да бъдат използвани за същите цели. Следователно налагането на мерките не може да има значително въздействие върху пазара на Съюза и върху тези ползватели. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(100)
Някои производители посочиха по-дългия период от време за доставка на подобния продукт от производителите от Съюза в сравнение с времето за доставка на разглеждания продукт от Индия. Въпреки това възможността търговците да се снабдяват с продукти, които да бъдат бързо на разположение, не подлага на съмнение фактическите доказателства за отрицателното въздействие на субсидирания внос. Затова този довод се отхвърля.
(101)
Като се има предвид гореизложеното, дори ако съществува вероятност някои ползватели да бъдат по-неблагоприятно засегнати от мерките върху вноса от Индия, отколкото други, се счита, че в крайна сметка налагането на мерките ще е от полза за пазара на Съюза. По-специално се счита, че възстановяването на условията за лоялна търговия на пазара на Съюза ще позволи на индустрията на Съюза да адаптира цените си към производствените разходи; да поддържа производството и заетостта; да си възвърне пазарния дял, който преди това е загубила, и да се възползва от увеличените икономии от мащаба. Това би трябвало да даде възможност на индустрията да постигне приемливи маржове на печалба, които биха ѝ позволи да работи ефективно в средносрочен и дългосрочен план. Успоредно с това ще се подобри общото финансово състояние на индустрията. В допълнение разследването установи, че мерките ще имат като цяло ограничено въздействие върху ползвателите и несвързаните вносители. Поради това беше заключено, че цялостната полза от мерките явно превишава въздействието върху ползвателите на разглеждания продукт на пазара на Съюза.
7.4. Интерес на несвързаните вносители
(102)
Поради липсата на други коментари изложеното в съображения 197 - 199 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7.5. Заключение относно интереса на Съюза
(103)
С оглед на гореизложеното заключенията, посочени в съображения 200 и 201 от регламента за временните мерки, се потвърждават.
8. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
8.1. Равнище на отстраняване на вредата
(104)
При липсата на други коментари съображения 203 - 206 от регламента за временните мерки се потвърждават.
8.2. Заключение относно степента на отстраняване на вредата
(105)
Не бе изчислен индивидуален марж на вредата за KEI Industries, тъй като окончателният марж на субсидията на това дружество е на равнище de minimis, както е посочено в съображение 49 по-горе.
(106)
Методологията, използвана в регламента за временните мерки, се потвърждава.
8.3. Окончателни мерки
(107)
С оглед на гореизложеното и в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент следва да се наложи окончателно изравнително мито в размер, достатъчен за отстраняване на вредата, причинена от субсидирания внос, без да се надвишава установеният марж на субсидията.
(108)
Поради това изравнителните ставки на митото бяха установени чрез сравнение на маржовете на вредата и маржовете на субсидията. Вследствие на това предложените ставки на изравнителното мито са, както следва:
Дружество
Марж на субсидията
Марж на вредата
Ставка на изравнителното мито
Raajratna Metal Industries
3,7 %
17,2 %
3,7 %
Venus group
3,0 %
23,4 %
3,0 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
0,9 %
не е приложимо
0,0 %
KEI Industries Limited
0,7 %
не е приложимо
0,0 %
Оказали съдействие дружества, които не са включени в извадката
3,4 %
19,3 %
3,4 %
Всички останали дружества
3,7 %
23,4 %
3,7 %
(109)
Ставките на изравнителните мита за отделните дружества, посочени в настоящия работен документ, бяха определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват състоянието, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Тези ставки на митото (за разлика от митото, което се прилага в национален мащаб за „всички останали дружества“) са приложими изключително за вноса на продукти с произход от Индия, които са произведени от посочените конкретни правни субекти. Внасяните продукти, произведени от което и да е друго дружество, което не е изрично посочено в постановителната част на настоящия работен документ, включително субектите, свързани с изрично посочените, не могат да се ползват от тези ставки и се облагат със ставката на митото, приложима за „всички останали дружества“.
(110)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални за определено дружество ставки на изравнителното мито (например след промяна на наименованието на субекта или след създаване на нови производствени или търговски структури) следва да се изпраща до Комисията (14) заедно с цялата съответна информация, по-специално относно всяка промяна в дейностите на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и продажбите за износ, във връзка например с промяната на наименованието или с промяната в структурите за производство и продажби. Ако е целесъобразно, регламентът за налагане на окончателно изравнително мито ще бъде съответно изменян чрез актуализиране на списъка на дружествата, които се ползват от индивидуални ставки на митото.
8.4. Окончателно събиране на временното изравнително мито
(111)
С оглед мащаба на установените маржове на субсидията и предвид степента на причинената вреда на индустрията на Съюза се смята, че сумите, обезпечени чрез временното изравнително мито, наложено с регламента за временните мерки, следва да се съберат окончателно до размера на наложените окончателни мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно изравнително мито върху вноса на телове от неръждаеми стомани, съдържащи тегловно:
i)
2,5 % или повече никел, различни от телове, съдържащи тегловно 28 % или повече, но не повече от 31 % никел и 20 % или повече, но не повече от 22 % хром;
ii)
по-малко от 2,5 % никел, различни от телове, съдържащи тегловно 13 % или повече, но не повече от 25 % хром и 3,5 % или повече, но не повече от 6 % алуминий,
класирани понастоящем в кодове по КН 7223 00 19 и 7223 00 99 и с произход от Индия.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложима към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произвеждан от посочените по-долу дружества, е, както следва:
Дружество
Мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
3,7
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,0
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
3,0
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,0
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,0
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
0,0
B780
KEI Industries Limited, New Delhi
0,0
B925
Дружества, изброени в приложението
3,4
Всички останали дружества
3,7
B999
3. Прилагат се действащите разпоредби относно митата, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временното изравнително мито в съответствие с Регламент (ЕС) № 419/2013 върху вноса на телове от неръждаеми стомани, съдържащи тегловно:
i)
2,5 % или повече никел, различни от телове, съдържащи тегловно 28 % или повече, но не повече от 31 % никел и 20 % или повече, но не повече от 22 % хром;
ii)
по-малко от 2,5 % никел, различни от телове, съдържащи тегловно 13 % или повече, но не повече от 25 % хром и 3,5 % или повече, но не повече от 6 % алуминий,
класирани понастоящем в кодове по КН 7223 00 19 и 7223 00 99 и с произход от Индия,
се събират окончателно. Обезпечените суми, които превишават сумите, съответстващи на ставките на окончателното изравнително мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 септември 2013 година.
RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 861/2013
af 2. september 2013
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i Indien og om endelig opkrævning af den midlertidige told
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 15,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Foreløbige retsmidler
(1)
Kommissionen indførte en midlertidig udligningstold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i Indien ved forordning (EU) nr. 419/2013 (2) (»forordningen om midlertidig told«).
(2)
Undersøgelsen blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 28. juni 2012 af European Confederation of Iron and Steel Industries (Eurofer) (»klageren«) på vegne af EU-producenter, der tegnede sig for mere end 50 % af den samlede produktion i Unionen af visse former for tråd af rustfrit stål.
(3)
Kommissionen indførte i den sideløbende antidumpingundersøgelse en midlertidig antidumpingtold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i Indien ved forordning (EU) nr. 418/2013 (3).
1.2. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(4)
I den foreløbige fase af undersøgelsen blev der anvendt stikprøveudtagning for de indiske eksporterende producenter, EU-producenterne og de ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Da to af importørerne, der blev udtaget til stikprøven, ikke returnerede spørgeskemabesvarelsen, kunne der ikke længere foretages stikprøveudtagning for importørerne. Alle tilgængelige oplysninger vedrørende samarbejdsvillige importører blev anvendt til at nå frem til endelige resultater, især for så vidt angår Unionens interesser.
