РЕШЕНИЕ 2014/913/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 декември 2014 година
за подкрепа на Хагския кодекс за поведение и неразпространението на балистични ракети в рамките на изпълнението на Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Стратегия на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение (наричана по-долу „Стратегията“), глава III от която съдържа списък с мерките, които трябва да се предприемат както в Европейския съюз (ЕС), така и в трети държави за борба с разпространението на такива оръжия.
(2)
ЕС изпълнява активно Стратегията и привежда в действие мерките, изброени в глави II и III от нея, например чрез отпускане на финансови средства в подкрепа на конкретни проекти, водещи до укрепване на многостранна система за неразпространение и многостранни мерки за изграждане на доверие. Хагският кодекс за поведение срещу разпространението на балистични ракети (наричан по-нататък „Кодексът“ или „ХКП“) и Режимът за контрол на ракетните технологии (РКРТ) представляват неразделна част от многостранната система за неразпространение. Целта на Кодекса и РКРТ е предотвратяване и ограничаване на разпространението на балистични ракетни системи, способни да пренасят оръжия за масово унищожение (ОМУ), и свързаните с тях технологии.
(3)
На 17 ноември 2003 г. Съветът прие Обща позиция 2003/805/ОВППС (1). В посочената обща позиция се призовава, наред с другото, към насърчаване на присъединяването на възможно най-много държави към Кодекса, особено на онези с капацитет в областта на балистичните ракети, както и за по-нататъшно развитие и изпълнение на Кодекса, особено на предвидените в него мерки за изграждане на доверие, и за насърчаване на по-тясна връзка между Кодекса и многостранната система на ООН за неразпространение.
(4)
На 8 декември 2008 г. Съветът прие заключенията си и документ, озаглавен „Нови насоки за действие от страна на Европейския съюз в борбата срещу разпространението на оръжия за масово унищожение и системите за тяхната доставка“. В документа се посочва, наред с другото, че разпространението на ОМУ и на системите за тяхната доставка продължава да бъде едно от най-големите предизвикателства пред сигурността и че политиката на неразпространение е съществена част от общата външна политика и политика на сигурност. С оглед на постигнатия напредък и на продължаващите усилия за прилагане на „новите насоки за действие“ през декември 2010 г. Съветът постигна съгласие да удължи срока за тяхното прилагане до края на 2012 г.
(5)
На 18 декември 2008 г. Съветът прие Решение 2008/974/ОВППС (2) в подкрепа на Кодекса в рамките на изпълнението на Стратегията.
(6)
На 23 юли 2012 г. Съветът прие Решение 2012/423/ОВППС (3). Посоченото решение даде възможност за успешно насърчаване на всеобщото приложение на Кодекса и за спазване на неговите принципи. Приоритет на Съюза е да продължи диалога между присъединилите се и неприсъединилите се държави с оглед допълнителното насърчаване на всеобщото приложение на Кодекса, както и по-доброто му изпълнение и укрепване. Настоящото решение следва да допринесе за този процес.
(7)
В по-общ план продължаващото разпространение на балистични ракети, способни да пренасят ОМУ, поражда сериозна загриженост сред международната общност, по-специално текущите програми за балистични ракети в Близкия изток, Североизточна Азия и Югоизточна Азия, включително Иран, Сирия и Корейската народнодемократична република (КНДР).
(8)
В Резолюция 1540 (2004) Съветът за сигурност на ООН подчерта, а в Резолюция 1977 (2011) припомни, че разпространението на ядрени, химически и биологически оръжия, както и на средствата за тяхната доставка, съставлява заплаха за международния мир и сигурност, и задължи държавите, наред с другото, да се въздържат от подпомагане с каквито и да било средства на недържавни участници за разработване, придобиване, производство, притежаване, транспортиране, трансфер или използване на ядрени, химически или биологически оръжия и системите за тяхната доставка. Заплахата, която представляват ядрените, химическите и биологическите оръжия и средствата за тяхната доставка за международния мир и сигурност, беше потвърдена в Резолюция 1887 (2009) на Съвета за сигурност на ООН относно ядреното неразпространение и ядреното разоръжаване. Освен това в резолюции 1929 (2010) и 1718 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, основаващи се наред с другото на резолюции 1540(2004), 1977(2011) и 1887(2009) на Съвета за сигурност на ООН, Съветът за сигурност на ООН реши, че Иран и КНДР не следва да предприемат каквито и да било действия, свързани с балистични ракети, способни да доставят ядрени оръжия, включително установки за изстрелване с балистична технология, както и че държавите следва да предприемат всички необходими мерки да предотвратят трансфер на технологии или техническа помощ за Иран и КНДР, свързани с такива дейности.
