РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1163/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 22 октомври 2014 година
относно надзорните такси
(ЕЦБ/2014/41)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1), и по-специално член 4, параграф 3, втора алинея, член 30 и член 33, параграф 2, втора алинея от него,
като взе предвид публичната консултация и анализа, проведени в съответствие с член 30, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 установява единен надзорен механизъм (ЕНМ), който се състои от Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните компетентни органи (НКО).
(2)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013 ЕЦБ носи отговорност за ефективното и последователно функциониране на ЕНМ за всички кредитни институции, финансови холдинги и смесени финансови холдинги във всички държави членки от еврозоната, както и в държави членки извън еврозоната, които установяват тясно сътрудничество с ЕЦБ. Правилата и процедурите, уреждащи сътрудничеството между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ и с определените на национално равнище органи, са установени в Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2014/17) (2).
(3)
В член 30 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 е предвидено налагане на годишна надзорна такса от ЕЦБ на кредитните институции, установени в участващите държави членки, и на клоновете, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка. Налаганите от ЕЦБ такси покриват, без да надхвърлят, разноските на ЕЦБ, свързани с възложените ѝ задачи по силата на членове 4 - 6 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(4)
Годишната надзорна такса следва да се състои от сума, която се плаща ежегодно от всички кредитни институции, установени в участващите държави членки, и клонове, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка, над които се осъществява надзор в рамките на ЕНМ.
(5)
В рамките на ЕНМ надзорните отговорности на ЕЦБ и всеки НКО са разпределени въз основа на значимостта на поднадзорните лица.
(6)
ЕЦБ има пряка надзорна компетентност по отношение на значими кредитни институции, финансови холдинги, смесени финансови холдинги, установени в участващи държави членки, и клонове, установени в участващи държави членки, на значими кредитни институции, установени в неучастващи държави членки.
(7)
ЕЦБ осъществява надзор и над функционирането на ЕНМ, който включва всички кредитни институции, независимо дали са значими или по-малко значими. ЕЦБ притежава изключителна компетентност по отношение на всички кредитни институции, установени в участващите държави членки, да издава лицензи на лица за осъществяване на дейност на кредитна институция, да отнема лицензи и да оценява придобиването и разпореждането с квалифицирани дялови участия.
(8)
НКО носят отговорност за прекия надзор над по-малко значими поднадзорни лица, без да се засяга правомощието на ЕЦБ да упражнява пряк надзор в конкретни случаи, когато това е необходимо за последователното прилагане на високи надзорни стандарти. При разпределяне на сумата, която подлежи на възстановяване чрез надзорните такси, между категориите значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни лица се взема предвид разделянето на надзорни отговорности в рамките на ЕНМ и свързаните с това разходи на ЕЦБ.
(9)
Съгласно член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 от ЕЦБ се изисква да публикува посредством регламенти и решения подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(10)
Съгласно член 30, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 таксите се основават на обективни критерии, свързани със значимостта и профила на риска, в т.ч. рисково претеглените активи, на съответната кредитна институция.
(11)
Таксите се изчисляват на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки. Това означава, че когато кредитните институции са част от поднадзорна група, установена в участващите държави членки, на равнището на групата се изчислява и плаща една такса.
(12)
При изчисляване на годишната надзорна такса не следва да се вземат предвид дъщерните предприятия, установени в неучастващи държави членки. Във връзка с това и с оглед на определянето на съответните фактори за таксата на поднадзорната група, се предоставят подконсолидирани данни за всички дъщерни предприятия и операции, контролирани от предприятието майка в участващите държави членки. Разходите за изготвянето на такива подконсолидирани данни обаче могат да бъдат високи и поради това поднадзорните лица следва да могат да изберат такса, изчислена въз основа на данни, предоставени на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, включително дъщерните предприятия, установени в неучастващи държави членки, дори ако в резултат на това таксата е по-висока.
(13)
Институциите, посочени в член 2, параграф 5 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), са изключени от надзорните задачи, възложени на ЕЦБ в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013, и поради това ЕЦБ няма да им налага такси.
(14)
Регламентът е акт с общо приложение, задължителен е в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки от еврозоната. Поради това той е подходящият правен инструмент за определяне на практическите ред и условия за изпълнението на член 30 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(15)
В съответствие с член 30, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 настоящият регламент не засяга правото на НКО да налагат такси в съответствие с националното право и - доколкото на ЕЦБ не са възложени надзорни задачи или с оглед на разходите за сътрудничество с ЕЦБ и за нейното подпомагане, както и за изпълнение на нейните указания - в съответствие с приложимото право на Съюза и при спазване на правилата за прилагане на Регламент (ЕС) № 1024/2013, включително членове 6 и 12 от него,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ЧАСТ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят:
а)
редът и условията за изчисляване на общата сума на годишните надзорни такси, налагани по отношение на поднадзорните лица и поднадзорните групи;
б)
методологията и критериите за изчисляване на годишната надзорна такса, която се заплаща от всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група;
в)
процедурата за събирането от ЕЦБ на годишните надзорни такси.