(5)
Syv indiske eksporterende producenter uden for stikprøven anmodede om individuel undersøgelse. To af dem besvarede spørgeskemaet. Fem besvarede ikke spørgeskemaet. Af de to, som besvarede spørgeskemaet, trak en sin anmodning om individuel behandling tilbage. Som følge heraf har Kommissionen undersøgt anmodningen fra en indisk eksporterende producent, der ikke indgik i stikprøven:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(6)
Ud over ovenstående bekræftes betragtning 5, 6, 7, 8, 10, 11 12 og 14 i forordningen om midlertidig told.
1.3. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(7)
Som anført i betragtning 20 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af subsidiering og skade perioden fra den 1. april 2011 til den 31. marts 2012 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2009 til den 31. marts 2012 (»den betragtede periode«).
1.4. Efterfølgende procedure
(8)
Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det blev besluttet at indføre midlertidige udligningsforanstaltninger (»den foreløbige fremlæggelse«), indsendte en række interesserede parter, dvs. to eksporterende producenter, klageren og 11 brugere, bemærkninger. Alle parter, der anmodede derom, fik lejlighed til at blive hørt mundtligt. Kommissionen fortsatte med at indhente alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. Parternes bemærkninger blev taget i betragtning, hvor det var relevant.
(9)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i Indien og den endelige opkrævning af de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig told (»den endelige fremlæggelse«). Parterne fik også en frist til at fremsætte bemærkninger til denne endelige fremlæggelse. Alle de modtagne bemærkninger blev taget i betragtning, hvor det var relevant.
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(10)
Som anført i betragtning 21 i forordningen om midlertidig told blev den pågældende vare defineret som tråd af rustfrit stål med indhold af:
i)
nikkel på 2,5 vægtprocent og derover, undtagen tråd med indhold af nikkel på 28 vægtprocent og derover, men ikke over 31 vægtprocent, og af chrom på 20 vægtprocent og derover, men ikke over 22 vægtprocent
ii)
nikkel på under 2,5 vægtprocent, undtagen tråd med indhold af krom på 13 vægtprocent og derover, men ikke over 25 vægtprocent, og af aluminium på 3,5 vægtprocent eller derover, men ikke over 6 vægtprocent
i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7223 00 19 og ex 7223 00 99 og med oprindelse i Indien.
(11)
Nogle brugere udtrykte bekymring over den manglende sondring mellem de forskellige typer af den pågældende vare og den samme vare, eftersom der findes et bredt varesortiment for alle varetyper. Det vakte især bekymring, hvordan der kunne sikres en rimelig sammenligning mellem alle typer i forbindelse med undersøgelsen. Som det er tilfældet i de fleste undersøgelser, omfatter definitionen af den pågældende vare en lang række forskellige produkttyper, der deler de samme eller lignende grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber. Den omstændighed, at disse egenskaber kan variere fra varetype til varetype kan nemlig i en undersøgelse føre til, at et bredt udvalg af typer omfattes. Dette er tilfældet i nærværende undersøgelse. Kommissionen tog hensyn til forskellene mellem varetyper og sikrede en rimelig sammenligning. Der blev tildelt et unikt varekontrolnummer (PCN) til hver varetype, som blev fremstillet og solgt af de indiske eksporterende producenter, og til hver varetype, der blev fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen. Kontrolnummeret var afhængigt af varens væsentlige egenskaber, i dette tilfælde stålkvalitet, brudstyrke, overtrækning, belægning, diameter og form. Derfor blev de typer tråde, der eksporteredes til Unionen, sammenlignet på grundlag af PCN med varer, der blev fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen, og som har samme eller lignende egenskaber. Alle disse typer hørte ind under definitionen af den pågældende vare og den samme vare i indledningsmeddelelsen (4) og i forordningen om midlertidig told.
(12)
En part gentog sin påstand om, at de såkaldte »yderst tekniske« varetyper adskiller sig fra hinanden og ikke kan udskiftes med andre typer af den pågældende vare. Følgelig bør de efter denne parts opfattelse udelukkes fra varedefinitionen. Ifølge retspraksis er det nødvendigt, når man fastlægger, om varer ligner hinanden i et sådant omfang, at de er samme vare, at vurdere, om de har de samme tekniske og fysiske egenskaber, og om de har de samme grundlæggende anvendelsesformål og har det samme forhold mellem pris og kvalitet. I den forbindelse skal den indbyrdes udskiftelighed og konkurrence mellem disse produkter også vurderes (5). Undersøgelsen viste, at de »yderst tekniske« varetyper, der henvises til af denne part, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber som andre varer, der indgår i undersøgelsen. De er fremstillet af rustfrit stål, og der er tale om tråde. De udgør en stålvare, som er et halvfabrikat (som i de fleste tilfælde derefter undergår videre forarbejdning med henblik på at fremstille en bred vifte af færdigvarer), og fremstillingsprocesserne ligner hinanden, idet der anvendes lignende maskiner, således at producenterne kan skifte mellem forskellige varetyper i henhold til efterspørgslen. Selv om de forskellige typer tråd ikke er direkte indbyrdes udskiftelige og ikke direkte konkurrerer, konkurrerer producenterne om kontrakter, der dækker en bred vifte af tråd af rustfrit stål. Disse varetyper produceres og sælges desuden af både EU-erhvervsgrenen og de indiske eksporterende producenter under anvendelse af en lignende produktionsmetode. Denne påstand kan derfor ikke godtages.
(13)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse hævdede en af parterne, at den analyse, som Kommissionen gennemførte for at fastslå, om de såkaldt yderst tekniske varetyper burde indgå i undersøgelsen, var utilstrækkelig. Denne påstand afvises. Det fremgik af undersøgelsen, at den yderst tekniske varetype er omfattet af varedefinitionen, jf. betragtning 12 ovenfor. Den pågældende part antog fejlagtigt, at alle kriterier som omhandlet i retspraksis skal være opfyldt samtidigt; dette er ikke korrekt. Ifølge retspraksis har Kommissionen vide skønsbeføjelser ved definitionen af varedækningen (6), og skal basere sin vurdering på de kriterier, der er fastlagt af Den Europæiske Unions Domstol. Ofte kan visse kriterier som i den foreliggende sag pege i én retning og nogle i den anden retning; i en sådan situation skal Kommissionen foretage en samlet vurdering, som den har gjort i den foreliggende sag. Den interesserede part tog derfor fejl ved at antage, at varetyper skal have alle egenskaber til fælles for at falde ind under den samme varedefinition.
(14)
En række brugere hævdede, at den såkaldte tråd af rustfrit stål i »serie 200« bør udelukkes fra varedækningen. Navnlig hævdede de, at denne type næppe var fremstillet af EU-erhvervsgrenen. Men denne påstand er ubegrundet. For det første kan det forhold, at en bestemt varetype ikke fremstilles af EU-erhvervsgrenen, ikke være tilstrækkelig grund til at udelukke den fra undersøgelsen, når produktionsprocessen er sådan, at EU-producenterne kunne påbegynde fremstillingen af den pågældende varetype. For det andet var det i forbindelse med de yderst tekniske former for tråd (se betragtning 12) blevet konstateret, at disse typer af den pågældende vare har grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber, der er de samme eller lignende for andre typer af samme vare, der blev fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen. Denne påstand kan derfor ikke godtages.
(15)
Alternativt hævdede disse brugere, at valsetråd burde medtages i definitionen af den pågældende vare. Men valsetråd er et råmateriale, som anvendes i fremstillingen af den pågældende vare, men kan også anvendes til fremstilling af forskellige varer, f.eks. skruer og søm. Derfor udgør det i modsætning til den undersøgte vare ikke en færdig stålvare. Gennem en koldformningsproduktionsproces kan valsetråd blandt andet omdannes til den pågældende vare eller samme vare. På dette grundlag kan valsetråd ikke indgå i varedækningen i grundforordningens forstand.