(9)
Настоящото решение следва да послужи, в по-общ план, за подкрепа на спектър от дейности, насочени срещу разпространението на балистични ракети,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За да се осигури непрекъснатото и практическото изпълнение на някои елементи от Стратегията съгласно предвиденото в приложението, Съюзът:
а)
подпомага дейности за подкрепа на Кодекса и РКРТ, по-специално с цел:
i)
насърчаване на всеобщото приложение, и по-специално присъединяването към Кодекса на всички държави със способности в областта на балистичните ракети;
ii)
подкрепа на изпълнението и по-широко популяризиране на Кодекса;
iii)
насърчаване на спазването на насоките на РКРТ и приложението към него;
б)
в по-общ план - подпомага определен спектър от дейности за борбата срещу разпространението на балистични ракети, насочени по-специално към повишаване на осведомеността за тази заплаха, увеличаване на усилията за по-голяма ефективност на многостранните инструменти, засилване на подкрепата за инициативи за търсене на решения по тези конкретни предизвикателства и оказване на помощ на заинтересованите държави да укрепят националния си режим за контрол на износа.
2. В този контекст проектите, които ще подкрепя Съюзът, обхващат следните специфични дейности:
a)
дейности в подкрепа на Кодекса:
i)
изготвяне и публикуване на „пакет от встъпителни материали“ за информационни дейности, насочени към неприсъединилите се държави, като същевременно се припомнят задълженията на присъединилите се държави;
ii)
организиране на съпътстващи информационни прояви във Виена в рамките на годишната среща на присъединилите се към ХКП държави;
iii)
организиране на съпътстващи информационни прояви в подкрепа на ХКП в рамките на заседанията на Първи комитет на Общото събрание на ООН;
iv)
организиране на до три регионални информационни семинара въз основа на приоритетите на ЕС (евентуално в Азия, района на Персийския залив и Латинска Америка);
v)
насърчаване на представителите на присъединилите се и на неприсъединилите се държави от развиващите се страни да присъстват на годишните срещи на ХКП и на информационните семинари;
vi)
организиране на семинари за повишаване на осведомеността за държавите, които са се присъединили неотдавна към ХКП, за да им се окаже съдействие за изпълнение на задълженията им, включително в рамките на годишната среща на ХКП във Виена;
vii)
подкрепа за координирането на усилията за популяризиране на ХКП с дейностите на Комитет 1540 на ООН, включително чрез финансиране на участието на експерти на ХКП в посещенията на Комитет 1540 в отделни държави;
viii)
подкрепа за защитения механизъм на ХКП за електронна информация и комуникация, базиран в интернет (e-ICC), включително чрез техническо укрепване на уебсайта;
б)
дейности в подкрепа на неразпространението на балистични ракети като цяло:
i)
организиране на до четири семинара за повишаване на осведомеността относно разпространението на балистичните ракети в рамките на многостранни форуми, евентуално във връзка с информационните семинари за ХКП, посочени в буква а), като например семинар в рамките на Общото събрание на ООН или на подготвителните комитети на Договора за неразпространение на ядреното оръжие;
ii)
организиране на до три регионални семинара за повишаване на осведомеността относно разпространението на балистичните ракети и насърчаване на обсъжданията относно перспективите за намиране на по-добър отговор на заплахата от разпространение на балистични ракети на регионално равнище, евентуално във връзка с други информационни дейности на ЕС относно ХКП; заедно със заинтересованите държави семинарите биха могли да се проведат в Азия, района на Персийския залив и Латинска Америка;
iii)
изготвяне на четири документа за размисъл относно възможните бъдещи многостранни стъпки за предотвратяване на заплахата от разпространението на ракети и за насърчаване на усилията за разоръжаване в областта на балистичните ракети, като се обръща особено внимание на възможните мерки за изграждане на доверие, и проучване на възможността за предприемане на насочени към конкретни региони мерки като първа стъпка, например в регионите от особен интерес за Съюза и/или където може да се очаква постигането на напредък в близко бъдеще;
iv)
организиране на до три семинара за повишаване на осведомеността за експерти, особено сред научните среди и/или сред занимаващите се с изследвания на космоса научни среди и отрасли, с цел предотвратяване на ранен етап на трансфер на знания и на технологии с двойна употреба;
v)
насърчаване на достъпа на учени от развиващите се страни, работещи в областта на неразпространението на балистични ракети, до проекти на центровете на ЕС за високи постижения;
vi)
в координация с центровете на ЕС за високи постижения - организиране на целеви експертни мисии в трети държави с цел споделяне на информация и извлечени поуки относно контрола на износа на ракетни технологии и изделия с двойна употреба, и с цел подпомагане на усилията им за изграждане национален капацитет;
vii)
подкрепа за обучението на експерти в областта на неразпространението на балистични ракети чрез участие в програми на ЕС, като например програми на Европейския колеж по сигурност и отбрана, или в програми на държавите - членки на Съюза (наричани по-долу „държавите членки“).
