РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (EС) 2015/296 НА КОМИСИЯТА
от 24 февруари 2015 година
за определяне на процедурни условия за сътрудничество между държавите членки по отношение на електронната идентификация съгласно член 12, параграф 7 от Регламент (ЕС) № 910/2014 на Европейския парламент и на Съвета относно електронната идентификация и удостоверителните услуги при електронни трансакции на вътрешния пазар
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 910/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 2014 година относно електронната идентификация и удостоверителните услуги при електронни трансакции на вътрешния пазар и за отмяна на Директива 1999/93/ЕО (1), и по-специално член 12, параграф 7 от него,
като има предвид, че:
(1)
Сътрудничеството между държавите членки по отношение на оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация е от съществено значение, за да се осигури високо равнище на доверие и сигурност, отговарящи на степента на риск при такива схеми.
(2)
Съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014 от уведомяващата държава членка се изисква да предостави на останалите държави членки описание на схемата шест месеца предварително, за да могат държавите членки да си сътрудничат по начина, описан в член 12, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 910/2014.
(3)
Сътрудничеството между държавите членки изисква опростени процедури. Оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация не могат да се постигнат чрез процедури, провеждани на различни езици. Използването на английски език по време на сътрудничеството следва да улесни постигането на оперативна съвместимост и сигурност на схемите за електронна идентификация, като обаче преводът на вече съществуващи документи не следва да причини неприемлива тежест.
(4)
Различните елементи на схемите за електронна идентификация се управляват от различни власти или органи в държавите членки. С цел да се позволи ефективно сътрудничество и опростяване на административните процедури, е подходящо да се гарантира, че всяка държава членка има единна точка, чрез която да се осъществява връзка със съответните ѝ власти и органи.
(5)
Обменът на информация, опит и добри практики между държавите членки спомага за разработването на схеми за електронна идентификация и служи като средство за постигане на техническа оперативна съвместимост. Необходимостта от такова сътрудничество е особено обоснована в случаите, когато става въпрос за корекции на вече нотифицирани електронни схеми за идентификация, за промени на схемите за електронна идентификация, за които на държавите членки е била предоставена информация преди уведомяването, и когато настъпят важни събития или инциденти, които могат да засегнат оперативната съвместимост или сигурността на схемите за електронна идентификация. Също така държавите членки следва да разполагат с необходимите средства, за да поискат такъв вид информация относно оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация от останалите държави членки.
(6)
Партньорската проверка на схемите за електронна идентификация следва да се разглежда като процес на взаимно обучение, който допринася за изграждането на доверие между държавите членки и гарантира оперативната съвместимост и сигурността на нотифицираните схеми за електронна идентификация. Това изисква уведомяващите държави членки да предоставят достатъчно информация за своите схеми за електронна идентификация. Трябва обаче да бъде взета предвид необходимостта държавите членки да запазят определени данни поверителни, когато това е от решаващо значение за сигурността.
(7)
За да се гарантира, че процесът на партньорска оценка е ефективен по отношение на разходите и води до ясни и убедителни резултати, и за да се избегне излишната тежест за държавите членки, те следва да проведат една партньорска проверка заедно.
(8)
Държавите членки следва да вземат под внимание оценките на независима трета страна, ако има такива, когато си сътрудничат по въпросите, свързани със схемите за електронна идентификация, включително при извършването на партньорска проверка.
(9)
С цел да се улесни процедурният механизъм за постигане на целите в член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014, следва да бъде създадена мрежа за сътрудничество. Целта е да се осигури форум, който може да включва всички държави членки и да ги ангажира в официално сътрудничество по отношение на практическите аспекти на поддържането на рамката за оперативна съвместимост.
(10)
Мрежата за сътрудничество следва да разглежда проектите на формуляри за уведомяване, предоставени от държавите членки съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, и да предоставя становища с указания по отношение на съответствието на схемите, описани в тях, с изискванията на член 7, член 8, параграфи 1-2 и член 12, параграф 1 от посочения регламент и на акта за изпълнение, посочен в член 8, параграф 3 от същия регламент. В член 9, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 910/2014 се изисква уведомяващите държави членки да опишат как схемата за електронна идентификация, за която се извършва уведомяване, изпълнява изискванията за оперативна съвместимост съгласно член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014. По-специално, когато държавите членки подготвят изпълнението на задължението си съгласно член 9, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 910/2014 да опишат пред Комисията как схемата за електронна идентификация, за която се извършва уведомяване, изпълнява изискванията за оперативна съвместимост съгласно член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014, те следва да вземат предвид становищата на мрежата за сътрудничество.
(11)
Всички страни, участващи в уведомяването, следва да вземат под внимание становището на мрежата за сътрудничество като насоки за процесите на пълно сътрудничество, уведомяване и оперативна съвместимост.