(16)
På grundlag af ovenstående bekræftes definitionen af den pågældende vare eller samme vare i betragtning 21 til 24 i forordningen om midlertidig told hermed.
3. SUBSIDIERING
3.1. Indledning
(17)
I betragtning 25 i forordningen om midlertidig told henvises der til følgende ordninger, som angiveligt indebærer subsidiering:
a)
Duty Entitlement Passbook Scheme (»DEPBS«) (toldgodtgørelsesordning)
b)
Duty Drawback Scheme (»DDS«) (toldgodtgørelsesordning)
c)
Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordning)
d)
Export Promotion Capital Goods Scheme (»EPCGS«) (eksportfremmeordning for kapitalgoder)
e)
Export Credit Scheme (»ECS«) (eksportkreditordning)
f)
Focus Market Scheme (»FMS«) (fokusmarkedsordning)
g)
Special Economic Zones/Export Oriented Units (»SEZ/EOU«) (ordningen for særlige økonomiske områder og eksportorienterede virksomheder).
(18)
EU-erhvervsgrenen hævdede, at Kommissionen havde undladt at tage hensyn til en række subsidieringsordninger, især de regionale ordninger, og var som følge heraf af den opfattelse, at de subsidier, som det var blevet konstateret, at de indiske producenter modtog, var blevet undervurderet. Denne påstand var ubegrundet. Kommissionen undersøgte alle de nationale og lokale ordninger, der var indeholdt i klagen. Kommissionen fandt imidlertid, at de eksporterende producenter i stikprøven havde modtaget subsidier i undersøgelsesperioden, men kun med hensyn til de ordninger, der er opført i betragtning 14.
(19)
EU-erhvervsgrenen fremførte også, at eftersom oplysningerne fra de indiske producenter i stikprøven blev anset for upålidelige i den sideløbende antidumpingundersøgelse, og artikel 18 i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (7) var blevet anvendt, burde den tilsvarende artikel 28 i grundforordningen ligeledes have været anvendt i den aktuelle undersøgelse. Imidlertid anvendes artikel 28 i grundforordningen kun, hvis alle betingelser er opfyldt, hvilket ikke har været tilfældet med hensyn til oplysningerne fra de indiske producenter i stikprøven. Denne påstand kan derfor ikke godtages.
(20)
Undersøgelsen har vist, at ordningerne DEPBS, DDS og AAS tilsammen udgør én samlet subsidieringsmekanisme, dvs. en toldgodtgørelsesordning. Indien har anvendt forskellige typer af denne ordning over en lang periode og har hyppigt ændret de enkelte underordninger. Undersøgelsen har vist, at det er hensigtsmæssigt at analysere disse underordninger samlet, da eksportørerne typisk skal vælge mellem disse (de er gensidigt udelukkende), og hvis en af underordningerne afbrydes, skiftes der til en anden.
(21)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 25 til 28 i forordningen om midlertidig told hermed.
3.2. Duty Entitlement Passbook Scheme (»DEPBS«) (toldgodtgørelsesordning)
(22)
En række af de indiske eksporterende producenter hævdede, at DEPBS ikke burde betragtes som et udligningsberettiget subsidie, da formålet med ordningen er at udligne importtold. Det blev endvidere påstået, at for den vare, der er genstand for undersøgelsen, findes der ingen indenlandsk produktion af råmaterialer, og det derfor er rimeligt at antage, at al import er blevet beskattet med 5 %, og at det loft, der er fastlagt af de indiske myndigheder (»GOI«), sikrer, at der ikke sker overkompensation. Som det fremgår af betragtning 38 i forordningen om midlertidig told, kan denne ordning ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da den ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningens bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). En eksportør, der drager fordel af DEPBS, er navnlig ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i fremstillingsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til den faktiske værdi af de anvendte råmaterialer. Endelig er en eksportør berettiget til DEPBS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råmaterialer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale.
De indiske myndigheder har undladt at indføre et system, der forbinder det toldbeløb, der er fritaget i forbindelse med importerede råmaterialer, med forbruget af råmaterialerne i de eksporterede varer. De virksomheder, der nyder godt af denne ordning, har fra deres side heller ikke en ordning, der kan påvise, at de ikke modtog eftergivelse af overskydende afgifter. Endvidere kunne virksomheden med hensyn til fraværet af overkompensation i dette særlige tilfælde ikke påvise, at dette var tilfældet; den kunne f.eks. have nydt godt af kompensation for andre importerede varer, eller den kunne have nydt godt af kompensation for importerede råmaterialer uden at have forbrugt dem i fremstillingen af den pågældende vare. Det skal også bemærkes, at påstanden om, at der ikke fandtes nogen indenlandsk produktion af råmaterialer, er ukorrekt, da mindst en af de undersøgte virksomheder fremstillede disse på hjemmemarkedet, mens de andre to undersøgte virksomheder købte af en indenlandsk producent og ikke af en indenlandsk importerende forhandler. Disse påstande kan derfor ikke godkendes.
(23)
En part hævdede, at i tilfælde af salg af en DEPBS licens lå den faktiske salgspris under licensens værdi, og derfor var den udligningsberettigede fordel lavere end den foreløbigt fastsatte. I den forbindelse blev fordelen under denne ordning beregnet ud fra størrelsen af den kredit, der blev ydet under licensen, uanset om licensen blev anvendt til udligning af tolden på import, eller om licensen rent faktisk blev solgt. Et eventuelt salg af en licens til en pris, der ligger under den pålydende værdi, er en rent forretningsmæssig beslutning, som ikke ændrer ved størrelsen af den fordel, der ydes under denne ordning. Argumentet kan derfor ikke godtages.
(24)
GOI hævdede, at DEPBS er blevet trukket tilbage i undersøgelsesperioden og derfor ikke burde udlignes. De fremførte endvidere, at da toldgodtgørelsen ikke er en videreudvikling af programmet for DEPBS, kan DEPBS-ordningen ikke udlignes. Faktisk ophørte DEPBS med at eksistere den 30. september 2011, dvs. i undersøgelsesperioden. Men subsidieringen er fortsat til stede. Som et alternativ til DEPBS blev det konstateret, at eksportørerne modtog fordelene under AAS, og især DDS. Som beskrevet i betragtning 42 til 44 i forordningen om midlertidig told blev AAS og DDS tilpasset med henblik på en smertefri overgang fra DEPBS. Desuden er ydelsernes art under de tre ordninger, dvs. indtægter, der er givet afkald på i form af toldfritagelse, præcis den samme. Virksomhederne kan således vælge, hvilken ordning der skal anvendes til udligning af told. Til trods for det forhold, at DEPBS ophørte med at eksistere halvvejs inde i UP, bør de subsidier, der blev bevilget af de indiske myndigheder i UP, udlignes, eftersom den overordnede ordning med fordele fortsatte, idet alle toldgodtgørelsesordninger udgør én subsidieordning med forskellige ofte skiftende underordninger, jf. de årsager, der er anført i betragtning 20. Påstanden kunne derfor ikke godtages.
(25)
Som reaktion på fremlæggelsen af de endelige resultater gentog de indiske myndigheder sine argumenter vedrørende tilbagetrækningen af DEPBS efter den endelige fremlæggelse. Da der imidlertid ikke blev fremført nye argumenter, som kunne føre til en ændring af konklusionen med hensyn til en udskiftning af subsidieringen under den indstillede DEPBS-ordning med den tilpassede DDS-ordning, kan dette argument ikke godtages.
(26)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 29 til 47 i forordningen om midlertidig told hermed.
(27)
Desuden blev det konstateret, at den indiske eksporterende producent KEI benyttede DEPBS i UP. Subsidiemargenen var på 0,50 %.