В приложението се съдържа подробно описание на проектите.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на проектите, посочени в член 1, параграф 2, се осъществява от Fondation pour la recherche stratégique (Фондацията за стратегически изследвания - ФСИ), която изпълнява тази задача под ръководството на ВП. За тази цел ВП постига необходимите договорености с ФСИ.
Член 3
1. Референтната сума за изпълнението на проектите, посочени в член 1, параграф 2, е 990 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез посочената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Комисията упражнява надзор върху правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране с ФСИ. В него се предвижда, че ФСИ осигурява подходяща на размера на приноса на ЕС публичност.
4. Комисията полага усилия да сключи посоченото в параграф 3 споразумение за финансиране във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за възникналите трудности в този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
1. ВП докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от ФСИ. Тези доклади представляват основа за оценката, извършвана от Съвета.
2. Комисията предоставя информация относно финансовите аспекти на проектите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 30 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие обаче изтича шест месеца след влизането на решението в сила, ако в рамките на този срок не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.
RÅDETS AFGØRELSE 2014/913/FUSP
af 15. december 2014
til støtte for Haagadfærdskodeksen og ikkespredning af ballistiske missiler inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 26, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det Europæiske Råd vedtog den 12. december 2003 EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (»strategien«), der i kapitel III indeholder en oversigt over foranstaltninger, der skal træffes både i Unionen og i tredjelande til bekæmpelse af sådan spredning.
(2)
EU gennemfører aktivt strategien og iværksætter de foranstaltninger, der er anført i kapitel II og III heri, f.eks. ved at frigive finansielle midler til støtte for specifikke projekter, der medfører fremme af det multilaterale ikkespredningssystem og af multilaterale tillidsskabende foranstaltninger. Haagadfærdskodeksen mod spredning af ballistiske missiler (»kodeksen« eller »HCoC«) og missilteknologikontrolregimet (»MTCR«) er integrerende dele af det multilaterale ikkespredningssystem. Kodeksen og MTCR har til formål at forebygge og begrænse spredningen af ballistiske missilsystemer, der kan fremføre masseødelæggelsesvåben (»WMD«), og relaterede teknologier.
(3)
Rådet vedtog den 17. november 2003 fælles holdning 2003/805/FUSP (1). Den fælles holdning opfordrer bl.a. til at fremme, at så mange lande som muligt tilslutter sig kodeksen, især dem med ballistiske missilkapaciteter, samt til yderligere udvikling og gennemførelse af kodeksen, navnlig dens tillidsskabende foranstaltninger, og fremme af en tættere forbindelse mellem kodeksen og FN's multilaterale ikkespredningssystem.
(4)
Den 8. december 2008 vedtog Rådet konklusioner og dokumentet »Nye EU-aktionslinjer i bekæmpelsen af spredning af masseødelæggelsesvåben WMD og deres fremføringsmidler«. Dokumentet fastslår bl.a., at spredning af WMD og deres fremføringsmidler fortsat er en af de største sikkerhedsudfordringer, og at ikkespredningsaktiviteter udgør en væsentlig del af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. På baggrund af de fremskridt, der er gjort, og den igangværende indsats for at gennemføre »de nye aktionslinjer« vedtog Rådet i december 2010 at forlænge perioden for gennemførelse af dem indtil udgangen af 2012.
(5)
Rådet vedtog den 18. december 2008 afgørelse 2008/974/FUSP (2) til støtte for kodeksen inden for rammerne af gennemførelsen af strategien.