(12)
С цел да се гарантира ефективността на процеса на партньорска оценка, провеждан съгласно настоящото решение, е целесъобразно мрежата за сътрудничество да осигури насоки за държавите членки.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден по силата на член 48 от Регламент (ЕС) № 910/2014,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Цел
Съгласно член 12, параграф 7 от регламента, с настоящето решение се определят процедурните условия за улесняване на сътрудничеството между държавите членки, което е необходимо, за да се гарантира оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация, за които държавите членки възнамеряват да уведомят или са уведомили Комисията. Условията засягат по-специално:
а)
обмена на информация, опит и добри практики във връзка със схемите за електронна идентификация и анализ на значимите новости в сектора на електронната идентификация, както е определено в глава II;
б)
партньорска проверка на схемите за електронна идентификация, както е определено в глава III; както и
в)
сътрудничество чрез мрежата за сътрудничество, както е определено в глава IV.
Член 2
Език на сътрудничеството
1. Освен ако не е договорено друго между съответните държави членки, сътрудничеството се извършва на английски език.
2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, държавите членки не са длъжни да преведат придружаващите документи по член 10, параграф 2, когато това би създало прекомерна тежест.
Член 3
Единни точки за контакт
1. За целите на сътрудничеството между държавите членки съгласно член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014 всяка държава членка определя единна точка за контакт.
2. Всяка държава членка съобщава на останалите държави членки и на Комисията информацията относно единната точка за контакт. Комисията публикува онлайн списък на единните точки за контакт.
ГЛАВА II
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ, ОПИТ И ДОБРИ ПРАКТИКИ
Член 4
Обмен на информация, опит и добри практики
1. Държавите членки обменят информация, опит и добри практики във връзка със схемите за електронна идентификация с останалите държави членки.
2. Всяка държава членка съответно информира останалите държави членки, когато въведе която и да е от следните промени, подобрения или корекции, свързани с оперативната съвместимост и нивата на осигуреност на схемата:
а)
подобрения или корекции в своята вече нотифицирана схема за електронна идентификация, когато за тях не е нужно уведомяване съгласно член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014;
б)
промени, подобрения или корекции в описанието на своята схема за електронна идентификация, предоставено съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, когато те са се случили преди уведомяването.
3. Когато държава членка научи за важно развитие или инцидент, което/който няма връзка със нотифицираната ѝ схема за електронна идентификация, но би могло/могъл да засегне сигурността на други нотифицирани схеми за електронна идентификация, тя информира за това останалите държави членки.
Член 5
Искане на информация относно оперативната съвместимост и сигурността
1. Когато държава членка счита, че за да се гарантира оперативната съвместимост между схемите за електронна идентификация, се нуждае от повече информация относно схема за електронна идентификация, отколкото вече е била предоставена от съответната уведомяваща държава членка, тя може да поиска допълнителна информация от последната. Уведомяващата държава членка предоставя тази информация, освен ако:
а)
не разполага с тази информация и нейното получаване би причинило прекомерна административна тежест;
б)
тази информация засяга въпроси на обществената или националната сигурност;
в)
тази информация засяга търговски, професионални или дружествени тайни.
2. С цел да се подобри сигурността на схемите за електронна идентификация, държава членка, която е загрижена по отношение на сигурността на схема, за която е направено уведомяване или тече процесът на уведомяване, може да поиска информация във връзка с елемента, пораждащ загрижеността. Запитаната държава членка предоставя на всички държави членки съответната необходима информация, за да се установи дали е възникнал пробив в сигурността по член 10 от Регламент (ЕС) № 910/2014 или дали е налице реален риск от възникването на такъв пробив, освен ако:
а)
не разполага с тази информация и нейното получаване би причинило прекомерна административна тежест;
б)
тази информация засяга въпроси на обществената или националната сигурност;
в)
тази информация засяга търговски, професионални или дружествени тайни.
Член 6
Обмен на информация чрез единните точки за контакт
Държавите членки обменят информация съгласно членове 4 и 5 посредством единните точки за контакт и предоставят съответната изискана информация без неоправдано забавяне.
ГЛАВА III
ПАРТНЬОРСКА ПРОВЕРКА
Член 7
Принципи
1. Партньорската проверка е механизъм за сътрудничество между държавите членки, чиято цел е да се гарантира оперативната съвместимост и сигурността на нотифицираните схеми за електронна идентификация.
2. Участието на държавите членки в партньорски проверки е доброволно. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, не може да откаже участието на никоя друга държава членка в процеса на партньорска проверка.
3. Всяка държава членка, която участва в процеса на партньорска проверка, поема разходите, които е направила при участието си в този процес.
4. Всяка информация, получена в процеса на партньорска проверка, се използва единствено за тази цел. Представителите на държавите членки, които провеждат партньорската проверка, не разкриват пред трети страни никаква чувствителна или поверителна информация, получена по време на партньорската проверка.
5. Държавите членки, които провеждат партньорската проверка, разкриват всички възможни конфликти на интереси, които могат да имат представителите, посочени от тях за участие в дейностите по партньорската проверка.
Член 8
Започване на процес на партньорска проверка
1. Процесът на партньорска проверка може да бъде започнат по един от двата начина:
а)
Държава членка поисква партньорска проверка за своята схема за електронна идентификация.
б)
Държава членка или държави членки изразяват желание да направят партньорска проверка на схема за електронна идентификация на друга държава членка. В искането си те посочват причините за желанието си да проведат партньорска проверка и обясняват как партньорската проверка би допринесла за оперативната съвместимост или сигурността на схемите за електронна идентификация на държавите членки.
