РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 661/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2012/2002 на Съвета за създаване на фонд „Солидарност“ на Европейския съюз
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 175, трета алинея и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 2012/2002 на Съвета (4) се създава фонд „Солидарност“ на Европейския съюз (наричан по-нататък „Фондът“).
(2)
За Съюза е важно да разполага със солиден и гъвкав инструмент, който да му позволи да проявява солидарност, изпраща ясен политически сигнал и да предоставя действителна помощ на гражданите, засегнати от големи природни бедствия със сериозни последици за икономическото и социалното развитие.
(3)
Декларираното намерение на Съюза да подпомага държавите кандидатки по пътя им към стабилност и устойчиво икономическо и политическо развитие посредством ясна европейска перспектива не следва да се възпрепятства от неблагоприятните ефекти на големи природни бедствия. Поради това Съюзът следва да продължава да проявява солидарност с тези трети държави, които са в процес на преговори за присъединяване към него и с които е започнала междуправителствена конференция за присъединяване. Включването на тези държави в обхвата на настоящия регламент следователно предполага позоваване на член 212 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) като допълнително правно основание.
(4)
Комисията следва да може бързо да взема бързо решение за заделяне на специални финансови средства и за мобилизирането им във възможно най-кратък срок. Административните процедури следва да се приспособят по съответния начин и да се сведат до необходимия минимум. За тази цел Европейският парламент, Съветът и Комисията сключиха Междуинституционално споразумение на 2 декември 2013 г. относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (5).
(5)
Понятията и процедурите, съдържащи се в Регламент (ЕО) № 2012/2002 следва да се приведат в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(6)
Определението за природно бедствие, което обуславя обхвата на Регламент (ЕО) № 2012/2002, следва да бъде недвусмислено.
(7)
За целите на Регламент (ЕО) № 2012/2002 щетите, причинени от други видове бедствия, които по силата на каскаден ефект са преки последици от природно бедствие, следва да се считат за част от преките щети, причинени от това природно бедствие.
(8)
С оглед регламентиране на установена практика и осигуряване на равностойно третиране на заявленията финансовите вноски от Фонда следва да се отпускат само във връзка с преки щети.
(9)
По смисъла на Регламент (ЕО) № 2012/2002 „голямо природно бедствие“ следва да се дефинира допълнително като природно бедствие, което е причинило преки щети над определен праг във финансово изражение. Тези щети следва да се изчисляват по цените за определена референтна година или като процент от брутния национален доход (БНД) на засегнатата държава.
(10)
За да се отчете по-добре специфичният характер на природните бедствия, които, макар и имащи сериозни последици за икономическото и социално развитие на засегнатите региони, не достигат минималната степен, при която се ползват от финансови вноски от Фонда, критериите за регионалните природни бедствия следва да се определят въз основа на щетите, изчислявани като процент от регионалния брутен вътрешен продукт (БВП), като специфичното структурно социално и икономическо състояние на Гваделупа, Френска Гвиана, Мартиника, Реюнион, Майот, Сен Мартен, Азорските острови, Мадейра и Канарските острови, утежнено от особеностите им като най-отдалечени региони по смисъла на член 349 от ДФЕС, оправдава създаването на 1 % специален праг като дерогация за посочените региони. Тези критерии следва да се определят по ясен и еднозначен начин, за да се намали вероятността да се подават заявления, които не отговарят на условията по Регламент (ЕО) № 2012/2002.
(11)
С цел да се осигури равностойно третиране на заявленията, при определяне на преките щети следва да се използват предоставени от Евростат данни в единен формат.
(12)
Фондът следва да спомага за възстановяване на функционирането на инфраструктурата, за почистване на засегнатите от бедствието области, както и за финансиране на разходите за спасителни операции и временно настаняване на пострадалото население през целия период на изпълнение. Следва да се определи значението на възстановяване на функционирането на инфраструктурата и да се уточни степента, до която Фондът ще може да спомогне за покриване на съответните изяснени разходи. Следва да се определи и периодът, през който може да се счита, че настаняването на хората, останали без жилища поради природното бедствие, е временно.
(13)
Разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2012/2002 следва да се приведат в съответствие с общата политика на Съюза по отношение на финансирането във връзка с данъка върху добавената стойност.
(14)
Следва също така да се уточни до каква степен е възможно допустимите за финансиране действия да включват разходи за техническа помощ.
(15)
С цел да се изключи възможността държавите бенефициери да реализират нетна печалба от намесата чрез Фонда, следва да се уточнят условията, при които финансираните от Фонда действия могат да генерират приходи.
(16)
Последиците от някои видове природни бедствия, като например, наред с други, засушаванията, се проявяват постепенно, в продължителен период от време. Следва да се предвиди разпоредба, която да позволи използването на Фонда в такива случаи.
(17)
Важно е да се гарантира, че отговарящите на условията държави полагат нужните усилия за предотвратяване на природните бедствия и за смекчаване на последиците от тях, включително чрез цялостно прилагане на съответното законодателство на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия и чрез използване на наличното финансиране от Съюза за съответните инвестиции. Поради това следва да се предвидят разпоредби, съгласно които при неспазване от страна на държава членка на съответното законодателство на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия, както е установеното с окончателно решение на Съда на Европейския съюз, след като при предишно природно бедствие са ѝ били предоставени финансови вноски от Фонда, да е възможно отхвърляне на заявлението или намаляване на размера на финансовите вноски при следващо заявление в случай на природно бедствие от същия характер.
(18)
Възможно е държавите членки да изискват финансова подкрепа за реагиране при природни бедствия по процедура, която е по-ускорена от обичайната. С оглед на това е целесъобразно да се предвиди възможност за авансово плащане по искане на съответната държава членка в кратък срок след подаване на заявлението за отпускане на финансови вноски от Фонда до Комисията. Авансовото плащане следва да бъде ограничено до определен размер и да се взема предвид при окончателното плащане на финансовите вноски. Неправомерно изплатените авансови суми следва да се възстановяват от държавата членка в определен кратък срок. Авансовото плащане не следва да предопределя резултата от окончателното решение за мобилизиране на средства от Фонда.
(19)
Административните процедури за плащане на дадена финансова вноска следва да бъдат възможно най-лесни и най-кратки. Поради това актовете за изпълнение за отпускане на финансови вноски следва да съдържат подробни разпоредби за държавите членки във връзка с усвояването на финансовите вноски от Фонда. Поради правни съображения обаче за държавите бенефициери, които все още не са държави членки, следва да се изготвят отделни споразумения за изпълнение.
(20)
Комисията следва да издаде указания, за да помогне на държавите членки да научат как да осъществяват ефективен достъп до Фонда, как да го използват и по какъв най-лесен начин да получават помощ от него.
(21)
С Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 бяха въведени промени в споделеното и в непрякото управление, в това число специфични изисквания за докладване, които следва да се вземат под внимание. Задълженията за докладване следва да отразяват краткия срок за изпълнение на действията, финансирани от Фонда. Процедурите по определяне на органи за управление и контрол на средства на Съюза следва да са съобразени с характера на инструмента и не бива да забавят плащането на финансовите вноски от Фонда. Поради това е необходимо да се предостави дерогация от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(22)
Следва да се включи разпоредба за избягване на двойното финансиране на действия по линия на Фонда и по линия на други финансови инструменти на Съюза или международни правни инструменти, свързани с компенсиране на конкретни щети.
(23)
Декларирането на изразходваните от държавите финансови вноски, отпуснати от Фонда, следва да се извършва по възможно най-лесен начин. Поради това за държавите, които не членуват в еврозоната, за срока на усвояване на финансовите вноски следва да се използва единен обменен курс.
(24)
С цел да се осигурят еднакви условия за прилагане на Регламент (ЕО) № 2012/2002, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия по отношение на решения относно конкретно отпускане на финансови вноски или авансово плащане от Фонда на отговаряща на условията държава.