(6)
Den 23. juli 2012 vedtog Rådet afgørelse 2012/423/FUSP (3). Den afgørelse gjorde det muligt effektivt at fremme kodeksens universelle karakter og overholdelsen af dens principper. Det er en prioritet for Unionen at fortsætte dialogen blandt stater, der har tilsluttet sig kodeksen, og blandt ikketilsluttede stater med henblik på yderligere at fremme kodeksens universelle karakter samt dens gennemførelse og forbedring. Nærværende afgørelse bør bidrage til denne proces.
(7)
Mere generelt giver den fortsatte spredning af ballistiske missiler, der kan fremføre masseødelæggelsesvåben, anledning til stigende bekymring for det internationale samfund, især de igangværende missilprogrammer i Mellemøsten, Nordøstasien og Sydøstasien, herunder Iran, Syrien og Den Demokratiske Folkerepublik Korea (Nordkorea).
(8)
FN's Sikkerhedsråd understregede i UNSCR 1540 (2004) og gentog i UNSCR 1977 (2011), at spredning af nukleare, kemiske og biologiske våben og deres fremføringsmidler udgør en trussel mod den internationale fred og sikkerhed, og pålagde stater blandt andet at afholde sig fra på nogen måde at støtte ikkestatslige aktører i at udvikle, erhverve, fremstille, besidde, transportere, afhænde eller anvende nukleare, kemiske eller biologiske våben og deres fremføringsmidler. Truslen mod den internationale fred og sikkerhed fra nukleare, kemiske og biologiske våben og deres fremføringsmidler blev igen bekræftet i UNSCR 1887 (2009) om ikkespredning af kernevåben og atomnedrustning. FN's Sikkerhedsråd besluttede desuden i UNSCR 1929 (2010) og 1718 (2006) blandt andet på grundlag af FN's sikkerhedsrådsresolution 1540 (2004), 1977 (2011) og 1887 (2009), at Iran og Nordkorea ikke må indlede aktiviteter vedrørende ballistiske missiler, der kan fremføre kernevåben, herunder affyringer, der anvender teknologi vedrørende ballistiske missiler, og at stater skal træffe alle fornødne foranstaltninger til at hindre overførsel af teknologi eller teknisk bistand vedrørende sådanne aktiviteter til Iran og Nordkorea.
(9)
Denne afgørelse bør mere generelt have til formål at støtte en række aktiviteter til bekæmpelse af spredning af ballistiske missiler -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. For at sikre den fortsatte og praktiske gennemførelse af visse af elementerne i strategien omhandlet i bilaget skal Unionen:
a)
støtte aktiviteter til støtte for kodeksen og MTCR, navnlig med henblik på:
i)
at fremme den universelle karakter og især, at alle stater med ballistiske missilkapaciteter tilslutter sig kodeksen
ii)
at støtte gennemførelsen af kodeksen og øge dens synlighed
iii)
at fremme tilslutningen til MTCR's retningslinjer og bilaget hertil.
b)
mere generelt støtte en række aktiviteter til bekæmpelse af spredning af ballistiske missiler, som særligt sigter mod at øge bevidstheden om denne trussel, optrappe indsatsen for at øge effektiviteten af de multilaterale instrumenter, opbygge støtte til initiativer til at imødegå disse specifikke udfordringer og bistå interesserede lande med nationalt at styrke deres relevante eksportkontrolregimer.