2. Искане по параграф 1 се съобщава на мрежата за сътрудничество съгласно параграф 3. Всяка държава членка, която възнамерява да участва в партньорската проверка, информира мрежата за сътрудничество в срок от един месец.
3. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, предоставя на мрежата за сътрудничество следната информация:
а)
схемата за електронна идентификация, която ще бъде подложена на партньорска проверка;
б)
държавите членки, които ще проведат партньорската проверка;
в)
срокът, в който очакваните резултати ще бъдат предоставени на мрежата за сътрудничество; както и
г)
условията, при които ще се извършва партньорската проверка съгласно член 9, параграф 2.
4. Схема за електронна идентификация не подлежи на нова партньорска проверка в рамките на две години след завършването на предишната партньорска проверка, освен ако не е одобрено друго от мрежата за сътрудничество;
Член 9
Подготовка за партньорската проверка
1. Държавите членки, които ще проведат партньорската проверка, предоставят на държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, имената и данните за контакт на своите представители, които ще извършат партньорската проверка, в срок от 2 седмици, след като тези държави членки са уведомили за намерението си да участват в проверката съгласно член 8, параграф 2. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, може да откаже участието на който и да е представител в случай на конфликт на интереси.
2. Като вземат предвид насоките, предоставени от мрежата за сътрудничество, държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, и участващите в проверката държави членки се договарят относно:
а)
обхвата и правилата на партньорската проверка въз основа на приложното поле на член 7, буква ж) или член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014 и интереса, изразен от участващите в проверката държави членки през началната фаза;
б)
графика на дейностите във връзка с проверката, като се определи краен срок, който не може да надхвърля 3 месеца, след като участващите в проверката държави членки са предоставили имената и данните за контакт на своите представители съгласно параграф 1;
в)
други организационни правила във връзка с процеса на партньорска проверка.
Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация ще бъде предмет на партньорска проверка, информира мрежата за сътрудничество за договореното.
Член 10
Партньорска проверка
1. Участващите държави членки провеждат съвместно партньорската проверка. Представителите на държавите членки избират помежду си един представител, който координира партньорската проверка.
2. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация е обект на партньорска проверка, предоставя на участващите в проверката държави членки формуляра за уведомяване, изпратен до Комисията, или описание на схемата съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, ако за съответната схема за електронна идентификация все още не е било направено уведомяване. Предоставят се и всички придружаващи документи, както и допълнителна съответна информация.
3. Партньорската проверка може да включва, но не се ограничава до, една или повече от следните мерки:
а)
оценката на съответната документация;
б)
анализ на процесите;
в)
технически семинари; както и
г)
разглеждане на оценка на независима трета страна.
4. Участващите в проверката държави членки могат да изискат допълнителна документация, свързана с уведомяването. Държавата членка, чиято схема за електронна идентификация е предмет на партньорска проверка, предоставя такава информация, освен ако:
а)
не разполага с тази информация и нейното получаване би причинило прекомерна административна тежест;
б)
тази информация засяга въпроси на обществената или националната сигурност;
в)
тази информация засяга търговски, професионални или дружествени тайни.
Член 11
Резултати от партньорската проверка
В срок от един месец след приключване на процеса на партньорска проверка участващите в проверката държави членки подготвят и представят доклад за мрежата за сътрудничество. Членовете на мрежата за сътрудничество могат да поискат допълнителна информация или пояснения от държавата членка, чиято схема за електронна идентификация е била предмет на партньорска проверка, или от участващите в проверката държави членки.
ГЛАВА IV
МРЕЖА ЗА СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 12
Създаване и методи на работа
Създава се мрежа за насърчаване на сътрудничеството съгласно член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014 („мрежата за сътрудничество“). Мрежата за сътрудничество осъществява дейността си чрез комбинация от заседания и писмена процедура.
Член 13
Проект на формуляр за уведомяване
Когато уведомяващата държава членка предоставя описанието на схемата си за електронна идентификация съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, тя предоставя на мрежата за сътрудничество надлежно попълнения проект на формуляр за уведомяване заедно с всички необходими придружаващи документи, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014 и в акта за изпълнение по член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 910/2014.
Член 14
Задачи
Мрежата за сътрудничество се упълномощава да:
а)
улеснява сътрудничеството между държавите членки по отношение на създаването и функционирането на рамката за оперативна съвместимост съгласно член 12, параграфи 5 и 6 от Регламент (ЕС) № 910/2014 чрез обмен на информация;
б)
създава методи за ефективен обмен на информация по всички въпроси, свързани с електронната идентификация;
в)
проучва важните новости в сектора на електронната идентификация, обсъжда и разработва добри практики в областта на оперативната съвместимост и сигурността на схемите за електронна идентификация;
г)
приема становища относно разработки във връзка с рамката за оперативна съвместимост по член 12, параграфи 2-4 от Регламент (ЕС) № 910/2014;
д)
приема становища по разработки относно минималните технически спецификации, стандарти и процедури, свързани с нивата на осигуреност, определени в акта за изпълнение, приет съгласно член 8, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 910/2014, и насоките, които придружават посочения акт за изпълнение;
е)
приема насоки относно обхвата на партньорската проверка и нейните условия;
ж)
разглежда резултатите от партньорските проверки съгласно член 11;
з)
разглежда попълнените проекти на формулярите за уведомяване;
и)
приема становища как схема за електронна идентификация с предстоящо уведомяване, чието описание е било предоставено съгласно член 7, буква ж) от Регламент (ЕС) № 910/2014, отговаря на изискванията на член 7, член 8, параграфи 1 и 2 и член 12, параграф 1 от посочения регламент и акта за изпълнение по член 8, параграф 3 от същия регламент.