3.3. Duty Drawback Scheme (»DDS«) (toldgodtgørelsesordning)
(28)
De indiske myndigheder hævdede, at DDS ikke burde betragtes som et udligningsberettiget subsidie, da formålet med ordningen er at udligne importtold og afgifter på råmaterialer. Som det fremgår af betragtning 58 til 60 i forordningen om midlertidig told, kan denne ordning ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da den ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningens bilag I, punkt i), bilag II og bilag III. Nærmere bestemt findes der ingen ordning eller procedure, der kan fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. grundforordningens bilag I, punkt i), og bilag II og III. Desuden er en eksportør berettiget til DDS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råmaterialer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Ovennævnte blev bekræftet af de resultater, der fremkom ved virksomhedsbesøgene, og af den tilsvarende lovgivning, nemlig de indiske myndigheders cirkulære nr. 24/2001, jf. betragtning 60 i forordningen om midlertidig told. Desuden indrømmede de indiske myndigheder selv i punkt 32, at DDS kan resultere i for stor eftergivelse af overskydende afgifter. De indiske myndigheders argument kan derfor ikke godtages.
(29)
De indiske myndigheder fremførte endvidere, at selv om kontrolordningen for forbruget af råmaterialer ikke var fuldstændig, navnlig som følge af det høje antal støttemodtagere og den administrative byrde forbundet med at kontrollere dem alle, burde den etablerede kontrolmekanisme, der er baseret på stikprøveudtagning, accepteres. Den påstand kan dog ikke godtages, da der ikke er taget højde for den i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), bilag I, punkt i), bilag II og bilag III.
(30)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 48 til 64 i forordningen om midlertidig told hermed.
(31)
Desuden blev det konstateret, at den indiske eksporterende producent KEI Industries benyttede DDS i UP. Subsidiemargenen var på 0,29 %.
3.4. Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordning)
(32)
En af de indiske eksporterende producenter i stikprøven hævdede, at AAS burde betragtes som en toldgodtgørelsesordning, fordi de importerede materialer anvendes til produktion af varer, som eksporteres. Som forklaret i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told kan den underordning, der blev benyttet i den aktuelle sag, ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke reglerne i grundforordningens bilag I, punkt i), bilag II og bilag III. De indiske myndigheder anvendte ikke en kontrolordning eller -procedure til effektivt at bekræfte, hvorvidt der var blevet anvendt råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (grundforordningens bilag II, del II, punkt 4), samt for substitutionsgodtgørelsesordningers vedkommende grundforordningens bilag III, del II, punkt 2). Dertil kommer, at de såkaldte standard input/output-normer (»SION-normer«) for den pågældende vare ikke var tilstrækkeligt præcise, og de kan ikke betragtes som en kontrolordning for det faktiske forbrug. Disse standardnormer er udformet således, at de indiske myndigheder ikke med tilstrækkelig præcision kan kontrollere, hvilke mængder råmaterialer der er brugt i fremstillingen af de eksporterede varer. De indiske myndigheder foretog desuden heller ikke nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktisk involverede råmaterialer som anført i betragtning 73, selv om det normalt er nødvendigt, når der ikke findes en effektiv kontrolordning (grundforordningens bilag II, del II, punkt 5, og bilag III, del II, punkt 3). Underordningen er derfor udligningsberettiget, og påstanden afvises.
(33)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 65 til 80 i forordningen om midlertidig told hermed.
(34)
Det blev konstateret, at den indiske eksporterende producent, KEI Industries, ikke anvendte AAS i UP.
3.5. Export Promotion Capital Goods Scheme (»EPCGS«) (eksportfremmeordning for investeringsgoder)
(35)
Efter den endelige fremlæggelse fremsatte en af de indiske eksporterende producenter bemærkninger i forbindelse med en regnefejl. Denne bemærkning var delvis berettiget, og der blev taget højde for den i beregningen af subsidiebeløbet. Da den samlede subsidiemargen for denne virksomhed var under bagatelgrænsen allerede før denne korrektion, ændrer justeringen hverken det endelige niveau for udligningstolden for denne virksomhed, og den påvirker heller ikke den gennemsnitlige subsidiemargen, der var beregnet for de samarbejdsvillige virksomheder, som ikke indgik i stikprøven, eller den landsdækkende subsidiemargen.
(36)
Bortset fra ovenstående bekræftes konklusionerne i betragtning 81 til 91 i forordningen om midlertidig told hermed.
(37)
Det blev konstateret, at den indiske eksporterende producent, KEI Industries, ikke drog fordel af EPCGS i undersøgelsesperioden, for så vidt angår den pågældende vare.
3.6. Export Credit Scheme (»ECS«) (eksportkreditordning)
(38)
De indiske myndigheder fremførte, at Kommissionen i betragtning 92 i forordningen om midlertidig told fejlagtigt havde henvist til retsgrundlaget for ECS. De indiske myndigheder anførte, at cirkulæret Master Circular DBOD No. DIR(Exp) BC 01/04.02.02/2007-2008 (»MC 07-08«) og Master Circular DBOD No. DIR(Exp) BC 09/04.02.02/2008-09 (»MC 08-09«) var blevet ajourført, og disse var blevet til Master Circular DBOD No. DIR(Exp) BC 06/04.02.002/2010-11 (»MC 10-11«) og Master Circular DBOD No. DIR(Exp) BC 04/04.02.002/2011-2012 (»MC 11-12«), der udgjorde retsgrundlaget for ECS i undersøgelsesperioden. De indiske myndigheders bemærkning er korrekt i denne sammenhæng.
(39)
De indiske myndigheder fremførte yderligere, at hvis det korrekt ajourførte retsgrundlag var blevet taget i betragtning, ville Kommissionen være nødt til at tage til efterretning, at det maksimale renteloft for eksportkreditter, der tidligere blev gjort obligatorisk af Reserve Bank of India (»RBI«) for forretningsbanker, ophørte med at eksistere før undersøgelsesperioden, for så vidt angår eksportkreditter i rupees. Derfor kan denne ordning, for så vidt angår kreditter i rupees, ikke længere betragtes som et subsidie. Det fremgik af undersøgelsen, at to virksomheder i stikprøven reelt set fik støtte gennem eksportkreditter fra privatejede banker med satser under den referencesats, som RBI har fastsat. Undersøgelsen har ikke afsløret en handelsmæssig begrundelse for, hvorfor disse privatejede banker yder kredit til diskonterede og tilsyneladende tabsgivende satser. Denne udlånspraksis hos bankerne kunne tyde på, at der stadig forekommer statslig indgriben. Gennem undersøgelsen blev der imidlertid ikke fremlagt dokumentation for det niveau, der kræves i henhold til WTO’s regler for at kunne påvise, at forretningsbankerne handlede i opdrag eller efter pålæg. Kommissionen har derfor besluttet ikke at medregne fordelen ved de diskonterede satser som et subsidie i forbindelse med denne underordning i mangel af tilstrækkelige beviser for et pålæg og/eller et finansielt bidrag fra de indiske myndigheders side.
(40)
Endelig fremførte de indiske myndigheder, at den seneste opdatering af Master Circular DBOD No. DIR(Exp). BC. 06/04.02.002/2012-13 (»MC 12.-13«), som var trådt i kraft to måneder efter undersøgelsesperiodens afslutning, havde slettet de maksimale lofter for rentesatser for eksportkreditter også med hensyn til lån i fremmed valuta. Under påberåbelse af antisubsidiegrundforordningens artikel 15, stk. 1, hævder de indiske myndigheder, at i et sådant tilfælde bør dette element i eksportkreditordningen heller ikke udlignes, da bankerne ikke længere er udsat for statslig indgriben. Selv om der i det forelagte MC 12-13 findes en bestemmelse, i henhold til hvilken det er op til forretningsbankerne at fastsætte rentesatserne for eksportkreditter i udenlandsk valuta fra maj 2012 som anført af de indiske myndigheder, vil en sådan ændring i anvisningen fra RBI til de private banker i løbet af undersøgelsen i sig selv være utilstrækkelig til at udelukke denne ordning, idet den statslige indgriben kan fortsætte uformelt, hvilket ville skulle gøres til genstand for en yderligere undersøgelse. Men i lyset af ovenstående konklusion om underordningen i forbindelse med eksportkreditter i rupees har Kommissionen besluttet ikke at udligne denne underordning vedrørende lån i udenlandsk valuta på dette stadium.