2. I den forbindelse spænder de projekter, som Unionen skal støtte, over følgende specifikke aktiviteter:
a)
aktiviteter til støtte for kodeksen:
i)
at udarbejde og offentliggøre en »velkomstpakke« til outreachaktiviteter over for ikketilsluttede stater, som også minder om forpligtelserne for de tilsluttede stater
ii)
at afholde outreacharrangementer i Wien i tilknytning til det årlige møde for de stater, der er tilsluttet HCoC
iii)
at afholde outreacharrangementer til støtte for HCoC i tilknytning til møder i FN's Generalforsamlings 1. Komité
iv)
at afholde op til tre regionale outreachseminarer, der bygger på EU's prioriteter (muligvis Asien, Golflandene og Latinamerika)
v)
at opfordre de tilsluttede og de ikketilsluttede staters repræsentanter fra udviklingslandene til at deltage i de årlige HCoC-møder og -outreachseminarer
vi)
at afholde bevidstgørelsesmøder for de stater, der for nylig har tilsluttet sig HCoC, for at bistå dem med at opfylde deres forpligtelser, herunder i tilknytning til det årlige HCoC-møde i Wien
vii)
at støtte koordineringen af indsatsen til fremme af HCoC med aktiviteterne i FN's 1540-komité, herunder gennem finansiering af deltagelse af HCoC-eksperter i 1540-komitéens landebesøg
viii)
at støtte den sikre internetbaserede informations- og kommunikationsmekanisme vedrørende HCoC (e-ICC), herunder gennem teknisk forbedring af webstedet
b)
aktiviteter til generel støtte for ikkespredning af ballistiske missiler:
i)
at afholde op til fire seminarer for at øge bevidstheden om spredning af ballistiske missiler i tilknytning til multilaterale fora, muligvis i forbindelse med HCoC-outreacharrangementer nævnt i litra a), f.eks. et seminar i tilknytning til FN's Generalforsamling eller møderne i de forberedende komitéer vedrørende ikkespredningstraktaten
ii)
at afholde op til tre regionale seminarer i samarbejde med de berørte stater for at øge bevidstheden om spredning af ballistiske missiler og opfordre til drøftelser om perspektiverne for bedre at imødegå truslen om spredning af ballistiske missiler på regionalt plan, muligvis i forbindelse med andre EU-outreachaktiviteter om HCoC; seminarerne kan finde sted i Asien, Golfregionen og Latinamerika
iii)
at udarbejde fire oplæg om mulige yderligere multilaterale skridt til at forebygge truslen om missilspredning og fremme nedrustningsindsatsen på området ballistiske missiler, idet der navnlig fokuseres på mulige tillidsskabende foranstaltninger, og muligheden for i første omgang at anlægge et regionalt fokus undersøges, f.eks. i regioner af særlig interesse for Unionen, og/eller hvor der kan forventes fremskridt i den nærmeste fremtid
iv)
at afholde op til tre bevidstgørelsesmøder for eksperter, især fra den videnskabelige sektor og/eller rumsektoren og industrien, med henblik på at forebygge teknologi med dobbelt anvendelse og vidensoverførsel i en tidlig fase
v)
at opfordre til, at universitetsfolk fra udviklingslandene, der arbejder med ikkespredning af missiler, kan få adgang til EU-ekspertisecentrenes projekter
vi)
at organisere målrettede ekspertmissioner i tredjelande i samordning med EU's ekspertisecentre med henblik på at udveksle oplysninger og erfaringer om eksportkontrol af missilteknologi og produkter med dobbelt anvendelse og bistå landene med at opbygge deres nationale kapaciteter
vii)
at støtte ekspertuddannelse i ikkespredning af ballistiske missiler gennem deltagelse i EU-programmer såsom Det Europæiske Sikkerheds- og Forsvarsakademis program eller i Unionens medlemsstaters (»medlemsstaternes«) programmer.
Bilaget indeholder en detaljeret beskrivelse af projekterne.
Artikel 2
1. Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR) er ansvarlig for gennemførelsen af denne afgørelse.
2. Den tekniske gennemførelse af de projekter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, varetages af Fondation pour la Recherche Stratégique (FRS), der udfører denne opgave under den højtstående repræsentants ansvar. Med henblik herpå indgår HR de nødvendige arrangementer med FRS.
Artikel 3
1. Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter er på 990 000 EUR.
2. De udgifter, der finansieres med det i stk. 1 fastsatte beløb, forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.
3. Kommissionen overvåger, at de i stk. 1 omhandlede udgifter forvaltes korrekt. Med henblik herpå indgår den en finansieringsaftale med FRS. I aftalen fastsættes det, at FRS sørger for, at EU's bidrag bliver synligt i en grad, der svarer til dets størrelse.
4. Kommissionen bestræber sig på at indgå den finansieringsaftale, der er omhandlet i stk. 3, snarest muligt efter denne afgørelses ikrafttræden. Den underretter Rådet om eventuelle vanskeligheder i forbindelse med denne proces og om datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen.
Artikel 4
1. HR aflægger rapport til Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse på grundlag af regelmæssige rapporter fra FRS. Disse rapporter danner grundlag for Rådets evaluering.
2. Kommissionen oplyser om de finansielle aspekter af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter.
Artikel 5
1. Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
2. Denne afgørelse udløber 30 måneder efter indgåelsen af finansieringsaftalen i artikel 3, stk. 3. Den udløber dog seks måneder efter ikrafttrædelsen, hvis der ikke er indgået nogen finansieringsaftale inden da.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. december 2014.