(25)
Разпоредбите, съдържащи се в Регламент (ЕО) № 2012/2002, които уреждат защитата на финансовите интереси на Съюза, следва да се прецизират, така че ясно да се посочат мерките за предотвратяване, откриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, погрешно платени или неправилно използвани средства.
(26)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно осигуряването на солидарни действия в целия Съюз в подкрепа на засегнати от природно бедствие държави членки, не могат да бъдат изпълнени в достатъчна степен от държавите членки на ad hoc основа, а с оглед на прилагането на систематичен, редовен и безпристрастен метод на отпускане на финансова помощ, в който всички държави членки участват според своите възможности, тези цели могат да бъдат по-успешно осъществени на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, залегнал в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, залегнал в посочения член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(27)
Поради това Регламент (ЕО) № 2012/2002 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 2012/2002 се изменя, както следва:
1)
Член 2 се заменя със следния текст:
„Член 2
1. По искане на държава членка или на държава, която е в процес на преговори за присъединяване към Съюза (наричана по-нататък „отговаряща на условията държава“), помощ от Фонда може да се мобилизира в случай на сериозни последици за условията на живот, природната среда или икономиката в един или повече региони на тази отговаряща на условията държава, предизвикани от голямо или регионално природно бедствие на територията на същата отговаряща на условията държава или на отговаряща на условията съседна държава. Преките щети, причинени като непосредствена последица от природно бедствие, се разглеждат като част от щетите, причинени от това природно бедствие.
2. За целите на настоящия регламент „голямо природно бедствие“ означава всяко природно бедствие, което в отговаряща на условията държава предизвиква преки щети, чиито размер се оценява или на над 3 000 000 000 EUR по цени от 2011 г., или на над 0,6 % от БНД на тази държава.
3. За целите на настоящия регламент „регионално природно бедствие“ означава всяко природно бедствие, което предизвиква преки щети в регион на ниво NUTS 2 на отговаряща на условията държава в размер на над 1,5 % от брутния вътрешен продукт (БВП) на този регион.
Чрез дерогация от първа алинея, когато засегнатият регион, в който е настъпило природното бедствие е най-отдалечен регион по смисъла на член 349 от Договора за функционирането на Европейския съюз, „регионално природно бедствие“ означава всяко природно бедствие, което предизвиква преки щети, надвишаващи 1 % от БВП на същия регион.
Когато природното бедствие засяга няколко региона на ниво NUTS 2, прагът се прилага към средния БВП на тези региони, изчислен според дела на общите щети във всеки регион.
4. Помощ от Фонда може да се мобилизира и за всяко природно бедствие в отговаряща на условията държава, което е голямо природно бедствие и в отговаряща на условията съседна държава.
5. За целите на настоящия член се използват хармонизирани статистически данни, предоставени от Евростат.“
2)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
Параграфи 1, 2 и 3 се заменят със следния текст:
„1. Помощта се предоставя под формата на финансови вноски от Фонда. На отговарящата на условията държава те се отпускат еднократно за всяко природно бедствие.
2. Целта на Фонда е да допълни усилията на засегнатите държави и да покрие част от техните публични разходи с оглед подпомагане на отговарящата на условията държава да извърши, в зависимост от вида на природното бедствие, следните основни спешни действия и действия по възстановяване в зависимост от вида на природното бедствие:
а)
възстановяване на функционирането на инфраструктурата и предприятията в сферата на енергетиката, водоснабдяването и отпадъчните води, телекомуникациите, транспорта, здравеопазването и образованието;
б)
предоставяне на временно настаняване и финансиране на спасителни операции, които да посрещнат нуждите на засегнатото население;
в)
осигуряване на превантивна инфраструктура и предприемане на мерки за защита на културното наследство;
г)
почистване на засегнатите от бедствието области, включително природните зони, в съответствие, когато е уместно, с екосистемни подходи, както и неотложно възстановяване на засегнатите природни зони с цел избягване на непосредствения ефект от ерозия на почвата.
За целите на буква а), „възстановяване на функционирането“ означава възстановяване на инфраструктурата и заводите в състоянието им преди настъпването на природното бедствие. Когато юридически не е възможно или от икономическа гледна точка не е оправдано да се възстанови състоянието отпреди настъпването на природното бедствие, или когато държавата бенефициер реши да премести или да усъвършенства функционалността на засегнатите инфраструктура или завод, за да подобри способността си да издържа на бъдещи природни бедствия, Фондът може да спомогне за финансиране на разходите по възстановяването само до нивото на прогнозните разходи за връщане към предишното състояние.
Разходите, надхвърлящи нивото на разхода, посочен във втора алинея, се финансират от собствените фондове на държавата бенефициер или при възможност, от други фондове на Съюза.
За целите на буква б) „временно настаняване“ означава настаняване, което трае, докато засегнатото население бъде в състояние да се върне в първоначалните си жилища, след като те бъдат ремонтирани или реконструирани.
3. Плащанията от Фонда се ограничават до финансиране на мерки, облекчаващи непокрити от застраховки щети, и се възстановяват, ако разходите за отстраняване на щетите са поети впоследствие от трета страна в съответствие с член 8, параграф 4.“;
б)
Добавят се следните параграфи:
„4. Данък добавена стойност (ДДС) не представлява допустим разход за дадено действие, освен ако той не е възстановим по националното законодателство относно ДДС.
5. Техническата помощ за управление, наблюдение, информация, комуникация, разглеждане на жалби, контрол и одит не е допустим разход за отпускане на финансови вноски от Фонда.
Разходите, свързани с подготовката и изпълнението на действията, посочени в параграф 2, включително за разходи, свързани със значителна техническа експертиза, са допустими като част от разходите за проекта.
6. В случай че се генерират приходи от действията, посочени в параграф 2 с отпускане на финансови вноски от Фонда, общият размер на отпуснатите от него финансови вноски не превишава общия размер на нетните разходи за спешни и възстановителни действия, направени от държавата бенефициер. Държавата бенефициер включва декларация в този смисъл в предвидения в член 8, параграф 3 доклад за усвояването на финансовите вноски, отпуснати от Фонда.
7. Към 1 октомври всяка година най-малко една четвърт от годишната сума от Фонда следва да е налице с цел да се покрият нуждите, които могат да възникнат до края на годината.“;
3)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
Параграф 1 се заменя със следния текст:
„1. Във възможно най-кратък срок и не по-късно от дванадесет седмици от първото настъпване на щета, предизвикана от природно бедствие, отговорните национални органи на отговарящата на условията държава може да подаде до Комисията заявление за отпускане на финансови вноски от Фонда, предоставяйки цялата налична информация, която включва като минимум следното:
а)
общите преки щети, причинени от природното бедствие, и влиянието им върху засегнатите население, икономика и околна среда;
б)
прогнозните разходи за действията, посочени в член 3, параграф 2;
в)
други източници на финансиране от Съюза;
г)
други национални и международни източници на финансиране, включително обществено и частно застрахователно покритие, което може да спомогне за покриване на разходите за отстраняване на щетите;
д)
кратко описание на прилагането на законодателството на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия, което е свързано с характера на природното бедствие;“;
б)
Следният параграф се вмъква:
„1а. В обосновани случаи отговорните национални органи могат след изтичането на срока, посочен в параграф 1, да подадат допълнителна информация, за да допълнят или актуализират своето заявление.
1б. Комисията изготвя насоки относно начините за ефективен достъп до Фонда и за неговото ефективно усвояване. Насоките се изготвят до 30 септември 2014 г. и предоставят подробна информация относно процедурите за изготвяне на заявлението, включително изисквания за информацията, която да бъде представена на Комисията. Насоките се оповестяват публично на интернет страниците на съответните генерални дирекции на Комисията, а Комисията гарантира тяхното по-широко разпространение до отговарящите на условията държави.