(41)
I lyset af ovenstående vil toldsatserne blive justeret, hvor det er relevant.
3.7. Focus Market Scheme (»FMS«) (fokusmarkedsordning)
(42)
Efter den endelige fremlæggelse fremsatte de indiske myndigheder bemærkninger om FMS. De indiske myndigheder anførte, at ordningen er geografisk knyttet til lande, der ikke er medlem af Unionen, og derfor ikke kan udlignes af Unionen. Ikke desto mindre kunne de indiske myndigheder hverken anfægte den praktiske gennemførelse af ordningen eller, at fordelen ved FMS kan anvendes til den pågældende vare, nemlig det forhold at toldkreditter under FMS er frit omsættelige, og at de kan benyttes til toldbetaling i forbindelse med efterfølgende import af ethvert råmateriale eller enhver vare, herunder også kapitalgoder. Derfor måtte dette krav afvises, da undersøgelsen har vist, at den pågældende vare kan nyde godt af denne ordning, hvilket den også gør, når den blev eksporteret til Unionen.
(43)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 101 til 111 i forordningen om midlertidig told.
(44)
Det blev konstateret, at den indiske eksporterende producent, KEI Industries, ikke anvendte FMS i UP.
3.8. Export Oriented Units Scheme (»EOUS«) (ordning for eksportorienterede virksomheder)
(45)
Efter den endelige fremlæggelse fremsendte den eneste eksporterende producent, der blev undersøgt, og som anvendte EOUS, bemærkninger til denne ordning. Virksomheden hævdede, at Kommissionen burde anvende en anden metode til at beregne den fordel, der opnås under EOUS. Virksomheden påstod, at visse fordele under EOUS-ordningen burde betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens bilag II og III, og at de derfor ikke burde være udligningsberettigede.
(46)
Det blev imidlertid konstateret, at uanset beregningsmetoden oversteg subsidiemargenen for denne ordning ikke 0,95 %, hvilket betyder, at den samlede subsidiemargen for denne virksomhed ville forblive under bagatelgrænsen. Det blev derfor ikke anset for nødvendigt at analysere denne påstand yderligere i forbindelse med denne undersøgelse.
(47)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 112 i forordningen om midlertidig told hermed.
(48)
Det blev konstateret, at den indiske eksporterende producent, KEI Industries, ikke anvendte EOUS i UP.
3.9. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(49)
Efter afgørelsen om ikke at medregne fordelene ved ESC som et subsidie, jf. betragtning 38 til 41, og korrektionen af beregningen af fordelen ved EPCGS for en af virksomhederne, som omhandlet i betragtning 35, er toldsatserne blevet justeret, hvor det er relevant. I overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningen ligger de endelige udligningsberettigede subsidiebeløb på mellem 0,79 % og 3,72 % udtrykt som værditold.
Ordning
Virksomhed
Raajratna
Venus-gruppen
Viraj
KEI
DEPBS (8)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
0,50 %
DDS (8)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
0,29 %
AAS (8)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
-
EPCGS (8)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,03 %
-
ECS (8)
-
-
-
-
FMS (8)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
-
EOU (8)
-
-
0,95 %
-
I ALT
3,72 %
3,03 % (9)
0,98 % (10)
0,79 % (10)
(50)
Den genberegnede subsidiemargen for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, er på 3,41 %.
(51)
Den genberegnede landsdækkende subsidiemargen ligger på 3,72 %.
4. EU-ERHVERVSGRENEN
4.1. EU-erhvervsgrenen
(52)
Nogle brugere anfægtede antallet af EU-producenter, som anført i betragtning 116 i forordningen om midlertidig told. De hævder, at mange producenter fejlagtigt blev vurderet, og at der i virkeligheden er færre producenter på EU-markedet.
(53)
Kommissionen påpeger, at ovenstående påstand ikke var underbygget af dokumentation og bekræfter efter at have kontrolleret oplysningerne i betragtning 116 i forordningen om midlertidig told, at 27 EU-producenter fremstillede den pågældende vare i UP. Dette antal blev identificeret på grundlag af klagen i fasen, hvor repræsentativiteten blev undersøgt, og i løbet af undersøgelsen. Kommissionen kontaktede alle kendte EU-producenter og modtog oplysninger, som blev benyttet i forbindelse med den nuværende undersøgelse.
4.2. EU-produktion og stikprøveudtagning af EU-producenter
(54)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 117 til 119 i forordningen om midlertidig told hermed.
5. SKADE
5.1. EU-forbruget
(55)
Nogle brugere hævdede, at skadeanalyserne burde have set bort fra data for 2009, fordi finanskrisen, der indtraf det år, havde forvridende virkninger navnlig på EU-forbruget. Men selv hvis 2009 blev udelukket fra analysen, ville der stadig være tale om en stigende tendens for forbruget (+ 5 %), hvilket er et tegn på en forbedring af markedet. Desuden blev de negative virkninger af finanskrisen anerkendt i betragtning 120 i forordningen om midlertidig told, men det konkluderedes, at markedssituationen var blevet bedre. Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 120 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.2. Importen til Unionen fra det pågældende land
(56)
Subsidiemargenen for KEI Industries ligger under bagatelgrænsen, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 5 (se betragtning 49). Det kan derfor vurderes, at denne eksporterende producent ikke har nydt godt af subsidieordninger som omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii) og artikel 3, stk. 2, i undersøgelsesperioden. Som følge heraf blev importmængderne udelukket fra mængden af den subsidierede import fra Indien. En eksporterende producent, nemlig Venus-gruppen, gjorde gældende, at visse transaktioner fejlagtigt blev talt med to gange. Kommissionen var enig med den eksporterende producent, og derfor blev disse transaktioner fjernet fra den samlede mængde subsidieret import fra Indien. Følgelig blev mængden, markedsandelen og den gennemsnitlige pris på den subsidierede import revideret.
(57)
Den subsidierede imports omfang og markedsandel
2009
2010
2011
UP
Mængde (ton)
11 620
20 038
25 326
24 415
Indeks (2009 = 100)
100
172
218
210
Markedsandel
8,8 %
10,7 %
12,9 %
12,4 %
Indeks (2009 = 100)
100
121
146
140
Kilde:
Eurostat og spørgeskemabesvarelser
(58)
KEI Industries eksporterede begrænsede mængder af den pågældende vare i undersøgelsesperioden, og Venus-gruppens transaktioner nævnt ovenfor udgjorde også begrænsede mængder, følgelig medfører fradraget af disse importmængder fra den samlede mængde af subsidieret import fra Indien ikke ændringer i de tendenser, der er beskrevet i betragtning 123 og 124 i forordningen om midlertidig told. Derfor blev disse betragtninger i forordningen om midlertidig told bekræftet.
(59)
Gennemsnitlig pris for den subsidierede import:
2009
2010
2011
UP
Gennemsnitspris
(EUR/MT)
2 419
2 856
3 311
3 259
Indeks (2009 = 100)
100
118
137
135
Kilde:
Eurostat og spørgeskemabesvarelser
(60)
Som forklaret ovenfor eksporterede KEI Industries begrænsede mængder i undersøgelsesperioden, og fjernelsen af visse af Venus-gruppens transaktioner omfattede kun begrænsede mængder. Udelukkelsen af KEI Industries' importmængder og ovennævnte transaktioner i Venus-gruppen fra den samlede mængde subsidieret import fra Indien medfører derfor ikke mærkbare ændringer i den gennemsnitlige pris på den subsidierede import fra Indien eller i underbudsberegningerne. Den genberegnede underbudsmargen ligger på 11,7 %. Derudover bekræftes konklusionerne i forbindelse med undersøgelsesresultaterne i betragtning 128 til 130 i forordningen om midlertidig told.
