РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 234/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2, член 209, параграф 1 и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът следва да се стреми да развива отношения и да създава партньорства с трети държави. Настоящият регламент представлява нов и допълващ инструмент, който предоставя пряка подкрепа за външните политики на Съюза посредством разширяване на партньорствата за сътрудничество и диалога по политиките към области и теми извън сътрудничеството за развитие. Той се основава на придобития опит с индустриализирани държави и държави и територии с висок доход съгласно Регламент (ЕО) № 1934/2006 на Съвета (3).
(2)
Приложното поле на сътрудничеството по географските програми с развиващите се държави, територии и региони, определено съгласно Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4), е почти изцяло ограничено до финансирането на мерки, които изпълняват критериите за официална помощ за развитие (ОПР), установени от Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (КПР/ОИСР).
(3)
През последното десетилетие Съюзът последователно заздравява двустранните си отношения с широк кръг от индустриализирани и други държави и територии с висок или среден доход в различни региони на света.
(4)
Съюзът се нуждае от финансов инструмент за външната политика с глобален обхват, позволяващ финансирането на мерки, които може да не се определят като ОПР, но са от изключително значение за задълбочаването и заздравяването на неговите отношения със съответните трети държави, по-специално чрез диалог по политиките и развитие на партньорства. Този нов инструмент, новаторски по отношение на приложното поле и целите, следва да създаде положителна среда за задълбочаване на отношенията между Съюза и съответните трети държави и следва да отстоява основните интереси на Съюза.
(5)
В интерес на Съюза е да укрепва отношенията си и диалога с държави, с които има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, и по-специално с развитите и развиващите се държави, които играят все по-важна роля на световната сцена, включително в глобалното управление, външната политика, международната икономика, многостранните форуми и структури като Г-8 и Г-20, и да посреща предизвикателствата в световен план.
(6)
Необходимо е Съюзът да изгради всеобхватни партньорства с новите участници на международната сцена, с цел насърчаване на стабилен и приобщаващ международен ред, преследване на общи глобални обществени блага, отстояване на основните интереси на Съюза и увеличаване на познанията за него в тези държави.
(7)
Приложното поле на настоящия регламент трябва да е от световен мащаб и да дава възможност за подкрепа на мерките за сътрудничество, както е уместно, с оглед заздравяване на отношенията с всички държави, в които Съюзът има стратегически интереси, в съответствие с целите на настоящия регламент.
(8)
В интерес на Съюза е да продължи да насърчава диалога и сътрудничеството с държави, които вече не отговарят на изискванията за участие в двустранни програми по Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5) („Инструмент за сътрудничество за развитие“).
(9)
Освен това е в интерес на Съюза да има приобщаващи световни институции, основаващи се на ефективно многостранно сътрудничество и да работи за постигането на тази цел.
(10)
Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да подкрепя изпълнението на външното измерение на стратегията, очертана от Комисията в съобщението ѝ от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020: Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („Европа 2020“), обединяващо три стълба: икономически, социален и екологичен. По-конкретно, настоящият регламент следва да подкрепя цели, свързани с глобални въпроси, например изменението на климата, енергийната сигурност и ефективното използване на ресурсите, прехода към по-екологосъобразна икономика, науката, иновациите и конкурентоспособността, мобилността, търговията и инвестициите, икономическите партньорства, стопанската дейност, заетостта и регулаторното сътрудничество с трети държави, както и по-добрия достъп до пазара за предприятията от Съюза, включително интернационализацията на малките и средни предприятия (МСП). Регламентът следва също така да насърчава публичната дипломация, образователното и университетското сътрудничество и дейностите по осведомяване.
(11)
По-конкретно, борбата с изменението на климата е едно от най-големите глобални предизвикателства, пред които са изправени Съюзът и по-широката международна общност. Изменението на климата е област, в която са необходими неотложни международни действия и в която постигането на целите на Съюза изисква сътрудничество с партньорски държави. Ето защо Съюзът трябва да засили усилията си за насърчаване на глобален консенсус в това отношение. В съответствие със съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, с което Съюзът се призовава да увеличи дела от бюджета си, свързан с климата, най-малко до 20 %, настоящият регламент следва да допринесе за постигането на тази цел.
(12)
Транснационалните предизвикателства, например замърсяването на околната среда и достъпът до и устойчивото използване на суровини и редкоземни елементи, изискват основан на правила, приобщаващ подход.