1в. В случай на природно бедствие, което се проявява постепенно, посоченият в параграф 1 срок започва да тече от датата, на която органите на отговарящата на условията държава предприемат за първи път официални действия срещу последиците от природното бедствие или от датата, на която обявяват извънредно положение.“;
в)
Параграфи 2 - 5 се заменят със следния текст:
„2. Въз основа на информацията, посочена в параграф 1, и уточненията, които ще се представят от отговарящата на условията държава, Комисията преценява дали са изпълнени условията за мобилизиране на средства от Фонда и във възможно най-кратък срок, но не по-късно от шест седмици след получаване на заявлението, като се отчита датата на получаване на пълното заявление и се изключва необходимото време за извършване на превод, определя размера на финансовите вноски, които могат да се отпуснат от Фонда в рамките на наличните финансови средства.
Ако Комисията вземе решение за отпускане на финансови вноски от Фонда въз основа на заявление, постъпило след 28 юни 2014 г. за природно бедствие, попадащо в обхвата на настоящия регламент, тя може да отхвърли следващо заявление за отпускане на финансови вноски във връзка с природно бедствие от същия характер или да намали размера на сумата, която ще се предостави, в случай че срещу държавата членка е образувано производство за установяване на неизпълнение на задължения и Съдът на Европейския съюз е установил с окончателно решение неспазване от страна на съответната държава членка на законодателството на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия, което е пряко свързано с характера на претърпяното природно бедствие.
Комисията третира равностойно всички заявления за отпускане на финансови вноски от Фонда.
3. Когато Комисията заключи, че са изпълнени условията за отпускане на финансови вноски от Фонда, тя незабавно представя на Европейския парламент и на Съвета необходимите предложения за мобилизиране на средства от Фонда и за разрешаване на съответните бюджетни кредити. Тези предложения включват:
а)
цялата налична информация, посочена в параграф 1;
б)
всякаква друга имаща отношение информация, с която Комисията разполага;
в)
доказателство за изпълнение на условията по член 2; и
г)
обосновка за предложените суми.
Решението за мобилизиране на средства от Фонда се взема съвместно от Европейския парламент и от Съвета възможно най-скоро след представяне на предложението на Комисията.
Както Комисията, от една страна, така и Европейският парламент и Съветът, от друга, се стремят да сведат до минимум времето, необходимо за мобилизиране на средства от Фонда.
4. След като Европейският парламент и Съветът предоставят бюджетните кредити, Комисията приема решение посредством акт за изпълнение за отпускане на финансови вноски от Фонда и незабавно превежда тези финансови вноски на държавата бенефициер под формата на еднократно плащане. Ако е била платена авансова сума, съгласно член 4а се изплаща само остатъкът.
5. Разходите се считат за допустими от датата на първото проявление на щета, както е посочено в параграф 1. В случай на природно бедствие, което се проявява постепенно, разходите се считат за допустими от датата, на която органите на отговарящата на условията държава предприемат действия за първи път или от датата, на която обявяват извънредно положение, както е посочено в параграф 1в.“;
4)
Вмъква се следният член:
„Член 4а
1. Когато подава до Комисията заявление за отпускане на финансови вноски от Фонда, съответната държава членка може да поиска да ѝ бъде отпусната авансова сума.Комисията извършва предварителна оценка на това, дали заявлението отговаря на условията по член 4, параграф 1, и проверява какви бюджетни ресурси има на разположение. Ако условията са изпълнени и има на разположение достатъчно ресурси, Комисията може да вземе решение посредством акт за изпълнение за отпускане на авансова сума и да я изплати незабавно, преди да бъде прието решението, посочено в член 4, параграф 4. Изплащането на авансовата сума не влияе върху окончателното решение за мобилизиране на средства от Фонда.
2. Размерът на авансовата сума не надвишава 10 % от очаквания общ размер на финансовите вноски и в никакъв случай не превишава 30 000 000 EUR. След като определи окончателния размер на финансовите вноски, които ще бъдат отпуснати, Комисията отчита размера на авансовата сума, преди да изплати остатъка от определения размер на финансовите вноски. Комисията си възстановява неправомерно изплатени авансови суми.
3. Всяко дължимо възстановяване на суми в общия бюджет на Съюза се извършва преди датата на падежа, посочена в нареждането за събиране, изготвено в съответствие с член 78 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (7). Датата на падежа е последният ден от втория месец след издаването на нареждането.
4. При приемане на проекта за общия бюджет на Съюза за дадена финансова година Комисията, когато е необходимо, и за да се гарантира своевременното наличие на бюджетни ресурси, предлага на Европейския парламент и на Съвета да мобилизират суми от Фонда до максимален размер от 50 000 000 EUR за авансови плащания и предлага съответните бюджетни кредити да се запишат в общия бюджет на Съюза.
В бюджетните договорености се спазват таваните, посочени в член 10, параграф 1 от Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (8).
(7) Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 26.10.2012 г., стр. 1)." 						
(8) Регламент (EC, Евратом) № 1311/2013 на Съвета от 2 декември 2013 г. за определяне на многогодишната финансова рамка за годините 2014-2020 (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 884).“;" 						
5)
Член 5 се заменя със следния текст:
„Член 5
1. Акт за изпълнение, приет съгласно член 4, параграф 4, съдържа в своето приложение подробни разпоредби относно усвояването на финансовите вноски от Фонда.
В тези разпоредби се описват по-специално видът и мястото на действията, които се финансират от Фонда по предложение на отговарящата на условията държава.
2. Преди да изплати финансови вноски от Фонда на отговаряща на условията държава, която не е държава членка, Комисията сключва с тази държава споразумение за възлагане, в което се съдържат посочените в параграф 1 подробни разпоредби относно усвояването на финансовите вноски от Фонда в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и на Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (9), както и задълженията във връзка с предотвратяването и управлението на риска от природни бедствия.
3. Отговорността за подбора на отделните действия и за усвояването на финансовите вноски от Фонда се поема от държавата бенефициер в съответствие с настоящия регламент, и по-специално член 3, параграфи 2 и 3 от него, с посочения в член 4, параграф 4 акт за изпълнение и, когато е приложимо, с посоченото в параграф 2 от настоящия член споразумение за възлагане.
4. Финансовите вноски, които се отпускат от Фонда за държава членка, се усвояват в рамките на споделено управление в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Финансовите вноски, които се отпускат от Фонда за отговаряща на условията държава, която не е държава членка, се усвояват в рамките на непряко управление в съответствие с посочения регламент.
5. Без да се засяга отговорността на Комисията при изпълнението на общия бюджет на Съюза, държавите бенефициери поемат отговорност за управлението и финансовия контрол на действията, подпомагани от Фонда. Мерките, които те предприемат, включват:
а)
проверка дали са постигнати договорености за управление и контрол и дали се прилагат по начин, който гарантира, че средствата на Съюза се използват ефикасно и правилно в съответствие с принципите на доброто финансово управление;
б)
проверка дали финансираните действия са извършени правилно;
в)
гарантиране, че финансираните разходи се основават на проверими оправдателни документи и че са верни и редовни;
г)
предотвратяване, откриване и отстраняване на нередности и възстановяване на неправомерно изплатени суми заедно с лихви за закъснели плащания, когато е целесъобразно. Те уведомяват Комисията за такива нередности и редовно я информират за хода на административните и правните производства.
6. В съответствие с членове 59 и 60 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 държавите бенефициери определят органи, които да отговарят за управлението и контрола на подпомаганите от Фонда действия. При това те вземат предвид критерии относно вътрешната среда, дейностите по контрол, информация, комуникация и наблюдение. Държавите членки могат да определят органите, които вече са били определени съгласно Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10).
Когато подават доклада и отчета, посочени в член 8, параграф 3 от настоящия регламент, тези определени органи предоставят на Комисията информацията по член 59, параграф 5 или член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, която обхваща целия период на усвояване на отпуснатите от Фонда средства.