(61)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse anførte de indiske myndigheder, at Kommissionen kun havde anvendt den forholdsmæssige reduktion af den subsidierede import på importmængderne for de samarbejdsvillige eksporterende producenter med henblik på at tage hensyn til ubetydelige resultater vedrørende KEI og fjernelse af visse transaktioner i Venus-gruppen, der ved en fejl talte dobbelt. Denne påstand er baseret på en misforståelse. Kommissionen har anvendt den forholdsmæssige reduktion på den samlede import, herunder også de ikke-samarbejdsvillige importører. Denne påstand afvises derfor.
5.3. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(62)
Visse parter hævdede, at EU-erhvervsgrenens resultater burde betragtes som relativt positive i forbindelse med den globale økonomiske krise, og at med undtagelse af en skadesindikator, nemlig markedsandelen, tydede ingen af de øvrige indikatorer på, at der forekom skade.
(63)
En af parterne hævdede, at de gennemsnitlige salgspriser for EU-erhvervsgrenen steg med ca. 34 %, hvilket er langt mere end produktionsomkostningerne, som steg med 13 % i samme periode. I den forbindelse skal det bemærkes, at ved begyndelsen af den betragtede periode, dvs. i 2009, solgte EU-erhvervsgrenen til priser under produktionsomkostningerne og var først i stand til at sælge over produktionsomkostningerne fra 2011 og fremefter.
(64)
Det fremgik af undersøgelsen, at selv om nogle skadesindikatorer, f.eks. produktionsmængde og kapacitetsudnyttelse, fulgte en positiv tendens, eller forblev stabile, f.eks. beskæftigelse, fulgte en række andre indikatorer for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation, f.eks. rentabilitet, likviditet, investering og investeringsafkast, ikke en tilfredsstillende tendens i den betragtede periode. Mens indikatoren for investeringer blev forbedret i 2010, faldt den i 2011 og i undersøgelsesperioden til under niveauet for 2009. Trods en forbedring af investeringsafkastet fra 2009 til 2011, hvor det nåede op på 6,7 %, faldt det igen til 0,8 % i undersøgelsesperioden. På samme måde forbedredes indikatorerne for rentabilitet og likviditet indtil 2011, hvor de dog igen begyndte at blive dårligere i undersøgelsesperioden. Det kan derfor konkluderes, at EU-erhvervsgrenen begyndte at genrejse sig efter 2009, men dens genrejsning blev efterfølgende bremset på grund af den subsidierede import fra Indien.
(65)
Efter anmodning fra en interesseret part bekræftes det, at lagerbeholdningerne, der var blevet fastslået i betragtning 153 i forordningen om midlertidig told, vedrørte de stikprøveudvalgte EU-virksomheders aktivitet.
(66)
EU-erhvervsgrenen hævdede, at målfortjenestmargenen på 5 %, der var blevet fastsat i den foreløbige fase, var for lav. Parten underbyggede ikke sin påstand i tilstrækkeligt omfang. I betragtning 148 i forordningen om midlertidig told forklares baggrunden for valget af denne fortjenstmargen, og undersøgelsen afslørede ikke andre grunde til at ændre den. Derfor opretholdes målfortjenesten på 5 % i forbindelse med de endelige undersøgelsesresultater.
(67)
En eksporterende producent fremførte, at EU-erhvervsgrenens vanskeligheder i høj grad skyldes strukturelle problemer. Derfor var målfortjenesten på 5 % også urealistisk.
(68)
Der mindes om, at ifølge retspraksis (11) har institutionerne behov for at fastsætte en fortjenstmargen, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forventes at have under normale konkurrencevilkår i en situation uden subsidieret import. I den foreliggende sag har det vist sig umuligt at foretage denne analyse for EU-erhvervsgrenen af den pågældende vare af følgende årsager. Tilstrækkelige oplysninger til beregning af fortjenstmargener for den pågældende vare findes først fra 2007. I 2007 var fortjenstmargenen på 3,7 %; fra 2008 blev den som følge af den finansielle og økonomiske krise negativ. I klagen blev det gjort gældende, og det fremgik af undersøgelsen, at den subsidierede import begyndte at komme til EU-markedet fra 2007, da importmængden steg fra 17 727 ton i 2006 til 24 811,3 ton. Derfor har institutionerne fastlagt målfortjenstmargenerne ud fra den reelle fortjeneste i andre dele af stålindustrien, som ikke har lidt under dumpingimport og subsidieret import (12).
5.4. Konklusion om skade
(69)
Kommissionen konkluderer derfor, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i undersøgelsesperioden.
6. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
6.1. Virkningen af den subsidierede import
(70)
En eksporterende producent hævdede, at forordningen om midlertidig told ikke tog højde for, at EU-erhvervsgrenen siden 2009 havde været i stand til at drage fordel af stigningen i forbruget, og at Kommissionen ikke kan antage, at EU-erhvervsgrenen vil være i stand til at bevare sin markedsandel på ubestemt tid.
(71)
Som reaktion på disse argumenter skal det bemærkes, at undersøgelsen viste, at markedsandelen for den subsidierede indiske import steg i et hurtigere tempo end forbruget på EU-markedet. Mængden af den indiske subsidierede import steg med 110 %, mens forbruget steg med 50 % i samme periode. Det fremgik også af undersøgelsen, at de gennemsnitlige indiske priser konstant var lavere end EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige pris i samme periode, at de underbød EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige pris med 11,7 % i undersøgelsesperioden. Følgelig kunne EU-erhvervsgrenen, som faktisk til en vis grad nød godt af det øgede forbrug og også kunne øge sin salgsmængde med 40 %, ikke bevare sin markedsandel, som det kunne forventes på markedsvilkår, der var under forbedring, og i betragtning af EU-erhvervsgrenens ledige produktionskapacitet.
6.2. Andre faktorers indvirkning
6.2.1. Den ikke-subsidierede indførsel
(72)
En række af de interesserede parter hævdede, at virkningen af den ikke-subsidierede import skulle tages op til fornyet undersøgelse, da KEI Industries havde fået en ubetydelig subsidiemargen, og visse transaktioner i Venus-gruppen var blevet fjernet fra analysen, da de talte dobbelt. De fremførte også, at priserne på den ikke-subsidierede import var lavere end priserne på den subsidierede import.
(73)
Nedenstående tabel viser udviklingen i den ikke-subsidierede eksportmængde og eksportpriserne i den betragtede periode. Denne mængde udgjorde ca. en tredjedel af den indiske eksport i UP og fulgte samme tendens som den subsidierede import.
2009
2010
2011
UP
Mængde (ton)
5 227
9 015
11 394
10 938
Mængde (indeks)
100
172
218
210
Gennemsnitspris (EUR/mt)
2 268
2 678
3 105
3 056
Gennemsnitspris (indeks)
100
118
137
135
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser og Eurostat.
(74)
Det er således korrekt, at priserne på den ikke-subsidierede import var lavere end priserne på den subsidierede import. Imidlertid udgør mængden af den ikke-subsidierede import kun er en tredjedel af mængden af den subsidierede import. Derfor bryder den skade, der er forårsaget af den ikke-subsidierede import ikke årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Indien og den væsentlige skade, der er påført EU-erhvervsgrenen i UP.
6.2.2. Import fra tredjelande
(75)
En af de indiske eksporterende producenter og de indiske myndigheder fastholdt deres påstand om, at Folkerepublikken Kina burde have været omfattet af undersøgelsen, og at indvirkningen af importen fra Folkerepublikken Kina på EU-markedet og EU-erhvervsgrenen var undervurderet.