(13)
Съюзът се ангажира да помогне за постигането на глобалните цели за биологичното разнообразие до 2020 г. и да допринесе за изпълнението на свързаната с това стратегия за мобилизиране на ресурсите.
(14)
В отношенията си със своите партньори по целия свят Съюзът се ангажира с насърчаването на достойния труд за всички хора, както и с ратифицирането и ефективното прилагане на международно признатите трудови стандарти и многостранни споразумения в областта на околната среда.
(15)
Важен стратегически интерес на Съюза е увеличаването на растежа и заетостта чрез насърчаване на справедлива и отворена търговия и инвестиции на многостранно и двустранно равнище и чрез подкрепа на преговорите и изпълнението на споразуменията за търговия и инвестиции, по които Съюзът е страна. Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да спомогне за създаването на сигурна среда за повишаване на търговските и инвестиционни възможности в световен мащаб за предприятията от Съюза, в т.ч. МСП, включително посредством подкрепа за регулаторното сътрудничество и сближаване, защита на международните стандарти, подобряване опазването на правата на интелектуална собственост и премахване на неоправдани пречки пред достъпа до пазара.
(16)
Съгласно член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) дейността на Съюза на международната сцена се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване, развитие и разширяване, които той цели да насърчава в останалата част от света, а именно демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(17)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза за външна дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между настоящия регламент, другите инструменти за финансиране на външната дейност и другите политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на инструментите за финансиране на външната дейност.
(18)
С цел да се осигури видимостта на помощта на Съюза за гражданите на държавите бенефициери и за гражданите на Съюза, по целесъобразност следва да има целенасочена комуникация и предоставяне на информация чрез подходящи средства.
(19)
За да се постигнат целите на настоящия регламент, е необходимо да се следва диференциран и гъвкав подход с ключовите партньорски държави, който отчита техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза, като същевременно се запази възможността за интервенция по целия свят при необходимост. Съюзът следва да прилага всеобхватен подход към външната политика, включително към секторните политики на Съюза.
(20)
С цел да увеличи ефективността на своя ангажимент за насърчаване и защита на своите интересите в отношенията си с трети държави, Съюзът следва да може да реагира гъвкаво и своевременно на променящи се и/или непредвидени нужди посредством приемането на специални мерки, които не са включени в многогодишни индикативни програми.
(21)
Когато е възможно и целесъобразно, целите на настоящия регламент следва да бъдат преследвани в консултации със съответните партньори и заинтересовани страни, включително организации на гражданското общество и местни власти, като се има предвид важността на функциите им.
(22)
Външната дейност на Съюза съгласно настоящия регламент следва да допринася за постигането на ясни резултати (включително краен резултат, постижение и въздействие) в държавите - бенефициери на помощта от Съюза. Когато е подходящо и възможно, резултатите от външната дейност на Съюза и ефикасността на инструмента, създаден с настоящия регламент следва да бъдат проследявани и оценявани на базата на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност измерими, както и специфични за отделните държави, и адаптирани към особеностите и целите на този инструмент.
(23)
Действията по настоящия регламент следва по целесъобразност да отчитат надлежно резолюциите и препоръките на Европейския парламент.
(24)
С цел приложното поле на настоящия регламент да се адаптира към бързо развиващата се обстановка в трети държави, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с приоритетите, определени в приложението. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване по подходящ начин на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(25)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6). Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално насочеността им към дадена политика и финансовото им отражение, за тяхното приемане следва да бъде използвана процедурата по разглеждане, освен в случай на техническите мерки за изпълнение с малък финансов размер.
(26)
Общите правила и процедури за изпълнение на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са определени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(27)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на прилагане на регламента, който да представлява основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (8), за Европейския парламент и за Съвета в рамките на годишната бюджетна процедура.
(28)
Организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност са установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (9).
(29)
Тъй като целите на настоящия регламент, по-специално установяването на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради своя мащаб може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(30)
Уместно е срокът на прилагане на настоящия регламент да се съобрази с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (10). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и цели
1. С настоящия регламент се създава Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави („Инструмент за партньорство“), за да се благоприятстват и отстояват интересите на Съюза и взаимните интереси. Инструментът за партньорство подкрепя мерки, които отговарят по ефективен и гъвкав начин на целите, произтичащи от двустранните, регионалните или многостранните отношения на Съюза с трети държави, и служат за посрещане на предизвикателствата в световен план, и гарантират адекватни последващи действия на решенията, вземани на многостранно равнище.