7. При констатиране на нередности държавата бенефициер прави необходимите финансови корекции. Направените от държавата бенефициер корекции се изразяват в пълно или частично прекратяване на финансовите вноски от Фонда. Държавата бенефициер възстановява всяка сума, изгубена в резултат на установена нередност.
8. Без да се засягат правомощията на Сметната палата или проверките, извършвани от държавата бенефициер в съответствие с националните законови, подзаконови и административни разпоредби, Комисията може да проверява на място финансираните от Фонда действия. Комисията известява държавата бенефициер, за да получи необходимото съдействие. В тези проверки могат да участват длъжностни лица или други служители от засегнатата държава членка.
9. Държавата бенефициер гарантира, че всички оправдателни документи за направените разходи са на разположение на Комисията и Сметната палата за срок от три години след прекратяване на помощта от Фонда.
(9) Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 г. относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, 31.12.2012 г., стр. 1)." 						
(10) Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 320).“;" 						
6)
Член 6 се заменя със следния текст:
„Член 6
1. Държавата бенефициер е отговорна за координирането на финансовите вноски, които се отпускат от Фонда за действията, посочени в член 3, от една страна, с помощта от европейските структурни и инвестиционни фондове, Европейската инвестиционна банка и други финансови инструменти на Съюза, от друга.
2. Държавата бенефициер гарантира, че разходите, възстановени в съответствие с настоящия регламент, не се възстановяват чрез други инструменти за финансиране от страна на Съюза, и по-специално чрез инструменти на политиката в областта на сближаването, селското стопанство или рибарството.
3. Щети, които са възстановени чрез инструменти на Съюза или международни инструменти, предназначени за компенсиране на конкретни щети, не отговарят на условията за подпомагане от страна на Фонда за същата цел.“;
7)
Член 7 се заменя със следния текст:
„Член 7
Действията, финансирани от Фонда, са съвместими с разпоредбите на Договора и приетите в съответствие с него инструменти, с политиките и мерките на Съюза, по-специално в областта на финансовото управление, обществените поръчки, опазването на околната среда, предотвратяването и управлението на риска от природни бедствия, адаптирането към изменението на климата, включително, когато е целесъобразно, с екосистемните подходи, както и с инструментите за предприсъединителна помощ. Когато е приложимо, финансираните от Фонда действия допринасят за постигане на целите на Съюза в тези области.“;
8)
Членове 8 и 9 се заменят със следния текст:
„Член 8
1. Финансовите вноски от Фонда се използват в срок от осемнадесет месеца, считано от датата, на която Комисията е изплатила пълния размер на помощта. Ако в този срок останат неусвоени финансови вноски или се установи, че са използвани средства за действия, които не отговарят на условията за финансиране, те се възстановяват на Комисията от държавата бенефициер.
2. Държавите бенефициери търсят всякаква възможна компенсация от трети страни.
3. Не по-късно от шест месеца след изтичането на срока от осемнадесет месеца по параграф 1 държавата бенефициер представя доклад за усвояването на финансови вноски от Фонда с отчет за разходите, като посочва финансирането, получено за съответните действия от други източници, включително застрахователни обезщетения и компенсации от трети страни.
Докладът за усвояването на средствата съдържа подробно описание на:
а)
превантивните мерки, предприети или предложени от държавата бенефициер с оглед ограничаването на бъдещи щети и избягването, доколкото е възможно, на повторно възникване на подобни природни бедствия, включително използването на структурните и инвестиционните фондове на Съюза за тази цел;
б)
състоянието на прилагането на съответното законодателство на Съюза в областта на предотвратяването и управлението на риска от бедствия;
в)
извлечения в резултат на природното бедствие опит, както и предприетите или предложените мерки за гарантиране на опазването на околната среда и на устойчивостта по отношение на изменението на климата и на природните бедствия; както и
г)
всякаква друга имаща отношение информация във връзка с мерките за предотвратяване и ограничаване на риска, предприети съобразно характера на природното бедствие.
Докладът за усвояването на средствата се придружава от становище на независим одитен орган, изготвено в съответствие с международно възприетите одиторски стандарти, с което се констатира, че отчетът за разходите дава вярна и точна представа и че финансовите вноски от Фонда са усвоени законосъобразно и правомерно в съответствие с член 59, параграф 5 и член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
След приключване на тази процедура по първа алинея Комисията прекратява помощта от Фонда.
4. В случаите когато разходите по възстановяване на щетите бъдат впоследствие поети от трета страна, Комисията изисква от държавата бенефициер да възстанови съответната част от отпуснатите от Фонда финансови вноски.
Член 9
В заявленията за отпускане на финансови вноски от Фонда, в посочените в член 4, параграф 4 актове за изпълнение, в споразумението за възлагане, в докладите и във всички останали документи, които имат отношение към отпускането на средства, всички суми се изразяват в евро.
Разходите, направени в национална валута, се конвертират в евро по стойността на обменните курсове, публикувани в серия С на Официален вестник на Европейския съюз, за деня, в който съответният акт за изпълнение е приет от Комисията. Ако в Официален вестник на Европейския съюз не е публикуван обменен курс за деня, в който съответният акт за изпълнение е приет от Комисията, конвертирането се извършва по средната стойност на определените от Комисията месечни счетоводни курсове, като тази средна стойност се изчислява за съответния период. Този единен обменен курс се използва както за срока на усвояване на отпуснатите от Фонда финансови вноски, така и като база за изискваните съгласно член 59, параграф 5 или член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 окончателен доклад и отчет за усвояването на финансовите вноски, както и останалите свързани с тях елементи.“;
9)
В член 10 параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. В случай че въз основа на нови елементи оценката на понесените щети се окаже значително по-ниска, държавата бенефициер възстановява на Комисията съответната сума от отпуснатите от Фонда финансови вноски.“;
10)
Член 11 се заменя със следния текст:
„Член 11
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяването на нередности, чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити, въз основа на документи и на проверки на място, на всички бенефициери, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза съгласно настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (12) с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка с договор относно финансиране от Съюза.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1, 2 и 3, в споразуменията за делегиране с трети държави, в договорите и в решенията за отпускане на финансови вноски от Фонда, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания съгласно съответната им компетентност.
(11) Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 септември 2013 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (Евратом) № 1074/1999 на Съвета (ОВ L 248, 18.9.2013 г., стр. 1)." 						
(12) Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (ОВ L 292, 15.11.1996 г., стр. 2).“;" 						
11)
Членове 13 и 14 се заличават.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 661/2014
af 15. maj 2014
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 175, stk. 3, og artikel 212, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (»fonden«) blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 (4).
(2)
Det er vigtigt for Unionen at råde over et solidt og fleksibelt instrument for at kunne vise solidaritet, sende et klart politisk signal og yde reel støtte til borgere, der er berørt af større naturkatastrofer, som har alvorlige følger for den økonomiske og sociale udvikling.
(3)
Unionens erklærede hensigt om at bistå kandidatlande på vejen mod stabilitet og bæredygtig økonomisk og politisk udvikling gennem et klart europæisk perspektiv bør ikke bremses af større naturkatastrofers negative virkninger. Unionen bør derfor fortsat udvise solidaritet med de tredjelande, der er i gang med tiltrædelsesforhandlinger med Unionen, og med hvilke der er indledt regeringskonference om tiltrædelse. Medtagelsen af disse lande i anvendelsesområdet for denne forordning indebærer som følge heraf, at artikel 212 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) anvendes som supplerende retsgrundlag.
(4)
Kommissionen bør være i stand til at træffe en hurtig afgørelse om at afsætte specifikke finansielle ressourcer og om at frigøre dem så hurtigt som muligt. De administrative procedurer bør justeres med dette for øje og begrænses til det absolut nødvendige. Med henblik herpå indgik Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (5).
(5)
Terminologien indeholdt i og procedurerne fastsat i forordning (EF) nr. 2012/2002 bør bringes i overensstemmelse med bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6).