Член 15
Членство
1. В мрежата за сътрудничество членуват държавите членки и страните от Европейското икономическо пространство.
2. Представителите на присъединяващи се държави се поканват от председателя за участие в заседанията на мрежата за сътрудничество като наблюдатели, считано от датата на подписване на договора за присъединяване.
3. Председателят може да покани външни експерти със специфична компетентност по въпрос от дневния ред, които да участват в работата на мрежата за сътрудничество или на подгрупа, създадена на ad hoc основа, след консултация с мрежата за сътрудничество. Освен това председателят може да даде статут на наблюдатели на физически лица и организации след консултация с мрежата за сътрудничество.
Член 16
Функциониране
1. Заседанията на мрежата за сътрудничество се председателстват от Комисията.
2. В съгласие с Комисията мрежата за сътрудничество може да създава подгрупи, които да разглеждат конкретни въпроси въз основа на мандат, определен от мрежата за сътрудничество. Тези подгрупи се разпускат веднага щом мандатът им бъде изпълнен.
3. Членовете на мрежата за сътрудничество, както и поканените експерти и наблюдатели, спазват задълженията за запазване на професионалната тайна, предвидени в Договорите и в правилата за прилагането им, а така също и правилата на Комисията относно сигурността, свързани със защитата на класифицираната информация на ЕС, предвидени в приложението към Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (2). При неспазване на тези задължения Комисията може да предприеме съответните мерки.
4. Мрежата за сътрудничество провежда заседанията си в сгради на Комисията. Комисията осигурява секретарските услуги.
5. Мрежата за сътрудничество публикува своите становища, приети съгласно член 14, буква и), на специален уебсайт. Когато такова становище съдържа поверителна информация, мрежата за сътрудничество приема неповерителна версия на същото становище за целите на това публикуване.
6. Мрежата за сътрудничество приема свой процедурен правилник чрез обикновено мнозинство на членовете си.
Член 17
Разходи за заседанията
1. Комисията не заплаща за услугите на лицата, които участват в дейностите на мрежата за сътрудничество.
2. Пътните разходи на участниците в заседанията на мрежата за сътрудничество могат да бъдат възстановени от Комисията. Възстановяването се извършва в съответствие с разпоредбите в сила за Комисията и според наличния бюджет, предоставен на службите на Комисията в рамките на годишната процедура за разпределение на средствата.
Член 18
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 24 февруари 2015 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2015/296
af 24. februar 2015
om fastlæggelse af de proceduremæssige ordninger for samarbejde mellem medlemsstaterne om elektronisk identifikation i henhold til artikel 12, stk. 7, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 910/2014 af 23. juli 2014 om elektronisk identifikation og tillidstjenester til brug for elektroniske transaktioner på det indre marked og om ophævelse af direktiv 1999/93/EF (1), særlig artikel 12, stk. 7, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Samarbejde mellem medlemsstaterne om interoperabilitet og sikkerhed i elektroniske identifikationsordninger er væsentligt for at bidrage til et højt niveau af tillid og sikkerhed, der står i et passende forhold til risikoen ved sådanne ordninger.
(2)
Artikel 7, litra g), i forordning (EU) nr. 910/2014 fastsætter, at den anmeldende medlemsstat skal fremlægge en beskrivelse af ordningen for de andre medlemsstater seks måneder forud for anmeldelsen, således at medlemsstaterne kan samarbejde som beskrevet i artikel 12, stk. 5, i forordning (EU) nr. 910/2014.
(3)
Samarbejde mellem medlemsstaterne kræver forenklede procedurer. Interoperabilitet og sikkerhed i elektroniske identifikationsordninger kan ikke skabes af procedurer, der gennemføres på forskellige sprog. Brugen af engelsk under samarbejdet vil gøre det lettere at opnå interoperabilitet og sikkerhed i de elektroniske identifikationsordninger, dog bør oversættelsen af eksisterende dokumentation ikke medføre en urimelig byrde.
(4)
Adskillige elementer i de elektroniske identifikationsordninger forvaltes af forskellige myndigheder eller organer i medlemsstaterne. For at muliggøre effektivt samarbejde og forenkle de administrative procedurer er det hensigtsmæssigt at sikre, at medlemsstaterne har en »kvikskranke«, hvor det er muligt at få kontakt med de relevante myndigheder og organer.