2. Мерките, които ще бъдат финансирани по Инструмента за партньорство, отразяват следните конкретни цели на Съюза:
а)
подкрепа на стратегиите за партньорство на Съюза за двустранно, регионално и междурегионално сътрудничество чрез насърчаване на диалога относно политиките и разработване на колективни подходи и ответни мерки срещу предизвикателствата в световен план. Постигането на тази цел се измерва и чрез напредъка, постигнат от ключовите партньорски държави в борбата с изменението на климата или в насърчаването на свързаните с околната среда стандарти на Съюза;
б)
изпълнение на международното измерение на„Европа 2020“. Постигането на тази цел се измерва чрез възприемането на политиките и целите на „Европа 2020“ от страна на ключовите партньорски държави;
в)
подобряване на достъпа до пазарите на партньорски държави и стимулиране на търговията, инвестициите и бизнес възможностите за предприятията от Съюза, като се премахват пречките пред достъпа до пазари и инвестициите, посредством икономически партньорства, стопанско и регулаторно сътрудничество. Постигането на тази цел се измерва чрез дела на Съюза във външната търговия с ключовите партньорски държави и чрез търговските и инвестиционните потоци към партньорските държави, към които са специално насочени дейностите, програмите и мерките по настоящия регламент;
г)
подобряване на широкоразпространеното разбиране за Съюза, на обществената информираност за него и на ролята му на световната сцена посредством публична дипломация, контакти между хората, сътрудничество в областта на образователните и академичните въпроси, сътрудничество с мозъчни тръстове и дейности по осведомяване за защита на ценностите и отстояване на интересите на Съюза. Постигането на тази цел може да бъде измервано, inter alia, чрез проучвания или оценки на общественото мнение.
Член 2
Обхват
1. С настоящия регламент се подкрепят предимно мерки за сътрудничество с държави, в които Съюзът има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, по-специално развитите и развиващите се държави, които играят все по-значима роля в световните отношения, включително външната политика, международната икономика и търговия, международните форуми и глобалното управление и посрещането на предизвикателствата в световен план, или в които Съюзът има други значими интереси.
2. Без да се засяга действието на параграф 1, всички трети държави, региони и територии могат да отговарят на условията за сътрудничество по настоящия регламент.
Член 3
Общи принципи
1. Съюзът се стреми да насърчава, развива и укрепва принципите на демокрацията, равенството, зачитането на правата на човека и основните свободи, както и принципа на правовата държава, на които той се основава, посредством диалог и сътрудничество с трети държави.
2. За да се засили въздействието на помощта от Съюза, при планирането на сътрудничеството с трети държави където е уместно се прилага диференциран и гъвкав подход, за да се отчетат техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
3. Съюзът насърчава съгласуван многостранен подход към глобалните предизвикателства и стимулира сътрудничеството с международни или регионални организации и органи, включително международните финансови институции, агенциите, фондовете и програмите на ООН и други двустранни донори.
4. При прилагането на настоящия регламент и при формулирането на политиката, стратегическото планиране и програмиране, както и на мерките за изпълнение, Съюзът има за цел да гарантира последователност и съгласуваност с други области на своята външна дейност, по-специално Инструмента за сътрудничество за развитие, както и с други подходящи политики на Съюза.
5. Мерките, финансирани по настоящия регламент, се основават, където е уместно, на политиките за сътрудничество, определени в инструменти като споразумения, декларации и планове за действие договорени между Съюза и съответните международните организации или между Съюза и съответните трети държави и региони.
Мерките, финансирани по настоящия регламент, обхващат и областите, които имат отношение към насърчаване на конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
6. Подкрепата на Съюза по настоящия регламент се предоставя в съответствие с Регламент (EС) № 236/2014.
Член 4
Програмиране и индикативно разпределение на средствата
1. Комисията приема многогодишни индикативни програми (МИП) в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (EС) № 236/2014.
2. В МИП се определят стратегическите и/или съвместните интереси и приоритети на Съюза, конкретните цели и очакваните резултати. За държавите или регионите, за които е изготвен съвместен рамков документ, установяващ всеобхватна стратегия на Съюза, МИП се основават на този документ.
3. В МИП се определят също така приоритетните области, избрани за финансиране от Съюза, и се очертава индикативното разпределение на средствата като цяло, по приоритетни области и по партньорски държави или групи от партньорски държави за съответния период, включително участието в глобални инициативи. По целесъобразност тези суми могат да бъдат изразени под формата на граници на вариране.