(6)
Definitionen på en naturkatastrofe, der er afgørende for anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 2012/2002, bør være entydig.
(7)
Skader forårsaget af andre typer katastrofer, som gennem en dominovirkning er en direkte konsekvens af en naturkatastrofe, bør i forbindelse med forordning (EF) nr. 2012/2002, betragtes som en del af de direkte skader, der er forårsaget af denne naturkatastrofe.
(8)
For at kodificere den etablerede praksis og sikre ligebehandling af ansøgningerne bør finansielle bidrag fra fonden kun bevilges i forbindelse med direkte skader.
(9)
En »større naturkatastrofe« som omhandlet i forordning (EF) nr. 2012/2002 bør defineres som en katastrofe, der har forårsaget direkte skade over en tærskelværdi udtrykt i finansielle termer. Sådan skade bør udtrykkes i referenceårets priser eller som en procentsats af bruttonationalindkomsten (BNI) i den pågældende stat.
(10)
For bedre at kunne tage hensyn til den særlige karakter af naturkatastrofer, der, selv om de har alvorlige følger for den sociale og økonomiske udvikling i de berørte regioner, ikke når op på det minimumsomfang, der kræves for at opnå finansielle bidrag fra fonden, bør kriterierne for regionale naturkatastrofer bestemmes ud fra skaden, der kan beregnes med henvisning til det regionale bruttonationalprodukt (BNP), hvorved den specifikke strukturelle sociale og økonomiske situation, der er sammensat af de særlige karakteristika for Guadeloupe, Fransk Guyana, Martinique, Réunion, Mayotte, Saint-Martin, Azorerne, Madeira og De Kanariske Øer som regioner i den yderste periferi som defineret i artikel 349 i TEUF, berettiger, at der som en undtagelse fastsættes en særlig tærskel på 1 % af BNP for dem. Disse kriterier bør beregnes på en klar og simpel måde for at mindske muligheden for, at der indgives ansøgninger, som ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 2012/2002.
(11)
Ved bestemmelsen af direkte skade bør der anvendes data med et harmoniseret format leveret af Eurostat for at sikre en fair behandling af ansøgninger.
(12)
Fonden bør bidrage til genoprettelsen af en anvendelig infrastruktur, til oprydning i katastroferamte områder og til udgifter til nødhjælpstjenester og midlertidig indkvartering af den berørte befolkning under hele gennemførelsesperioden. Det bør defineres, hvad der forstås ved genoprettelse af anvendelig infrastruktur, og det omfang, i hvilket fonden kan bidrage til udgifterne hertil, bør klarlægges. Det bør også defineres, hvor længe indkvarteringen af personer, der er blevet hjemløse på grund af en naturkatastrofe, kan betragtes som midlertidig.
(13)
Bestemmelserne i forordning (EF) nr. 2012/2002 bør bringes i tråd med den generelle EU-finansieringspolitik vedrørende merværdiafgift.
(14)
Det bør også præciseres, i hvilket omfang de støtteberettigede tiltag kan omfatte udgifter til teknisk bistand.
(15)
For at udelukke modtagerstaterne fra opnår et nettooverskud fra en intervention gennem fonden, bør der ske en præcisering af betingelserne for, hvordan de foranstaltninger, der er finansieret af fonden, kan generere indtægter.
(16)
Visse typer naturkatastrofer, f.eks. tørke, udvikles over en længere tidsperiode, inden virkningerne kan mærkes. Der bør indføres bestemmelser, der giver mulighed for, at fonden også kan anvendes i sådanne tilfælde.
(17)
Det er vigtigt at sikre, at støtteberettigede stater foretager det nødvendige for at forebygge naturkatastrofer og afbøde deres virkninger, herunder fuld gennemførelse af relevant EU-lovgivning om forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici og anvendelse af de disponible EU-midler til relevante investeringer. Der bør derfor fastsættes bestemmelser om, at hvis en medlemsstat undlader at overholde relevant EU-lovgivning om forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici, og dette fastslås i en endelig dom fra Den Europæiske Unions Domstol, efter at have modtaget et finansielt bidrag fra fonden til en tidligere naturkatastrofe, kan det medføre en afvisning af ansøgningen, eller en nedsættelse af det finansielle bidrag i tilfælde af en ny ansøgning vedrørende en naturkatastrofe af samme art.
(18)
Medlemsstaterne kan få behov for finansiel støtte som reaktion på en naturkatastrofe hurtigere, end det er muligt gennem den normale procedure. I den henseende bør der gives mulighed for at udbetale et forskud efter anmodning fra den pågældende medlemsstat, kort efter at ansøgningen om et finansielt bidrag fra fonden er blevet forelagt Kommissionen. Forskuddet bør ikke overstige et vist beløb, og det bør indregnes, når det endelige finansielle bidrag udbetales. Uberettiget udbetalte forskud bør tilbagebetales af medlemsstaten inden for en bestemt kort periode. Udbetalingen af et forskud bør ikke foregribe resultatet af den endelige afgørelse om anvendelse af fonden.
(19)
Administrative procedurer i forbindelse med udbetalingen af et finansielt bidrag bør være så enkle og tidsmæssigt forsvarlige som muligt. For medlemsstaterne bør de nærmere bestemmelser om gennemførelse af det finansielle bidrag fra fonden derfor være indeholdt i gennemførelsesretsakterne om tildeling af dette finansielle bidrag. For de modtagerstater, som endnu ikke er medlemsstater, bør der af retlige årsager findes separate gennemførelsesaftaler.
(20)
Kommissionen bør give vejledning til medlemsstaterne i, hvordan de effektivt kan få adgang til og bruge fonden, og hvordan de på den enkleste måde kan anmode om støtte fra fonden.
(21)
Ved forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 indførtes ændringer i delt og indirekte forvaltning, herunder specifikke rapporteringskrav, som bør tages i betragtning. Rapporteringsforpligtelserne bør afspejle den korte gennemførelsesperiode i forbindelse med fondens foranstaltninger. Procedurerne for udpegelse af de organer, der har ansvaret for forvaltning og kontrol af EU-midler, bør afspejle instrumentets karakter og ikke forsinke udbetalingen af det finansielle bidrag fra fonden. Det er derfor nødvendigt at fravige forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
(22)
Der bør fastsættes bestemmelser med henblik på at undgå dobbeltfinansiering af foranstaltninger, der finansieres af fonden via Unionens øvrige finansielle instrumenter eller internationale retlige instrumenter i forbindelse med kompensation for specifikke skader.
(23)
Det bør være så enkelt som muligt at anmelde udgifter, der er påløbet i forbindelse med et finansielt bidrag fra fonden. Der bør derfor anvendes en enkelt vekselkurs under gennemførelsen af det finansielle bidrag for lande, der ikke er medlemmer af euroområdet.
(24)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af forordning (EF) nr. 2012/2002 bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til afgørelser om konkrete finansielle bidrag fra eller om eventuelle udbetalinger af forskud til støtteberettigede stater.
(25)
Bestemmelserne i forordning (EF) nr. 2012/2002 vedrørende beskyttelse af Unionens finansielle interesser bør gøres mere specifikke, således at der tydeligt udpeges foranstaltninger til forebyggelse, opdagelse og efterforskning af uregelmæssigheder og tilbagesøgning af midler, der er gået tabt, udbetalt uretmæssigt eller anvendt forkert.