(76)
Som nævnt i betragtning 170 i forordningen om midlertidig told blev der ikke fremlagt beviser for subsidiering hverken på det indledende stadium eller i den endelige fase, som kunne have berettiget til indledningen af en antisubsidieundersøgelse af importen med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Påstanden om, at Folkerepublikken Kina burde have været omfattet af undersøgelsen, anses derfor ikke for begrundet og afvises.
(77)
Importen fra Folkerepublikken Kina var dog stigende i den betragtede periode og nåede en markedsandel på 8,3 % i undersøgelsesperioden, jf. betragtning 168 i forordningen om midlertidig told. Endvidere var de kinesiske importpriser lavere end EU-erhvervsgrenens priser og de indiske eksporterende producenters priser på EU-markedet. Det blev derfor også undersøgt, om importen fra Folkerepublikken Kina kunne have bidraget til den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, og om den har brudt årsagssammenhængen mellem skaden og den indiske subsidierede import.
(78)
De foreliggende oplysninger i den midlertidige fase tydede på, at varesammensætningen for den kinesiske import var forskellig, og at de områder, hvor der fandtes kinesiske produkter, var forskellige i forhold til de varer, som EU-erhvervsgrenen solgte, eller endog i forhold til de indiske varer, der blev solgt på EU-markedet.
(79)
Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger modtog Kommissionen flere påstande om, at den kinesiske lavprisimport i undersøgelsesperioden muligvis brød årsagssammenhængen mellem den dumpede indiske import og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(80)
Det fremgik af den analyse, der er foretaget på grundlag af importstatistikker vedrørende de to KN-koder, der er omfattet af undersøgelsen, at 29 % af den kinesiske import fandt sted i den lavere ende af markedet (under KN-kode 7223 00 99). Dette forklarer til dels, hvorfor de kinesiske priser i gennemsnit er lavere end EU-erhvervsgrenens og de indiske eksporterende producenters priser. Statistikkerne for KN-kode 7223 00 99 viste også, at de kinesiske producenters kunder var koncentreret i Det Forenede Kongerige, hvor EU-erhvervsgrenen grundlæggende ikke var til stede.
Gennemsnitspris
(EUR pr. ton)
2009
2010
2011
UP
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Kilde:
Eurostat
(81)
Hvad angår KN-kode 7223 00 19 fremgik det af analyserne ud fra PCN, at både EU-erhvervsgrenen og de indiske producenter især konkurrerede i den øverste ende af markedet, hvor priserne kunne være op til fire gange højere end priserne i den laveste ende under samme KN-kode (13). Undersøgelsen viste også, at prisudsving generelt er knyttet til varetypen og til nikkelindholdet. Endvidere viste undersøgelsen, at de kinesiske eksportører overvejende sælger varetyper af den lavere kvalitet, der tariferes under ovennævnte KN-kode på EU-markedet. Derfor blev varesortimentet en central faktor ved vurderingen af den kinesiske import.
(82)
For så vidt angår prisniveauet for importen fra Folkerepublikken Kina, skal det bemærkes, at fra 2009 til UP lå gennemsnitsprisen for den kinesiske import over prisen på de subsidierede indiske eksporterende producenters priser, som det fremgår af følgende tabel, der viser den gennemsnitlige pris på den subsidierede indiske eksport, der henhører under KN kode 7223 00 19.
Gennemsnitspris
(EUR pr. ton)
2009
2010
2011
UP
UP + 1
73 320 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Kilde:
Eurostat
(83)
I undersøgelsesperioden faldt de gennemsnitlige kinesiske importpriser for første gang til under den indiske importpris for subsidieret import. Dette forhold blev dog anset for at være af midlertidig karakter, da det kinesiske prisniveau i året efter undersøgelsesperioden steg og igen var højere end de indiske priser.
(84)
Desuden viste sammenligningen mellem importmængden fra Indien og importmængden fra Folkerepublikken Kina, at på et hvilket som helst tidspunkt i den betragtede periode og navnlig i undersøgelsesperioden var importen fra Folkerepublikken Kina på et meget lavere niveau end importen fra Indien. Importmængderne for Folkerepublikken Kina udgjorde grundlæggende mindre end halvdelen af den samlede import fra Indien.
(85)
På grundlag af ovenstående bekræftes det, at en betydelig del af den kinesiske import i undersøgelsesperioden er forskellig fra EU-erhvervsgrenens varesortiment, og at enhver direkte konkurrence med varer, der fremstilles og sælges af EU-erhvervsgrenen, er begrænset.
(86)
Importen fra Folkerepublikken Kina kunne derfor ikke have påvirket situationen for EU-erhvervsgrenen i det omfang, at den bryder årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Indien og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt. Derfor bekræftes betragtning 168 i forordningen om midlertidig told hermed.
6.2.3. Konkurrence fra andre producenter i Unionen
(87)
En af parterne hævdede, at EU-producenternes ringe økonomiske resultater kunne være forvoldt af konkurrence fra andre EU-producenter, som ikke var klagere eller ikke havde givet udtryk for deres støtte til undersøgelsen ved sagens indledning.
(88)
Markedsandelen for andre producenter i Unionen udviklede sig som følger:
2009
2010
2011
UP
Mængde (ton)
34 926
55 740
55 124
55 124
Indeks (2009 = 100)
100
160
158
158
Andre EU-producenters markedsandel
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Kilde:
Klagen
(89)
De EU-producenter, som ikke klagede, og som ikke specifikt gav udtryk for tilslutning til undersøgelsen, tegnede sig for 44 % af det samlede EU-salg som anført i betragtning 139 i forordningen om midlertidig told. Deres salg steg med 58 % fra ca. 34 926 ton i 2009 til 55 124 ton i den betragtede periode. Men denne vækst er relativt beskeden i forhold til væksten i den subsidierede import fra Indien i samme periode (+ 110 %). Endvidere forblev markedsandelen for disse EU-producenter relativt stabil i den betragtede periode, og det blev ikke konstateret, at deres priser var lavere end priserne hos EU-producenterne i stikprøven. Det konkluderes derfor, at deres salg på EU-markedet ikke havde bidraget til den skade, EU-erhvervsgrenen havde lidt.
6.3. Konklusion om årsagssammenhæng
(90)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 176 til 179 i forordningen om midlertidig told hermed.
7. UNIONENS INTERESSER
7.1. Generelle betragtninger
(91)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 180 i forordningen om midlertidig told hermed.
7.2. EU-erhvervsgrenens interesser
(92)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 181 til 188 i forordningen om midlertidig told hermed.
7.3. Brugernes interesser
(93)
Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger tog syv brugere og en brugersammenslutning kontakt til Kommissionen og viste interesse for at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen. Efter deres anmodning fik de tilsendt spørgeskemaer i april 2013. Det var dog kun to brugere, der indsendte en fuldstændig spørgeskemabesvarelse, og generelt set tegnede de samarbejdsvillige brugere sig for 12 % af den samlede import fra Indien i undersøgelsesperioden og for 2,5 % af det samlede EU-forbrug. Den økonomiske indvirkning af foranstaltningerne på brugerne blev taget op til fornyet vurdering på grundlag af de nye oplysninger i spørgeskemabesvarelserne, og der blev aflagt besøg hos to brugere for at kontrollere de afgivne oplysninger.
(94)
Brugerne hævdede, at et fortjenstniveau på 9 %, som anført i betragtning 191 i forordningen om midlertidig told, var for højt og ikke repræsentativt for brugerindustrien. Efter modtagelsen af supplerende spørgeskemabesvarelser blev den gennemsnitlige rentabilitet for alle samarbejdsvillige brugere beregnet igen og fastsat til 2 % af omsætningen.
(95)
Det blev også konstateret, at for så vidt angår de samarbejdsvillige brugere udgjorde indkøb fra Indien i gennemsnit 44 % af det samlede indkøb af den pågældende vare, og Indien var den eneste forsyningskilde for to samarbejdsvillige brugere. I undersøgelsesperioden udgjorde omsætningen af den vare, der indeholder den pågældende vare, gennemsnitligt 14 % af omsætningen hos de samarbejdsvillige brugere.