4. В МИП могат да се предвидят средства в размер, ненадвишаващ 5 % от общата сума, които не се разпределят за приоритетна област, за партньорска държава или за група държави. Тези средства се заделят в съответствие с член 2, параграфи 2, 3 и 5 от Регламент (EС) № 236/2014.
5. Процедурата, посочена в член 16, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, може да се прилага за целите на изменение на МИП по надлежно обосновани наложителни причини за спешност.
6. Във връзка с постигането на целите, посочени в член 1 Комисията може да взема предвид географската близост на най-отдалечените региони на Съюза и отвъдморските страни и територии в сътрудничеството си с трети държави.
7. При всяко програмиране или преглед на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед, посочен в член 17, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, се отчитат резултатите, констатациите и заключенията в него.
Член 5
Тематични приоритети
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 6 за изменение на тематичните приоритети, които да бъдат осъществени чрез помощта на Съюза съгласно настоящия регламент и които са установени в приложението към настоящия регламент. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в този доклад, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложението към настоящия регламент до 31 март 2018 г.
Член 6
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията за срока на действие на настоящия регламент.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5 влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 7
Комитет
Комисията се подпомага от Комитета за Инструмента за партньорство. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 8
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода 2014-2020 г. е 954 765 000 EUR.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка.
2. В съответствие с член 18, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), за да се насърчи международното измерение на висшето образование, се отпуска индикативна сума в размер на 1 680 000 000 EUR от различните инструменти за финансиране на външната дейност (Инструмента за сътрудничество за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12), Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II), създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (13) и Инструмента за партньорство, за действия за мобилност с цел учене към или от партньорски държави по смисъла на Регламент (ЕС) № 1288/2013, както и за сътрудничество и диалог относно политиките с органи,институции и организации от тези държави. Регламент (ЕС) № 1288/2013 се прилага към използването на посочените средства.
Финансирането се предоставя чрез два многогодишни транша, покриващи съответно само първите четири години и останалите три години. Разпределянето на това финансиране се отразява в многогодишното индикативно програмиране, предвидено в настоящия регламент, съгласно набелязаните потребности и приоритети на съответните държави. Разпределените суми могат да бъдат преразгледани в случай на значими непредвидени обстоятелства или важни политически промени в съответствие с приоритетите на външната дейност на Съюза.
3. Действията от обхвата на Регламент (ЕС) № 1288/2013 се финансират от Инструмента за партньорство, само доколкото те не отговарят на условията за финансиране по другите инструменти за финансиране на външната дейност и допълват или подсилват други инициативи по настоящия регламент.
Член 9
Европейска служба за външна дейност
Настоящият регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС.
Член 10
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 234/2014
af 11. marts 2014
om oprettelse af et partnerskabsinstrument for samarbejde med tredjelande
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 2, artikel 209, stk. 1, og artikel 212, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen bør bestræbe sig på at udvikle forbindelser og skabe partnerskaber med tredjelande. Denne forordning udgør et nyt og supplerende instrument til direkte støtte for Unionens eksterne politikker ved at udvide samarbejdspartnerskabet og den politiske dialog til at omfatte områder og temaer, der rækker ud over udviklingssamarbejde. Den bygger på den erfaring, der er indhøstet med industrialiserede lande og højindkomstlande og -territorier i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1934/2006 (3).
(2)
Omfanget af samarbejdet i henhold til de geografiske programmer med udviklingslande, -territorier og -regioner under instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 (4), har næsten udelukkende været begrænset til finansiering af foranstaltninger, der opfylder kriterierne for officiel udviklingsbistand (ODA), som er fastsat af Komitéen for Udviklingsbistand under Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (DAC-OECD).
(3)
I løbet af de sidste 10 år har Unionen til stadighed styrket sine bilaterale forbindelser med en lang række industrialiserede og andre højindkomst- eller mellemindkomstlande og -territorier i forskellige regioner i verden.
(4)
Unionen har derfor brug for et globalt orienteret finansielt instrument for udenrigspolitikken, som giver mulighed for at finansiere foranstaltninger, der muligvis ikke er berettiget til ODA, men som har afgørende betydning for uddybelsen og konsolideringen af forbindelserne med de pågældende tredjelande, navnlig gennem politisk dialog og udvikling af partnerskaber. Dette nye instrument, som er innovativt med hensyn til anvendelsesområde og mål, bør skabe et positivt miljø for et uddybet forhold mellem Unionen og relevante tredjelande og bør fremme grundlæggende EU-interesser.