(26)
Målene for denne forordning, nemlig at sikre EU-dækkende solidaritet for at støtte stater, der er ramt af en naturkatastrofe, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på ad hoc-basis, men kan på grund af anvendelsen af en systematisk, regelmæssig og retfærdig metode til at yde finansiel bistand, der omfatter alle medlemsstaterne alt efter deres kapacitet, bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(27)
Forordning (EF) nr. 2012/2002 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Ændringer
I forordning (EF) nr. 2012/2002 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 2 affattes således:
»Artikel 2
1. Efter anmodning fra en medlemsstat eller et land, med hvilket der føres forhandlinger om tiltrædelse af Unionen, i det følgende benævnt »støtteberettiget stat«, kan der frigøres midler fra fonden, når der opstår alvorlige følgevirkninger for borgernes livsvilkår, det naturlige miljø eller økonomien i en eller flere regioner i denne støtteberettigede stat som følge af en større eller en regional naturkatastrofe, der har fundet sted på denne støtteberettigede stats område, eller i en støtteberettiget nabostat. Direkte skader, som er den direkte følge af en naturkatastrofe, betragtes som en del af de skader, der er forårsaget af denne naturkatastrofe.
2. I denne forordning forstås ved en »større naturkatastrofe« en naturkatastrofe, som i en støtteberettiget stat medfører direkte skade, der vurderes til enten mere end 3 000 000 000 EUR i 2011-priser eller til mere end 0,6 % af statens BNI.
3. I denne forordning forstås ved en »regional naturkatastrofe« en naturkatastrofe, som i en region på NUTS 2-niveau i en støtteberettiget stat medfører direkte skade, der overstiger 1,5 % af regionens bruttonationalprodukt (BNP).
Når den berørte region, hvor en naturkatastrofe har fundet sted, er en region i den yderste periferi, jf. artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, forstås som en undtagelse fra første afsnit ved »regional naturkatastrofe« enhver naturkatastrofe, som medfører direkte skade, der overstiger 1 % af BNP i den pågældende region.
Når naturkatastrofen vedrører flere regioner på NUTS 2-niveau, anvendes tærskelværdien på det gennemsnitlige BNP i disse regioner, som vægtes efter andelen i den samlede skade i hver region.
4. Der kan også frigøres midler fra fonden til naturkatastrofer i en støtteberettiget stat, der også er en større naturkatastrofe i en støtteberettiget nabostat.
5. Ved anvendelsen af denne artikel anvendes der harmoniserede statistiske data fra Eurostat.«.
2)
Artikel 3 ændres således:
a)
Stk. 1, 2 og 3 affattes således:
»1. Støtten har form af et finansielt bidrag fra fonden. En støtteberettiget stat kan kun modtage et enkelt finansielt bidrag i forbindelse med en og samme naturkatastrofe.
2. Fondens formål er at supplere de berørte staters egen indsats og dække en del af deres offentlige udgifter for at hjælpe den støtteberettigede stat med, alt efter naturkatastrofens art, at gennemføre følgende påtrængende nødhjælps- og genopretningstiltag:
a)
udbedring af infrastruktur og faciliteter på energi-, vandforsynings-, spildevands-, telekommunikations-, transport-, sundheds- og undervisningsområdet
b)
midlertidig indkvartering og nødhjælp for at opfylde befolkningens behov
c)
sikring af forebyggende infrastrukturer og foranstaltninger til beskyttelse af kulturarven
d)
rensning af katastroferamte områder, herunder naturområder, når det er hensigtsmæssigt i overensstemmelse med økosystembaserede tilgange, samt omgående udbedring af berørte naturområder for at undgå umiddelbare virkninger af jorderosion.
Med henblik på litra a) forstås ved »udbedring« genopretning af infrastruktur og faciliteter til deres tilstand før naturkatastrofen indtraf. Er det ikke juridisk muligt eller økonomisk berettiget at genoprette tilstanden fra før naturkatastrofen indtraf, eller beslutter modtagerstaten at flytte eller forbedre funktionen af den berørte infrastruktur eller de berørte faciliteter for at forbedre kapaciteten til at modstå fremtidige naturkatastrofer, kan fonden kun bidrage til genopretningsomkostningerne op til de anslåede udgifter til at genetablere den tidligere situation.
Omkostninger, der overstiger det i andet afsnit nævnte omkostningsniveau, finansieres af modtagerstaten med dens egne midler eller, hvor det er muligt, med andre EU-midler.
Med henblik på litra b) forstås ved »midlertidig indkvartering« indkvartering, der varer, indtil den berørte befolkning er i stand til at vende tilbage til deres oprindelige hjem, efter at dette er udbedret eller genopbygget.
3. Udbetalinger fra fonden er begrænset til finansiering af foranstaltninger til afhjælpning af skader, der ikke kan forsikres, og skal tilbagebetales i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, hvis udgifterne til udbedring af skaden efterfølgende dækkes af tredjepart.«
b)
Følgende stykker tilføjes:
»4. Merværdiafgift (moms) er ikke en støtteberettiget udgift i forbindelse med et tiltag, medmindre den ikke kan refunderes i henhold til national momslovgivning.
5. Teknisk bistand til forvaltning, overvågning, information og kommunikation, tvistbilæggelse samt kontrol og revision er ikke berettiget til finansielt bidrag fra fonden.
Omkostninger til forberedelse og gennemførelse af de tiltag, der er omhandlet i stk. 2, herunder omkostninger til nødvendig teknisk ekspertise, er støtteberettigede som en del af projektomkostningerne.
6. Skabes der indtægter fra de tiltag, der er omhandlet i stk. 2, med et finansielt bidrag fra fonden, må det samlede finansielle bidrag fra fonden ikke overstige de samlede nettoomkostninger til nødhjælps- og genopretningstiltag, der afholdes af modtagerstaten. Modtagerstaten afgiver en erklæring herom i rapporten om gennemførelsen af fondens finansielle bidrag i henhold til artikel 8, stk. 3.
7. Den 1. oktober hvert år bør mindst en fjerdedel af fondens årlige beløb fortsat være til rådighed for at dække behov, der måtte opstå indtil årets udgang.«.
3)
Artikel 4 ændres således:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Så hurtigt som muligt og senest tolv uger efter den første skade i forbindelse med en naturkatastrofe kan de ansvarlige nationale myndigheder i en støtteberettiget stat rette ansøgning til Kommissionen om finansielt bidrag fra fonden indeholdende som minimum alle tilgængelige oplysninger om:
a)
naturkatastrofens samlede direkte skadeomfang og dens indvirkning på den berørte befolkning og samfundsøkonomi og på det berørte miljø
b)
en vurdering af omkostningerne i forbindelse med de i artikel 3, stk. 2, omhandlede tiltag
c)
eventuelle andre EU-finansieringskilder
d)
eventuelle andre nationale eller internationale finansieringskilder, herunder offentlig eller privat forsikringsdækning, der kan medvirke til at dække udgifterne til udbedring af skaderne
e)
en kort beskrivelse af gennemførelsen af EU-lovgivningen om forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici i relation til naturkatastrofens art.«
b)
Følgende stykker indsættes:
»1a. De ansvarlige nationale myndigheder kan i begrundede tilfælde efter fristen i stk. 1 fremlægge supplerende oplysninger for at fuldstændiggøre eller ajourføre deres ansøgning.
1b. Kommissionen udarbejder en vejledning til, hvordan man effektivt kan få adgang til og gennemføre fonden. Vejledningen skal være udarbejdet senest den 30. september 2014 og indeholde detaljerede oplysninger om procedurer for udarbejdelsen af ansøgningen, herunder krav om de oplysninger, der skal forelægges Kommissionen. Vejledningen offentliggøres på Kommissionens relevante generaldirektoraters websteder, og Kommissionen sikrer, at den formidles videre til støtteberettigede stater.
1c. I tilfælde af en naturkatastrofe, der udvikler sig gradvist, løber den i stk. 1 omhandlede frist fra den dato, hvor de offentlige myndigheder i den støtteberettigede stat træffer officielle foranstaltninger for første gang over for virkningerne af naturkatastrofen eller fra den dato, hvor de erklærer, at der foreligger en katastrofetilstand.«
c)
Stk. 2-5 affattes således:
»2. På grundlag af de i stk. 1 omhandlede oplysninger og eventuelle yderligere oplysninger fra den støtteberettigede stat vurderer Kommissionen, om betingelserne for at anvende fonden er opfyldt, og fastsætter hurtigst muligt og senest seks uger efter at have modtaget ansøgningen, at regne fra datoen for modtagelsen af den fuldstændige ansøgning og med fradrag af den nødvendige tid til oversættelse, størrelsen af et eventuelt finansielt bidrag fra fonden inden for grænserne af de disponible finansielle midler.