(5)
Udveksling af oplysninger, erfaringer og god praksis mellem medlemsstaterne letter udviklingen af elektroniske identifikationsordninger og tjener som værktøj til at opnå teknisk interoperabilitet. Behovet for denne type samarbejde er særlig berettiget, når der foretages justeringer af allerede anmeldte elektroniske identifikationsordninger eller ændringer af elektroniske identifikationsordninger, som medlemsstaterne er blevet oplyst om forud for deres anmeldelse, og når vigtige udviklinger eller hændelser finder sted, som kan påvirke interoperabiliteten eller sikkerheden i de elektroniske identifikationsordninger. Medlemsstaterne bør også have en metode til at anmode andre medlemsstater om denne type oplysninger vedrørende interoperabilitet og sikkerhed i elektroniske identifikationsordninger.
(6)
En fagfællebedømmelse (peer review) af elektroniske identifikationsordninger bør opfattes som en gensidig læringsproces, der bidrager til at opbygge tillid mellem medlemsstaterne og sikrer interoperabilitet og sikkerhed i anmeldte elektroniske identifikationsordninger. Dette kræver, at de anmeldende medlemsstater giver tilstrækkelige oplysninger om deres elektroniske identifikationsordninger. Der skal imidlertid også tages hensyn til medlemsstaternes behov for at holde visse oplysninger fortrolige, når dette er kritisk for sikkerheden.
(7)
For at sikre at processen med fagfællebedømmelser er effektiv og giver klare og endelige resultater, samt for at undgå at pålægge medlemsstaterne en unødvendig byrde, bør medlemsstaterne i fællesskab gennemføre én enkelt fagfællebedømmelse.
(8)
Medlemsstaterne bør tage uafhængige tredjeparters vurderinger i betragtning, hvis disse findes, når de samarbejder om forhold vedrørende elektroniske identifikationsordninger, herunder når de gennemfører fagfællebedømmelser.
(9)
For at bidrage til proceduremæssige ordninger, der har til formål at opnå målene i artikel 12, stk. 5 og 6, i forordning (EU) nr. 910/2014, bør der oprettes et samarbejdsnetværk. Det skal sikre, at der findes et forum, hvor alle medlemsstater kan deltage og engagere sig på en struktureret måde i at samarbejde om det praktiske i forbindelse med vedligeholdelsen af interoperabilitetsrammen.
(10)
Samarbejdsnetværket bør undersøge de udkast til anmeldelsesformularer, som medlemsstaterne fremlægger efter artikel 7, litra g), i forordning (EU) nr. 910/2014, og afgive en udtalelse med angivelse af, om ordningerne er forenelige med kravene i artikel 7, artikel 8, stk. 1 og 2, og artikel 12, stk. 1, i denne forordning, og med den gennemførelsesretsakt, der henvises til i artikel 8, stk. 3, i samme forordning. Det fremgår af artikel 9, stk. 1, litra e), i forordning (EU) nr. 910/2014, at den anmeldende medlemsstat skal beskrive, hvordan den anmeldte elektroniske identifikationsordning lever op til de krav om interoperabilitet, der er beskrevet i artikel 12, stk. 1, i forordning (EU) nr. 910/2014. Udtalelser fra samarbejdsnetværket bør navnlig tages i betragtning af medlemsstaterne, når de forbereder sig på at opfylde deres forpligtelser i henhold til artikel 9, stk. 1, litra e), i forordning (EU) nr. 910/2014, nemlig at beskrive for Kommissionen, hvordan den anmeldte elektroniske identifikationsordning lever op til kravene om interoperabilitet, jf. artikel 12, stk. 1, i forordning (EU) nr. 910/2014.
(11)
Alle de parter, der er involveret i en anmeldelse, bør anvende samarbejdsnetværkets udtalelse som vejledning for, hvordan der kan opnås de mest fuldstændige samarbejds-, anmeldelses- og interoperabilitetsprocesser.
(12)
For at sikre effektivitet i fagfællebedømmelsesprocessen, som gennemføres i henhold til denne afgørelse, bør samarbejdsnetværket stille vejledninger til rådighed for medlemsstaterne.
(13)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 48 i forordning (EU) nr. 910/2014 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Formål
I henhold til artikel 12, stk. 7, i forordningen fastlægger denne afgørelse de proceduremæssige ordninger, som skal lette samarbejdet mellem medlemsstaterne, og som er nødvendige for at sikre interoperabilitet og sikkerhed i de elektroniske identifikationsordninger, som medlemsstaterne har til hensigt at anmelde, eller har anmeldt, til Kommissionen. Ordningerne omfatter:
a)
udveksling af oplysninger, erfaringer og god praksis i forbindelse med elektroniske identifikationsordninger og undersøgelse af relevante udviklingstendenser i sektoren for elektronisk identifikation, som er fastlagt i kapitel II
b)
fagfællebedømmelser af elektroniske identifikationsordninger, som er fastlagt i kapitel III, samt
c)
samarbejde via samarbejdsnetværket, som er fastlagt i kapitel IV.
Artikel 2
Samarbejdssprog
1. Medmindre andet aftales af de relevante medlemsstater, er samarbejdssproget engelsk.
2. Med forbehold af stk. 1 er medlemsstaterne ikke tvunget til at oversætte de støttedokumenter, der er henvist til i artikel 10, stk. 2, hvis dette medfører en urimelig byrde.
Artikel 3
Kvikskranker
1. For at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne efter artikel 12, stk. 5 og 6, i forordning (EU) nr. 910/2014, opretter hver medlemsstat en kvikskranke.