(5)
Det er i Unionens interesse at uddybe forbindelserne og dialogen med lande, som Unionen har en strategisk interesse i at fremme forbindelser med, især udviklede lande og udviklingslande, der spiller en stadig vigtigere rolle i globale anliggender, herunder global governance, udenrigspolitik, den internationale økonomi, multilaterale fora og organer såsom G8 og G20 og i håndteringen af globale udfordringer.
(6)
Unionen er nødt til at opbygge omfattende partnerskaber med nye aktører på den internationale scene for at fremme en stabil og inklusiv international orden, skabe almene globale offentlige goder, fremme Unionens centrale interesser og øge kendskabet til Unionen i de pågældende lande.
(7)
Det er nødvendigt, at denne forordning har hele verden som sit anvendelsesområde for at muliggøre støtte til samarbejdsforanstaltninger efter behov for at understøtte forbindelserne med alle lande, hvor Unionen har strategiske interesser, i overensstemmelse med denne forordnings mål.
(8)
Det er i Unionens interesse fortsat at fremme dialog og samarbejde med lande, som ikke længere opfylder kriterierne for bilaterale programmer under instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 233/2014 (5) (»instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde«).
(9)
Det er desuden i Unionens interesse at arbejde hen imod inklusive globale institutioner, som er baseret på effektiv multilateralisme.
(10)
Unionen bør i henhold til denne forordning støtte gennemførelsen af den eksterne dimension af den strategi, som Kommissionen har skitseret i sin meddelelse af 3. marts 2010 med titlen »Europa 2020 - En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« (»Europa 2020«), der samler de tre søjler: den økonomiske, den sociale og den miljømæssige søjle. Denne forordning bør navnlig støtte mål relateret til globale spørgsmål såsom klimaændringer, energisikkerhed og ressourceeffektivitet, overgangen til en grønnere økonomi, videnskab, innovation og konkurrenceevne, mobilitet, handel og investeringer, økonomiske partnerskaber, samarbejde med tredjelande på erhvervs-, beskæftigelses- og lovgivningsområdet, og bedre markedsadgang for virksomheder fra Unionen, herunder internationalisering af små og mellemstore virksomheder (SMV'er). Den bør også fremme offentligt diplomati, samarbejde om uddannelsesmæssige og akademiske forhold og udbredelsesaktiviteter.
(11)
Bekæmpelse af klimaændringer anerkendes navnlig som en af de store globale udfordringer for Unionen og det bredere internationale samfund. Klimaændringer er et område, hvor en hurtig international indsats er nødvendig, og hvor opnåelse af Unionens mål kræver samarbejde med partnerlande. Unionen bør derfor intensivere indsatsen for at fremme global konsensus på dette område. I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 29. juni 2011 med titlen »Et budget for Europa 2020«, som opfordrer Unionen til at øge den klimarelaterede del af sit budget til mindst 20 %, bør denne forordning bidrage til at nå dette mål.
(12)
Grænseoverskridende udfordringer såsom miljøforringelser og adgang til bæredygtig anvendelse af råstoffer og sjældne jordarter kræver en regelbaseret, inklusiv tilgang.
(13)
Unionen har forpligtet sig til at bidrage til opfyldelsen af de globale 2020-biodiversitetsmål og til at gennemføre den ledsagende strategi for mobilisering af ressourcer.
(14)
Unionen er i sine forbindelser med globale partnere forpligtet til at fremme anstændigt arbejde for alle samt ratificeringen og den effektive gennemførelse af internationalt anerkendte arbejdsstandarder og multilaterale miljøaftaler.
(15)
En vigtig strategisk interesse for Unionen er at øge vækst og beskæftigelse ved at fremme fair og åben handel og fair og åbne investeringer på multilateralt og bilateralt plan og ved at støtte forhandlingerne om og gennemførelsen af handels- og investeringsaftaler, i hvilken Unionen er part. Unionen bør i henhold til denne forordning bidrage til at skabe et sikkert klima for øgede handels- og investeringsmuligheder i hele verden for virksomheder fra Unionen, ikke mindst SMV'er, bl.a. ved at støtte samarbejde og konvergens på lovgivningsområdet, fremme internationale standarder, forbedre beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder og målrette fjernelsen af ubegrundede hindringer for markedsadgang.