Hvis Kommissionen træffer afgørelse om et finansielt bidrag fra fonden på grundlag af en ansøgning, som modtages efter den 28. juni 2014, for en naturkatastrofe, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, kan den afvise en yderligere ansøgning om et finansielt bidrag vedrørende en naturkatastrofe af samme art eller reducere det beløb, der stilles til rådighed, hvis medlemsstaten er genstand for en traktatbrudsprocedure, og Den Europæiske Unions Domstol har afsagt en endelig dom om, at den pågældende medlemsstat har undladt at gennemføre EU-lovgivningen om forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici, der hænger direkte sammen med arten af den opståede naturkatastrofe.
Kommissionen behandler alle ansøgninger om et finansielt bidrag fra fonden på en fair måde.
3. Når Kommissionen har konkluderet, at betingelserne for et finansielt bidrag fra fonden er opfyldt, forelægger den straks Europa-Parlamentet og Rådet de nødvendige forslag til anvendelse af fonden og til godkendelse af de tilsvarende bevillinger. Disse forslag skal omfatte:
a)
alle de tilgængelige oplysninger, der er nævnt i stk. 1
b)
alle andre relevante oplysninger, som Kommissionen ligger inde med
c)
et bevis for, at betingelserne i artikel 2 er opfyldt, og
d)
en begrundelse for de beløb, der foreslås.
Afgørelsen om at anvende fonden træffes i fællesskab af Europa-Parlamentet og Rådet snarest muligt, efter at Kommissionen har forelagt forslaget.
Både Kommissionen på den ene side og Europa-Parlamentet og Rådet på den anden side bestræber sig på at minimere den tid, det tager at bringe fonden i anvendelse.
4. Når Europa-Parlamentet og Rådet har stillet bevillingerne til rådighed, vedtager Kommissionen en afgørelse ved hjælp af en gennemførelsesretsakt, hvorved det finansielle bidrag frigøres fra fonden, og udbetaler det finansielle bidrag straks og på én gang til modtagerstaten. Hvis der er udbetalt et forskud i henhold til artikel 4a, udbetales kun restbeløbet.
5. Udgifternes støtteberettigelsesperiode regnes fra den dato, hvor den første skade som omhandlet i stk. 1 opstod. I tilfælde af en naturkatastrofe, der udvikler sig gradvist, regnes udgifternes støtteberettigelsesperiode fra den dato, hvor de offentlige myndigheder i den støtteberettigede stat træffer foranstaltninger for første gang eller fra den dato, hvor de erklærer, at der foreligger en katastrofetilstand som omhandlet i stk. 1c.«.
4)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 4a
1. Når en medlemsstat indsender en anmodning om et finansielt bidrag fra fonden til Kommissionen, kan den anmode om udbetaling af et forskud. Kommissionen foretager en foreløbig vurdering af, om ansøgningen opfylder betingelserne i artikel 4, stk. 1, og verificerer, at der er disponible budgetmidler. Hvis disse betingelser er opfyldt, og der er tilstrækkelige disponible ressourcer, kan Kommissionen vedtage en afgørelse ved hjælp af en gennemførelsesretsakt om tildeling af forskuddet og udbetale det omgående, før den i artikel 4, stk. 4, omhandlede afgørelse er truffet. Udbetalingen af et forskud foregriber ikke den endelige afgørelse om anvendelse af fonden.
2. Forskuddet må ikke overstige 10 % af det forventede finansielle bidrag og må under ingen omstændigheder overstige 30 000 000 EUR. Når det endelige finansielle bidrag er fastlagt, tager Kommissionen hensyn til forskuddet, inden restbeløbet af det finansielle bidrag udbetales. Kommissionen inddriver uretmæssigt udbetalte forskud.
3. Skyldig tilbagebetaling til Unionens almindelige budget foretages før den forfaldsdato, der er anført i indtægtsordren, som er udstedt i henhold til artikel 78 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (7). Forfaldsdatoen er den sidste dag i den anden måned efter indtægtsordrens udstedelse.
4. Når det er nødvendigt for at sikre rettidigt disponible budgetmidler, foreslår Kommissionen i forbindelse med vedtagelsen af forslaget til Unionens almindelige budget for et givent regnskabsår, at Europa-Parlamentet og Rådet anvender fonden for et beløb på højst 50 000 000 EUR til udbetaling af forskud, og at de tilsvarende bevillinger optages i Unionens almindelige budget.
Budgetordningerne skal overholde lofterne i artikel 10, stk. 1, i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (8).
(7) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1)." 						
(8) Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884).«." 						
5)
Artikel 5 affattes således:
»Artikel 5
1. Bilaget til en gennemførelsesretsakt, der vedtages i henhold artikel 4, stk. 4, skal indeholde detaljerede bestemmelser om gennemførelsen af det finansielle bidrag fra fonden.
Bestemmelserne fastlægger bl.a. arten af de foranstaltninger, der efter et forslag fra den støtteberettigede stat finansieres af fonden, og hvor de udføres.
2. Inden udbetaling af et finansielt bidrag fra fonden til en støtteberettiget stat, der ikke er en medlemsstat, indgår Kommissionen en delegeringsaftale med den pågældende stat om de nærmere bestemmelser for gennemførelsen af det finansielle bidrag fra fonden som omhandlet i stk. 1 i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (9), samt kravene vedrørende forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici.
3. Ansvaret for udvælgelsen af enkelttiltag og anvendelse af fondens finansielle bidrag påhviler modtagerstaten i overensstemmelse med denne forordning, navnlig artikel 3, stk. 2 og 3, og den i artikel 4, stk. 4, omhandlede gennemførelsesretsakt og, hvor det er relevant, den delegeringsaftale, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 2.
4. Det finansielle bidrag fra fonden til en medlemsstat gennemføres ved delt forvaltning i henhold til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Fondens finansielle bidrag til en støtteberettiget stat, der ikke er en medlemsstat, gennemføres ved indirekte forvaltning i overensstemmelse med nævnte forordning.
5. Uden at dette tilsidesætter Kommissionens ansvar for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget, har modtagerstaterne ansvaret for forvaltningen og finanskontrollen, for så vidt angår de foranstaltninger, der har fået støtte fra fonden. De skal træffe foranstaltninger med henblik på at:
a)
efterprøve, at der er etableret forvaltnings- og kontrolsystemer, og at de gennemføres, så det sikres, at Unionens midler anvendes effektivt og korrekt i overensstemmelse med principperne om sund finansforvaltning
b)
efterprøve, at de støttede foranstaltninger er blevet korrekt gennemført
c)
sikre, at udgifterne til støtte er korrekte og baseret på udgiftsbilag, der kan kontrolleres
d)
forebygge, afsløre og rette op på uregelmæssigheder og inddrive uretmæssigt udbetalte beløb, eventuelt inkl. morarenter. De underretter Kommissionen om sådanne uregelmæssigheder og holder Kommissionen orienteret om forløbet af administrative og retlige procedurer.
6. Modtagerstaterne udpeger de organer, der er ansvarlige for forvaltningen og kontrollen af de foranstaltninger, som modtager støtte fra fonden i henhold til artikel 59 og 60 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. I den forbindelse tages der hensyn til kriterier for interne forhold, kontrolaktiviteter, information og kommunikation samt overvågning. Medlemsstaterne kan udpege de organer, der allerede er udpeget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (10).