2. Hver medlemsstat meddeler de andre medlemsstater og Kommissionen, hvordan de kan komme i kontakt med kvikskranken. Kommissionen offentliggør en liste på internettet over kvikskrankerne.
KAPITEL II
UDVEKSLING AF OPLYSNINGER, ERFARINGER OG GOD PRAKSIS
Artikel 4
Udveksling af oplysninger, erfaringer og god praksis
1. Medlemsstaterne deler deres oplysninger, erfaringer og god praksis i forbindelse med elektroniske identifikationsordninger med andre medlemsstater.
2. Hver medlemsstat informerer på behørig vis de andre medlemsstater om enhver af følgende justeringer, udviklinger eller ændringer, som har forbindelse til ordningens interoperabilitet eller sikringsniveau:
a)
udviklinger eller ændringer i medlemsstatens allerede anmeldte elektroniske identifikationsordning, som ikke kræver anmeldelse efter artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 910/2014
b)
justeringer, udviklinger eller ændringer i beskrivelsen af medlemsstatens elektroniske identifikationsordning, jf. artikel 7, litra g), i forordning (EU) nr. 910/2014, hvis disse finder sted før anmeldelsen.
3. Når en medlemsstat får kendskab til en vigtig udvikling eller hændelse, som ikke har forbindelse til den anmeldte elektroniske identifikationsordning, men som vil kunne påvirke andre anmeldte elektroniske identifikationsordningers sikkerhed, informerer den de andre medlemsstater herom.
Artikel 5
Anmodning om oplysninger om interoperabilitet og sikkerhed
1. Når en medlemsstat finder, at den for at sikre interoperabiliteten mellem elektroniske identifikationsordninger har behov for flere oplysninger, som ikke allerede er blevet fremlagt af den medlemsstat, der har anmeldt den elektroniske identifikationsordning, kan førstnævnte medlemsstat anmode sidstnævnte herom. Den anmeldende medlemsstat afgiver disse oplysninger, medmindre:
a)
den ikke er i besiddelse af oplysningerne, eller det ville medføre en urimelig administrativ byrde at skaffe dem
b)
oplysningerne vedrører den offentlige eller nationale sikkerhed
c)
oplysningerne vedrører forretnings-, erhvervs- eller virksomhedshemmeligheder.
2. For at forbedre sikkerheden i de elektroniske identifikationsordninger kan en medlemsstat, som er bekymret for et sikkerhedsproblem, der påvirker en ordning, som er blevet anmeldt eller er ved at blive anmeldt, anmode om yderligere oplysninger vedrørende dette sikkerhedsproblem. Den medlemsstat, der modtager anmodningen, sender efterfølgende alle medlemsstater de relevante oplysninger, der er blevet anmodet om, så de kan afgøre, om der har fundet et sikkerhedsbrud sted, jf. artikel 10 i forordning (EU) nr. 910/2014, eller om der er en reel risiko for, at et sikkerhedsbrud vil kunne finde sted, medmindre:
a)
den ikke er i besiddelse af disse oplysninger, eller det ville medføre en urimelig administrativ byrde at skaffe dem
b)
oplysningerne vedrører den offentlige eller nationale sikkerhed
c)
oplysningerne vedrører forretnings-, erhvervs- eller virksomhedshemmeligheder.
Artikel 6
Udveksling af oplysninger via kvikskranker
Medlemsstaterne udveksler oplysninger i henhold til artikel 4 og 5 via kvikskrankerne og afgiver hurtigst muligt de relevante oplysninger, der er anmodet om.
KAPITEL III
FAGFÆLLEBEDØMMELSER
Artikel 7
Principper
1. Fagfællebedømmelse er en samarbejdsordning for medlemsstaterne, som skal sikre interoperabilitet og sikkerhed i anmeldte elektroniske identifikationsordninger.
2. Det er frivilligt for de bedømmende medlemsstater at deltage. De medlemsstater, hvis elektroniske identifikationsordninger skal fagfællebedømmes, må ikke nægte nogen af de bedømmende medlemsstater at deltage i fagfællebedømmelsen.
3. Hver medlemsstat, som deltager i fagfællebedømmelsen, bærer selv de omkostninger, den pådrager sig ved at deltage i en fagfællebedømmelse.
4. Oplysninger, som fremkommer i forbindelse med en fagfællebedømmelse, anvendes kun til dette formål. Repræsentanter fra medlemsstaterne, som deltager i en fagfællebedømmelse, må ikke afsløre følsomme eller fortrolige oplysninger, som de er kommet i besiddelse af i denne forbindelse, for tredjeparter.
5. De bedømmende medlemsstater oplyser om enhver eventuel interessekonflikt, som de repræsentanter, der er blevet udpeget til at deltage i fagfællebedømmelsen, måtte have.
Artikel 8
Indledning af fagfællebedømmelsesprocessen
1. En fagfællebedømmelse kan indledes på to måder:
a)
En medlemsstat anmoder om at få foretaget en fagfællebedømmelse af sin elektroniske identifikationsordning.
b)
En eller flere medlemsstater udtrykker ønske om at fagfællebedømme en anden medlemsstats elektroniske identifikationsordning. I anmodningen angiver de årsagerne til, at de ønsker at gennemføre en fagfællebedømmelse, og de forklarer, hvordan den kan bidrage til interoperabilitet og sikkerhed i medlemsstaternes elektroniske identifikationsordninger.