(16)
I overensstemmelse med artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), skal Unionens optræden på den internationale scene bygge på de principper, der har ligget til grund for dens egen oprettelse, udvikling og udvidelse, og som den tilstræber at fremme i den øvrige verden, nemlig demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettighedernes og de grundlæggende rettigheders universalitet og udelelighed, respekt for den menneskelige værdighed, principperne om lighed og solidaritet samt respekt for principperne i De Forenede Nationers pagt og folkeretten.
(17)
Unionen bør tilstræbe den mest effektive anvendelse af de ressourcer, der er til rådighed, for at optimere virkningen af sin optræden udadtil. Dette bør nås ved hjælp af sammenhæng og komplementaritet mellem instrumenter for Unionens optræden udadtil samt skabelse af synergier mellem denne forordning, andre instrumenter til finansiering af Unionens optræden udadtil og andre af Unionens politikker. Dette bør endvidere føre til gensidig styrkelse af de programmer, der iværksættes under instrumenterne til finansiering af optræden udadtil.
(18)
For at sikre synligheden af Unionens bistand over for borgerne i modtagerlandene og unionsborgerne bør der, når det er hensigtsmæssigt, ske passende og målrettet formidling og information via hensigtsmæssige medier.
(19)
For at nå målene i denne forordning er det nødvendigt at anvende en differentieret og fleksibel tilgang med centrale partnerlande under hensyntagen til deres økonomiske, sociale og politiske situation samt til Unionens særlige interesser, politiske prioriteter og strategier og samtidig fortsat have mulighed for at gribe ind overalt i verden, når det er nødvendigt. Unionen bør anvende en samlet tilgang til udenrigspolitikken, herunder Unionens sektorpolitikker.
(20)
For at den i højere grad kan opfylde forpligtelsen til at fremme og forsvare sine interesser i forbindelserne med tredjelande mere effektivt, bør Unionen kunne reagere fleksibelt og rettidigt på nye eller uforudsete behov gennem vedtagelse af særlige foranstaltninger, der ikke indgår i flerårige vejledende programmer.
(21)
Målene i denne forordning bør, overalt hvor det er muligt og hensigtsmæssigt, søges opnået i samråd med relevante partnere og interessenter, herunder civilsamfundsorganisationer og lokale myndigheder under hensyntagen til, hvor vigtig en rolle de spiller.
(22)
Unionens optræden udadtil under denne forordning bør bidrage til tydelige resultater (som omfatter udbytte, virkninger og effekt) i lande, der modtager EU-bistand. Når det er hensigtsmæssigt og muligt, bør resultaterne af Unionens optræden udadtil og effektiviteten af instrumentet fastsat ved denne forordning overvåges og vurderes på grundlag af på forhånd fastlagte, klare, gennemsigtige og, hvis det er hensigtsmæssigt, landespecifikke og målelige indikatorer, der er afpasset efter instrumentets særlige forhold og mål.
(23)
Aktioner under denne forordning bør, hvor det er relevant, tage behørigt hensyn til Europa-Parlamentets beslutninger og henstillinger.
(24)
For at tilpasse forordningens anvendelsesområde til den rivende udvikling i tredjelande bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår de prioriteter, der er defineret i bilaget. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(25)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (6). Undersøgelsesproceduren bør anvendes ved vedtagelsen af gennemførelsesretsakterne, undtagen for så vidt angår finansielt mindre omfattende tekniske gennemførelsesforanstaltninger, under hensyntagen til gennemførelsesretsakternes art, særlig deres politiske retningsgivende karakter og deres finansielle konsekvenser.
(26)
Fælles regler og procedurer for gennemførelsen af instrumenterne til finansiering af Unionens optræden udadtil er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 236/2014 (7).
(27)
Denne forordning fastlægger en finansieringsramme for hele dens anvendelsesperiode, som skal udgøre det primære referencebeløb for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (8).
(28)
De nærmere regler for, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere, er fastlagt i Rådets afgørelse 2010/427/EU (9).
(29)
Målene for denne forordning, navnlig oprettelsen af et partnerskabsinstrument for samarbejde med tredjelande, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dens omfang bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(30)
Det er hensigtsmæssigt at afstemme anvendelsesperioden for denne forordning med anvendelsesperioden for af Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (10). Denne forordning bør derfor anvendes fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og mål
1. Ved denne forordning oprettes der et partnerskabsinstrument for samarbejde med tredjelande (»partnerskabsinstrument«) for at fremme EU-interesser og gensidige interesser. Partnerskabsinstrumentet støtter foranstaltninger, som på en effektiv og fleksibel måde bidrager til at nå de mål, der følger af Unionens bilaterale, regionale eller multilaterale forbindelser med tredjelande, og imødegår globale udfordringer og sikrer en hensigtsmæssig opfølgning af beslutninger truffet på multilateralt plan.