Disse udpegede organer giver Kommissionen de oplysninger, der er fastsat i artikel 59, stk. 5, eller artikel 60, stk. 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, der dækker hele gennemførelsesperioden, når rapporten og den erklæring, der er nævnt i artikel 8, stk. 3, i denne forordning, fremlægges.
7. Modtagerstaten foretager de påkrævede finansielle korrektioner, hvis der konstateres en uregelmæssighed. Disse korrektioner består for modtagerstaten i at annullere hele det finansielle bidrag fra fonden eller en del af det. Modtagerstaten inddriver ethvert beløb, der er gået tabt som følge af en konstateret uregelmæssighed.
8. Uden at dette berører Revisionsrettens beføjelser eller de undersøgelser, som modtagerstaten foretager i henhold til nationale love og administrative bestemmelser, kan Kommissionen foretage kontrol på stedet af de tiltag, der støttes via fonden. Kommissionen underretter modtagerstaten herom, så den kan modtage den nødvendige bistand. Embedsmænd eller andre ansatte fra den pågældende medlemsstat kan deltage i disse kontrolforanstaltninger.
9. Modtagerstaten sørger for, at alle udgiftsbilag forbliver tilgængelige for Kommissionen og Revisionsretten i en periode på tre år, efter at støtten fra fonden er afsluttet.
(9) Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29. oktober 2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (EUT L 362 af 31.12.2012, s. 1)." 						
(10) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).«." 						
6)
Artikel 6 affattes således:
»Artikel 6
1. Modtagerstaten er ansvarlig for samordningen af på den ene side finansielle bidrag fra fonden til de i artikel 3 omhandlede tiltag og på den anden side støtte fra de europæiske struktur- og investeringsfonde, Den Europæiske Investeringsbank og andre EU-finansieringsinstrumenter.
2. Modtagerstaten sørger for, at de udgifter, der er refunderet i overensstemmelse med denne forordning, ikke refunderes gennem andre EU-finansieringsinstrumenter, især via instrumenter inden for samhørighed, landbrugs- og fiskeripolitik.
3. Skader, der udbedres i henhold til EU-instrumenter eller internationale instrumenter i relation til kompensation for særlige skader, kan ikke samtidig være berettiget til støtte fra fonden.«.
7)
Artikel 7 affattes således:
»Artikel 7
De tiltag, der finansieres af fonden, skal være forenelige med traktatens bestemmelser og de retsakter, der er udstedt i henhold til denne, og med Unionens politikker og foranstaltninger, især inden for finansiel forvaltning, offentlige udbud, miljøbeskyttelse, forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici, tilpasning til klimaændringer, herunder, når det er hensigtsmæssigt, økosystembaserede tilgange samt med førtiltrædelsesbistandsinstrumenterne. Når det er relevant, skal tiltag, der finansieres af fonden, bidrage til Unionens mål på disse områder.«.
8)
Artikel 8 og 9 affattes således:
»Artikel 8
1. Det finansielle bidrag fra fonden anvendes inden for en frist på atten måneder fra datoen for Kommissionens udbetaling af det fulde støttebeløb. Er en del af det finansielle bidrag ikke anvendt inden for denne frist, eller konstateres det, at en del af det finansielle bidrag er blevet anvendt til ikkestøtteberettigede tiltag, skal Kommissionen kræve denne del tilbagebetalt af modtagerstaten.
2. Modtagerstaterne undersøger alle muligheder for erstatning fra tredjepart.
3. Senest seks måneder efter udløbet af den frist på atten måneder, der er omhandlet i stk. 1, forelægger modtagerstaten en rapport om gennemførelsen af det finansielle bidrag fra fonden vedlagt en begrundelse for udgifterne, hvori eventuelle andre finansieringskilder i forbindelse med de omhandlede tiltag anføres, herunder forsikringsgodtgørelse og erstatning fra tredjepart.
Rapporten om gennemførelsen skal indeholde
a)
en nærmere omtale af de forebyggende foranstaltninger, som modtagerstaten har truffet eller foreslået for at begrænse fremtidige skader og så vidt muligt undgå en gentagelse af lignende naturkatastrofer, herunder anvendelse af Unionens strukturfonde og investeringsfonde til dette formål
b)
status for gennemførelsen af relevant EU-lovgivning om forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici
c)
de erfaringer, der er gjort efter naturkatastrofen, og de foranstaltninger, der er truffet eller foreslået for at sikre miljøbeskyttelse og modstandsdygtighed i relation til klimaændringer og naturkatastrofer, og
d)
alle andre nyttige oplysninger om tiltag til forebyggelse og afbødning, der er truffet i relation til naturkatastrofens art.
Gennemførelsesrapporten ledsages af en udtalelse fra et uafhængigt revisionsorgan udarbejdet i overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder, der fastslår, at begrundelsen for udgifterne, giver et retvisende billede, og at det finansielle bidrag fra fonden er lovligt og formelt rigtigt og i overensstemmelse med artikel 59, stk. 5, og artikel 60, stk. 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
Ved afslutning af proceduren omhandlet i første afsnit, afslutter Kommissionen fondens støtte.
4. Hvis udgiften til udbedring af skaderne senere dækkes af en tredjepart, vil Kommissionen kræve, at modtagerstaten tilbagebetaler et beløb, der svarer til fondens finansielle bidrag.
Artikel 9
I ansøgninger om et finansielt bidrag fra fonden og de gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 4, samt i delegationsaftalen, i rapporter og eventuelle andre relaterede dokumenter anføres alle beløb i euro.
Udgifterne i nationale valutaer omregnes til euro efter de vekselkurser, der offentliggøres i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende den dag, hvor Kommissionen har vedtaget den tilknyttede gennemførelsesretsakt. Hvis der ikke offentliggøres en vekselkurs i Den Europæiske Unions Tidende den dag, hvor Kommissionen har vedtaget den tilknyttede gennemførelsesretsakt, sker omregningen til den gennemsnitlige månedlige regnskabskurs for euroen, som Kommissionen har fastsat i denne periode. Denne vekselkurs anvendes under gennemførelsen af det finansielle bidrag fra fonden og som udgangspunkt for den endelige rapport om gennemførelsen og erklæringen om gennemførelsen og de elementer af det finansielle bidrag, der kræves i henhold til artikel 59, stk. 5, eller artikel 60, stk. 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.«.
9)
Artikel 10, stk. 2, affattes således:
»2. Hvis nye elementer viser, at de forvoldte skader er væsentligt mindre omfattende end vurderet, tilbagebetaler modtagerstaten det beløb, der svarer til fondens finansielle bidrag, til Kommissionen.«.
10)
Artikel 11 affattes således:
»Artikel 11
1. Kommissionen træffer egnede foranstaltninger til at sikre, at Unionens finansielle interesser bliver beskyttet, når der gennemføres aktioner, der finansieres i henhold til denne forordning; beskyttelsen skal sikres ved foranstaltninger til forebyggelse af svig, korruption og andre ulovlige forhold, ved effektiv kontrol og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, ved tilbagesøgning af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved administrative og finansielle sanktioner, der skal være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at kontrollere alle støttemodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i henhold til denne forordning.
3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan efter bestemmelserne og procedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (11) og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (12) foretage undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet, for at fastslå, om der foreligger svig, korruption eller andre ulovlige forhold, der skader Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en kontrakt om EU-støtte.
4. Uden at det berører stk. 1, 2 og 3 skal delegationsaftaler med tredjelande, kontrakter, afgørelser om finansielle bidrag fra fonden som følge af gennemførelsen af denne forordning udtrykkeligt give Kommissionen, Revisionsretten og OLAF beføjelse til at gennemføre sådanne revisioner og undersøgelser i overensstemmelse med deres respektive beføjelser.
(11) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 af 11. september 2013 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 og Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999 (EUT L 248 af 18.9,2013, s. 1)." 						
(12) Rådets Forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2).«." 						
11)
Artikel 13 og 14 udgår.
Artikel 2
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2014.