2. En anmodning, der indgives efter stk. 1, skal meddeles til samarbejdsnetværket i henhold til stk. 3. Enhver medlemsstat, der har til hensigt at deltage i fagfællebedømmelsen, skal oplyse samarbejdsnetværket herom inden for en måned.
3. De medlemsstater, hvis elektroniske identifikationsordning skal fagfællebedømmes, stiller følgende oplysninger til rådighed for samarbejdsnetværket:
a)
den elektroniske identifikationsordning, der skal fagfællebedømmes
b)
de bedømmende medlemsstater
c)
en tidsplan for, hvornår et resultat kan fremlægges for samarbejdsnetværket, samt
d)
en redegørelse for, hvordan fagfællebedømmelsen gennemføres, jf. artikel 9, stk. 2.
4. En elektronisk identifikationsordning bliver ikke fagfællebedømt igen de første to år efter, en fagfællebedømmelse er afsluttet, medmindre samarbejdsnetværket bliver enig herom.
Artikel 9
Forberedelse af fagfællebedømmelsen
1. De bedømmende medlemsstater skal forsyne den medlemsstat, hvis elektroniske identifikationsordning bliver bedømt, med navne og kontaktoplysninger på de repræsentanter, der gennemfører bedømmelsen, senest to uger efter at de bedømmende medlemsstater har oplyst, at de agter at deltage i bedømmelsen, jf. artikel 8, stk. 2. De medlemsstater, hvis elektroniske identifikationsordninger skal fagfællebedømmes, kan nægte en repræsentant at deltage, hvis der foreligger en interessekonflikt.
2. Under hensyntagen til den vejledning, som samarbejdsnetværket har fremlagt, skal den medlemsstat, hvis elektroniske identifikationsordning fagfællebedømmes, og de medlemsstater, der forestår bedømmelsen, blive enige om følgende:
a)
omfang og gennemførelse af fagfællebedømmelsen på grundlag af anvendelsesområdet i artikel 7, litra g), eller artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 910/2014 og på grundlag af den interesse, som de bedømmende medlemsstater har udtrykt i den indledende fase
b)
en tidsplan for aktiviteterne i fagfællebedømmelsen samt en slutfrist, som ikke må være senere end tre måneder efter, at de bedømmende medlemsstater har fremsendt navn og kontaktoplysninger på deres repræsentanter, jf. stk. 1
c)
andre organisatoriske forhold i forbindelse med fagfællebedømmelsen.
De medlemsstater, hvis elektroniske identifikationsordning skal fagfællebedømmes, informerer samarbejdsnetværket om aftalen.
Artikel 10
Fagfællebedømmelsen
1. De involverede medlemsstater gennemfører fagfællebedømmelsen i fællesskab. Medlemsstaternes repræsentanter vælger en iblandt dem til at koordinere bedømmelsen.
2. Den medlemsstat, hvis elektroniske identifikationsordning bedømmes, giver de bedømmende medlemsstater en udgave af den anmeldelsesformular, der blev indsendt til Kommissionen, eller en beskrivelse af ordningen efter artikel 7, litra g), i forordning (EU) nr. 910/2014, hvis den pågældende elektroniske identifikationsordning endnu ikke er blevet anmeldt. Alle støttedokumenter og yderligere relevante oplysninger stilles også til rådighed.
3. Bedømmelsen kan omfatte, men er ikke begrænset til, en eller flere af følgende aktiviteter:
a)
vurdering af relevant dokumentation
b)
undersøgelse af processerne
c)
tekniske seminarer, samt
d)
hensyntagen til uafhængige tredjeparters vurdering.
4. De bedømmende medlemsstater kan kræve yderligere dokumentation i forbindelse med anmeldelsen. Den medlemsstat, hvis elektroniske identifikationsordning bedømmes, skal stille disse oplysninger til rådighed, medmindre:
a)
den ikke er i besiddelse af disse oplysninger, eller det ville medføre en urimelig administrativ byrde at skaffe dem
b)
oplysningerne vedrører den offentlige eller nationale sikkerhed
c)
oplysningerne vedrører forretnings-, erhvervs- eller virksomhedshemmeligheder.
Artikel 11
Resultat af fagfællebedømmelsen
De bedømmende medlemsstater forbereder og fremlægger senest en måned efter bedømmelsens afslutning en rapport for samarbejdsnetværket. Medlemmerne af samarbejdsnetværket kan anmode om yderligere oplysninger eller afklaringer fra den medlemsstat, hvis elektroniske identifikationsordning bedømmes, eller fra de bedømmende medlemsstater.
KAPITEL IV
SAMARBEJDSNETVÆRKET
Artikel 12
Etablering og arbejdsmetoder
Der etableres hermed et netværk, som skal fremme samarbejdet, i henhold til artikel 12, stk. 5 og 6, i forordning (EU) nr. 910/2014 (»samarbejdsnetværket«). Samarbejdsnetværket udfører sine opgaver via en kombination af møder og skriftlige procedurer.