2. De foranstaltninger, der finansieres under partnerskabsinstrumentet, har følgende specifikke EU-mål:
a)
støtte til Unionens bilaterale, regionale og interregionale strategier for samarbejdspartnerskaber ved at fremme den politiske dialog og ved at udvikle kollektive tilgange og svar på globale udfordringer. Opfyldelsen af dette mål skal bl.a. vurderes ved hjælp af de fremskridt, som centrale partnerlande gør i bekæmpelsen af klimaændringer eller i forbindelse med fremme af Unionens miljøstandarder
b)
gennemførelse af den internationale dimension af »Europa 2020«. Opfyldelsen af dette mål skal vurderes på grundlag af centrale partnerlandes indførelse af »Europa 2020«-politikker og -mål
c)
forbedring af adgangen til partnerlandes markeder og forøgelse af handels-, investerings- og forretningsmuligheder for virksomheder i Unionen samt fjernelse af hindringerne for markedsadgang og investeringer ved hjælp af økonomiske partnerskaber og samarbejde på erhvervs- og lovgivningsområdet. Opfyldelsen af dette mål skal vurderes på grundlag af Unionens samhandel med centrale partnerlande og handels- og investeringsstrømmene til partnerlande, som aktionerne, programmerne og foranstaltningerne i henhold til denne forordning er specifikt rettet mod
d)
fremme af den brede forståelse for Unionen og Unionens synlighed og rolle på den globale scene gennem offentligt diplomati, mellemfolkelige forbindelser, samarbejde om uddannelsesmæssige og akademiske forhold, samarbejde mellem tænketanke samt udbredelsesaktiviteter til fremme af Unionens værdier og interesser. Opfyldelsen af dette mål kan bl.a. vurderes ved hjælp af meningsmålinger og evalueringer.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Denne forordning støtter primært samarbejdsforanstaltninger med lande, som Unionen har en strategisk interesse i at fremme forbindelser med, især udviklede lande og udviklingslande, der spiller en stadig vigtigere rolle i globale anliggender, herunder udenrigspolitik, den internationale økonomi og handel, multilaterale fora og global governance, og i håndteringen af globale udfordringer, eller hvor Unionen har andre betydelige interesser.
2. Med forbehold af stk. 1 kan alle tredjelande og regioner og territorier i tredjelande være berettiget til at indgå i et samarbejde i henhold til denne forordning.
Artikel 3
Generelle principper
1. Unionen søger at fremme, udvikle og konsolidere principperne om demokrati, lighed og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet, som den er bygget på, gennem dialog og samarbejde med tredjelande.
2. For at øge virkningen af Unionens bistand anvendes der om nødvendigt en differentieret og fleksibel tilgang ved udformningen af samarbejdet med tredjelande under hensyntagen til deres økonomiske, sociale og politiske situation samt til Unionens særlige interesser, politiske prioriteter og strategier.
3. Unionen fremmer en sammenhængende multilateral tilgang til globale udfordringer og fremmer samarbejdet med internationale eller regionale organisationer og organer, herunder internationale finansielle institutioner, FN-organer, -fonde og -programmer og andre bilaterale donorer.
4. I forbindelse med gennemførelsen af denne forordning og ved politikudformningen, den strategiske planlægning og programmeringen og gennemførelsen af foranstaltningerne stræber Unionen mod at sikre sammenhæng og overensstemmelse med andre områder af sin optræden udadtil, især instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde, samt med andre relevante EU-politikker.
5. Foranstaltninger, der finansieres under denne forordning, bygger, hvor det er relevant, på samarbejdspolitikker fastlagt i instrumenter som aftaler, erklæringer og handlingsplaner, der er indgået mellem Unionen og de pågældende internationale organisationer eller mellem Unionen og de pågældende tredjelande og regioner i tredjelande.
Foranstaltninger, der finansieres under denne forordning, omfatter også områder, der er relevante for fremme af Unionens særlige interesser, politiske prioriteter og strategier.
6. EU-støtte under denne forordning gennemføres i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 236/2014.
Artikel 4
Programmering og vejledende fordeling af midler
1. Kommissionen vedtager flerårige vejledende programmer (FVP'er) efter undersøgelsesproceduren i artikel 16, stk. 3, i forordning (EU) nr. 236/2014.