(96)
Selv hvis man går ud fra det værst tænkelige scenarie for EU-markedet, dvs. at der ikke kan videregives potentielle prisstigninger til distributionskæden, og brugerne fortsætter med at købe de hidtidige mængder i Indien, vil virkningen af tolden på brugernes rentabilitet, der stammer fra aktiviteter, hvor der anvendes den pågældende vare, eller hvori den indgår, betyde et gennemsnitligt fald på ca. 0,25 procentpoint til 1,75 %.
(97)
Kommissionen erkender, at virkningen bliver mere udtalt på individuelt plan for de brugere, der får deres samlede import fra Indien. Det er dog forholdsvis få rent talmæssigt (to af de samarbejdsvillige brugere). De har desuden muligheden, forudsat at deres indiske producent samarbejder, for at anmode om tilbagebetaling af told, jf. grundforordningens artikel 21, hvis alle betingelser for en sådan tilbagebetaling er opfyldt.
(98)
Visse brugere gentog deres bekymring for, at foranstaltningerne ville ramme visse typer tråd, der ikke produceres i Europa, nemlig typer fra den såkaldte »serie 200« som beskrevet i betragtning 194 i forordningen om midlertidig told. Ifølge brugerne skyldes den manglende EU-produktion den begrænsede efterspørgsel og den særlige produktionsproces.
(99)
Undersøgelsen viste dog, at sådanne typer tråd af rustfrit stål fremstilles af EU-erhvervsgrenen, og at den udgør en begrænset andel af EU-markedet. Der findes også alternative leveringskilder for brugere fra lande, der ikke er omfattet af antidumping- eller antisubsidieforanstaltninger. Desuden fik to indiske eksporterende producenter en udligningstoldsats på 0 %, og derfor vil indførelsen af foranstaltningerne ikke få væsentlige indvirkninger på leverancer fra disse. Endvidere kan andre typer tråd af rustfrit stål anvendes til de samme formål. Følgelig kan indførelsen af foranstaltningerne ikke få en mærkbar indflydelse på EU-markedet eller på disse brugere. Påstanden afvises derfor.
(100)
Visse brugere fremhævede den længere leveringstid for samme vare fra EU-producenterne i forhold til leveringstiden for den pågældende vare fra Indien. Muligheden for, at de handlende og forhandlerne kan oplagre varer og disponere over disse hurtigt, underminerer dog ikke de faktiske beviser for de negative virkninger af den subsidierede import. Påstanden måtte derfor afvises.
(101)
Hvis man tager ovenstående i betragtning, konkluderes det, at EU-markedet generelt vil drage fordel af indførelsen af foranstaltningerne, selv om nogle brugere sandsynligvis påvirkes negativt af foranstaltningerne over for importen fra Indien mere end andre. Det er navnlig opfattelsen, at en genskabelse af redelige handelsvilkår på EU-markedet vil give EU-erhvervsgrenen mulighed for at tilpasse sine priser til produktionsomkostningerne, opretholde produktion og beskæftigelse, genvinde de tidligere tabte markedsandele og udnytte stordriftsfordelene. Det burde give erhvervsgrenen mulighed for at opnå fornuftige fortjenstmargener, der vil gøre det muligt at operere effektivt på mellemlang og lang sigt. Sideløbende vil erhvervsgrenen forbedre sin overordnede finansielle situation. Desuden fremgik det af undersøgelsen, at foranstaltningerne generelt vil få begrænset indvirkning på brugerne og på ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Det konkluderes derfor, at de samlede fordele af foranstaltningerne synes at opveje virkningerne for brugerne af den pågældende vare på EU-markedet.
7.4. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
(102)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 197 til 199 i forordningen om midlertidig told hermed.
7.5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(103)
På baggrund af ovenstående bekræftes vurderingen i betragtning 200 til 201 i forordningen om midlertidig told.
8. ENDELIGE UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
8.1. Skadestærskel
(104)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 203 til 206 i forordningen om midlertidig told hermed.
8.2. Konklusion vedrørende skadestærskel
(105)
Der blev ikke beregnet en individuel skademargen for KEI Industries, da denne virksomheds endelige subsidiemargen lå på bagatelgrænsen, jf. betragtning 49 ovenfor.
(106)
Den metode, der anvendes i forordningen om midlertidig told, bekræftes.
8.3. Endelige foranstaltninger
(107)
På baggrund af ovenstående og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 1, bør der indføres en endelig udligningstold på et niveau, der er tilstrækkeligt til at afhjælpe den skade, der er forårsaget af den subsidierede import, men som ikke overstiger den konstaterede subsidiemargen.
(108)
Udligningstolden blev således fastlagt ved at sammenligne skadesmargenen og subsidiemargenerne. Udligningstolden bør derfor være som følger:
Virksomhed
subsidiemargen
Skadesmargen
Udligningstold
Raajratna Metal Industries
3,7 %
17,2 %
3,7 %
Venus-gruppen
3,0 %
23,4 %
3,0 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
0,9 %
Ikke relevant
0,0 %
KEI Industries Limited
0,7 %
Ikke relevant
0,0 %
Samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven
3,4 %
19,3 %
3,4 %
Alle andre virksomheder
3,7 %
23,4 %
3,7 %
(109)
De udligningstoldsatser for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, er blevet fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der blev konstateret for disse virksomheder i forbindelse med undersøgelsen. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i Indien, der er fremstillet af de nævnte specifikke retlige enheder. Importvarer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundne med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(110)
Alle anmodninger om anvendelse af en individuel udligningstoldsats for virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) bør omgående indgives til Kommissionen (14) med alle relevante oplysninger, især om ændringer i virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen om indførelse af den endelige udligningstold blive ændret ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
8.4. Endelig opkrævning af midlertidig udligningstold
(111)
På grund af størrelsen af de konstaterede subsidiemargener og omfanget af den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig udligningstold, og indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig udligningstold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med en vægtprocent på:
i)
nikkel på 2,5 vægtprocent og derover, undtagen tråd med indhold af nikkel på 28 vægtprocent og derover, men ikke over 31 vægtprocent, og af krom på 20 vægtprocent og derover, men ikke over 22 vægtprocent
ii)
nikkel på under 2,5 vægtprocent, undtagen tråd med indhold af krom på 13 vægtprocent og derover, men ikke over 25 vægtprocent, og af aluminium på 3,5 vægtprocent eller derover, men ikke over 6 vægtprocent
i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7223 00 19 og ex 7223 00 99 og med oprindelse i Indien.
2. Den endelige udligningstold på nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af nedenstående virksomheder fastsættes til følgende:
Virksomhed
Told (%)
Taric-tillægskode
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
3,7
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,0
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
3,0
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,0
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,0
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
0,0
B780
KEI Industries Limited, New Delhi
0,0
B925
Virksomheder anført i bilaget
3,4
Alle andre virksomheder
3,7
B999
3. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig udligningstold i henhold til forordning (EU) nr. 419/2013 på importen af tråd af rustfrit stål med indhold af:
i)
nikkel på 2,5 vægtprocent og derover, undtagen tråd med indhold af nikkel på 28 vægtprocent og derover, men ikke over 31 vægtprocent, og af krom på 20 vægtprocent og derover, men ikke over 22 vægtprocent
ii)
nikkel på under 2,5 vægtprocent, undtagen tråd med indhold af krom på 13 vægtprocent og derover, men ikke over 25 vægtprocent, og af aluminium på 3,5 vægtprocent eller derover, men ikke over 6 vægtprocent
i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7223 00 19 og ex 7223 00 99 og med oprindelse i Indien
opkræves endeligt. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige udligningstold, frigives.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. september 2013.