Artikel 13
Udkast til anmeldelsesformular
Når den anmeldende medlemsstat indgiver en beskrivelse af sin elektroniske identifikationsordning, jf. artikel 7, litra g), i forordning (EU) nr. 910/2014, sender den samarbejdsnetværket et behørigt udfyldt udkast til anmeldelsesformular og al den nødvendige ledsagende dokumentation, som angivet i artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 910/2014 og i den gennemførelsesretsakt, der henvises til i artikel 9, stk. 5, i forordning (EU) nr. 910/2014.
Artikel 14
Opgaver
Samarbejdsnetværket har mandat til:
a)
at lette samarbejdet mellem medlemsstaterne om interoperabilitetsrammens oprettelse og funktion i henhold til artikel 12, stk. 5 og 6, i forordning (EU) nr. 910/2014 via udveksling af oplysninger
b)
at indføre metoder til effektivt at udveksle oplysninger i forbindelse med sager, der vedrører elektronisk identifikation
c)
at undersøge relevante udviklinger inden for sektoren for elektronisk identifikation samt drøfte og udvikle god praksis inden for interoperabilitet og sikkerhed i elektroniske identifikationsordninger
d)
at vedtage udtalelser om udviklinger, som vedrører den interoperabilitetsramme, der henvises til i artikel 12, stk. 2-4, i forordning (EU) nr. 910/2014
e)
at vedtage udtalelser om udviklinger, som vedrører de tekniske minimumsspecifikationer, standarder og procedurer vedrørende sikringsniveauer, der er fastlagt i den gennemførelsesretsakt, som er vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 3, i forordning (EU) nr. 910/2014, og den vejledning, der ledsager gennemførelsesretsakten
f)
at vedtage vejledninger om fagfællebedømmelsernes omfang og gennemførelse
g)
at undersøge resultaterne af fagfællebedømmelserne i henhold til artikel 11
h)
at undersøge det udfyldte udkast til anmeldelsesformularen
i)
at vedtage udtalelser om, hvorvidt en elektronisk identifikationsordning, der skal anmeldes, og som der blev givet en beskrivelse af i henhold til artikel 7, litra g), i forordning (EU) nr. 910/2014, lever op til kravene i artikel 7, artikel 8, stk. 1 og 2, og artikel 12, stk. 1, i denne forordning, samt i den gennemførelsesretsakt, der henvises til i artikel 8, stk. 3, i samme forordning.
Artikel 15
Medlemskab
1. Medlemsstaterne og landene i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde er medlem af samarbejdsnetværket.
2. Repræsentanter for tiltrædende lande inviteres af formanden til at deltage som observatører i samarbejdsnetværkets møder fra datoen for tiltrædelsestraktatens underskrivelse.
3. Formanden kan efter høring af samarbejdsnetværket invitere eksperter, som ikke er en del af samarbejdsnetværket, og som har specifikke kompetencer inden for et område på dagsordenen, til at deltage i arbejdet i samarbejdsnetværket eller i en undergruppe på ad hoc-basis. Endvidere kan formanden efter høring af samarbejdsnetværket give enkeltpersoner eller organisationer observatørstatus.
Artikel 16
Forretningsorden
1. Samarbejdsnetværkets møder ledes af Kommissionen.
2. Samarbejdsnetværket kan efter aftale med Kommissionen oprette undergrupper, der skal undersøge specifikke spørgsmål på grundlag af et mandat, som samarbejdsnetværket definerer. Sådanne undergrupper opløses, når deres mandat er opfyldt.
3. Medlemmerne af samarbejdsnetværket samt de indbudte eksperter og observatører skal overholde reglerne om behandling af fortrolige oplysninger, som følger af traktaterne og gennemførelsesbestemmelserne hertil, samt Kommissionens sikkerhedsforskrifter vedrørende beskyttelse af EU's klassificerede oplysninger i bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom (2). Hvis de tilsidesætter disse forpligtelser, kan Kommissionen træffe alle relevante foranstaltninger.
4. Samarbejdsnetværket afholder sine møder i Kommissionens lokaler. Sekretariatsopgaverne varetages af Kommissionen.
5. Samarbejdsnetværket offentliggør de vedtagne udtalelser på et dertil indrettet websted i henhold til artikel 14, litra i). Hvis en udtalelse indeholder fortrolige oplysninger, vedtager samarbejdsnetværket en ikke-fortrolig version af udtalelsen, som kan offentliggøres.
6. Samarbejdsudvalget vedtager sin forretningsorden med simpelt flertal.
Artikel 17
Mødeudgifter
1. Kommissionen betaler ikke dem, som er involveret i samarbejdsnetværkets aktiviteter, for deres tjenester.
2. Rejseudgifter, som deltagerne pådrager sig i forbindelse med samarbejdsnetværkets møder, kan blive godtgjort af Kommissionen. Godtgørelse finder sted i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i Kommissionen og inden for grænserne af de disponible bevillinger, der er tildelt Kommissionens tjenestegrene som led i den årlige procedure for tildeling af ressourcer.
Artikel 18
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. februar 2015.