2. FVP'er fastlægger Unionens strategiske og/eller gensidige interesser og prioriteter, de specifikke mål og de forventede resultater. For så vidt angår lande eller regioner, for hvilke der er blevet udarbejdet et fælles rammedokument for en samlet EU-strategi, baseres FVP'erne på dette dokument.
3. FVP'er fastlægger desuden de prioriterede områder, der er udvalgt med henblik på EU-finansiering, og angiver den vejledende tildeling af midler, samlet, for hvert prioriteret område og for hvert partnerland eller hver gruppe af partnerlande i den pågældende periode, herunder for deltagelsen i globale initiativer. Disse beløb kan eventuelt udtrykkes i form af et beløbsinterval.
4. FVP'er kan omfatte et beløb på højst 5 % af det samlede beløb, som ikke er afsat til et prioriteret område eller et partnerland eller en gruppe af lande. Der skal indgås forpligtelser for disse midler i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, 3 og 5, i forordning (EU) nr. 236/2014.
5. Proceduren i artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. 236/2014 kan anvendes med henblik på at ændre FVP'er i behørigt begrundede særlig hastende tilfælde.
6. Med henblik på at opnå de i artikel 1 omhandlede mål kan Kommissionen i Unionens samarbejde med tredjelande tage hensyn til den geografiske nærhed af Unionens regioner i den yderste periferi og oversøiske lande og territorier.
7. Enhver programmering eller revision af programmer, der finder sted efter offentliggørelsen af den midtvejsevalueringsrapport, der er omhandlet i artikel 17 i forordning (EU) nr. 236/2014 (»midtvejsevalueringsrapporten«), skal tage hensyn til resultaterne og konklusionerne deri.
Artikel 5
Tematiske prioriteter
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 6 for at ændre de tematiske prioriteter for Unionens bistand i henhold til denne forordning, som fastlagt i bilaget til denne forordning. Efter offentliggørelsen af midtvejsevalueringsrapporten og baseret på anbefalingerne i denne rapport skal Kommissionen navnlig vedtage en delegeret retsakt om ændring af bilaget til nærværende forordning senest den 31. marts 2018.
Artikel 6
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 5, tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 5, tillægges Kommissionen så længe denne forordning finder anvendelse.
3. Den i artikel 5 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegeringen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 5 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 7
Udvalg
Kommissionen bistås af Udvalget for Partnerskabsinstrumentet. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 8
Finansieringsramme
1. Finansieringsrammen til gennemførelse af denne forordning for perioden 2014-2020 fastsættes til 954 765 000 EUR.
De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for rammerne af den flerårige finansielle ramme.
2. I overensstemmelse med artikel 18, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1288/2013 (11), og med henblik på at fremme den internationale dimension inden for videregående uddannelse, afsættes der et vejledende beløb på 1 680 000 000 EUR fra de forskellige instrumenter til finansiering af Unionens optræden udadtil (instrumentet for udviklingssamarbejde, det europæiske naboskabsinstrument oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 232/2014 (12), instrumentet til førtiltrædelsesbistand (IPA II) oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 231/2014 (13) og partnerskabsinstrumentet) til aktioner vedrørende læringsmobilitet til eller fra partnerlande som defineret i forordning (EU) nr. 1288/2013 og til samarbejde og politisk dialog med myndigheder, institutioner og organisationer fra disse lande. Forordning (EU) nr. 1288/2013 finder anvendelse på anvendelsen af disse midler.
Midlerne stilles til rådighed via to flerårige bevillinger, der dækker henholdsvis de første fire år og de resterende tre år. Tildelingen af midlerne skal afspejles i den flerårige vejledende programmering som fastsat i denne forordning i overensstemmelse med de berørte landes konstaterede behov og prioriteter. Tildelingerne kan justeres i tilfælde af større uforudsete omstændigheder eller vigtige politiske ændringer i overensstemmelse med prioriteterne for Unionens optræden udadtil.
3. Aktioner under forordning (EU) nr. 1288/2013 finansieres kun af partnerskabsinstrumentet, hvis de ikke er berettigede til finansiering under andre instrumenter til finansiering af Unionens optræden udadtil og supplerer eller de styrker andre initiativer under nærværende forordning.
Artikel 9
Tjenesten for EU's Optræden Udadtil
Denne forordning anvendes i overensstemmelse med afgørelse 2010/427/EU.
Artikel 10
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2014.