2. Общата сума на годишните надзорни такси включва годишната надзорна такса по отношение на всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група и на всяко по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, като се изчислява от ЕЦБ на най-високото равнище на консолидация в рамките на участващите държави членки.
Член 2
Определения
Освен ако е предвидено друго, за целите на настоящия регламент се прилагат определенията, които се съдържат в Регламент (ЕС) № 1024/2013 и в Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17), заедно със следните определения:
1.
„годишна надзорна такса“ е таксата, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група, изчислена в съответствие с реда и условията, предвидени в член 10, параграф 6;
2.
„годишни разходи“ са сумата, определена в съответствие с разпоредбите на член 5, която ЕЦБ възстановява посредством годишните надзорни такси за определен период на таксуване;
3.
„задължено лице за таксата“ е кредитната институция, заплащаща такса, или клонът, заплащащ такса, които са определени в съответствие с член 4 и до които е адресирано известието за таксата;
4.
„фактори за таксата“ са данните, отнасящи се до поднадзорно лице или поднадзорна група, определени в член 10, параграф 3, буква а), които се използват за изчисляване на годишната надзорна такса;
5.
„известие за таксата“ е известие, в което се посочва годишната надзорна такса, по което съответното задължено лице за таксата дължи плащане и което е издадено до това лице в съответствие с настоящия регламент;
6.
„кредитна институция, заплащаща такса“ е кредитна институция, установена в участваща държава членка;
7.
„клон, заплащащ такса“ е клон, установен в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка;
8.
„период на таксуване“ означава календарна година;
9.
„първи период на таксуване“ е периодът от време между датата, на която ЕЦБ поема възложените ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013 задачи, и края на календарната година, през която ЕЦБ поема тези задачи;
10.
„група лица, заплащащи такса“ е i) поднадзорна група и ii) няколко клона, заплащащи такса, които се считат за един клон в съответствие с член 3, параграф 3;
11.
„държава членка“ е държава членка на Съюза;
12.
„общи активи“ са общата стойност на активите, определена в съответствие с член 51 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17). В случай на група лица, заплащащи такса, от общите активи се изключват дъщерни предприятия, установени в неучастващи държави членки и трети държави;
13.
„обща рискова експозиция“ по отношение на група лица, заплащащи такса, и на кредитна институция, заплащаща такса, която не е част от група лица, заплащащи такса, е сумата, определена на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и изчислена при прилагане на член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4).
Член 3
Общо задължение за плащане на годишната надзорна такса
1. ЕЦБ налага годишна надзорна такса по отношение на всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група за всеки период на таксуване.
2. Годишната надзорна такса за всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група ще бъде посочена в известието за таксата, което е издадено до задълженото лице и по което то дължи плащане. Задълженото лице за таксата е адресат на известието за таксата и на всяко известие или съобщение от ЕЦБ във връзка с надзорните такси. Задълженото лице за таксата има задължение за плащането на годишната надзорна такса.
3. Два или повече клона, заплащащи такса, установени от една и съща кредитна институция в една и съща участваща държава членка, се считат за един клон. Клонове, заплащащи такса, на една и съща кредитна институция, установени в различни участващи държави членки, не се считат за един клон.
4. За целите на настоящия регламент клоновете, заплащащи такса, се считат за обособени от дъщерните предприятия на същата кредитна институция, установени в същата участваща държава членка.
Член 4
Задължено лице за таксата
1. Задълженото лице за таксата по отношение на годишната надзорна такса е:
а)
кредитната институция, заплащаща такса, в случай на кредитна институция, заплащаща такса, която не е част от поднадзорна група;
б)
клонът, заплащащ такса, в случай на клон, заплащащ такса, който не е обединен с друг клон, заплащащ такса;
в)
определено в съответствие с разпоредбите на параграф 2, в случай на поднадзорна група от лица, заплащащи такса.
2. Без да се засягат договореностите в рамките на групата лица, заплащащи такса, по отношение на разпределянето на разходите, групата лица, заплащащи такса, се счита за едно цяло. Всяка група лица, заплащащи такса, определя задълженото лице за таксата за цялата група и уведомява ЕЦБ за това кое е задълженото лице за таксата. Задълженото лице за таксата трябва да е установено в участваща държава членка. Това уведомление се счита за валидно, само ако:
а)
в него са посочени наименованията на всички поднадзорни лица от групата, обхванати от уведомлението;
б)
е подписано от името на всички поднадзорни лица от групата;
в)
е получено от ЕЦБ най-късно до 1 юли всяка година, за да бъде взето предвид за издаването на известието за таксата по отношение на следващия период на таксуване.
Ако ЕЦБ получи навреме повече от едно уведомление за група лица, заплащащи такса, предимство има уведомлението, което е получено от ЕЦБ най-близо до, но преди крайния срок.
3. Без да се засяга параграф 2, ЕЦБ си запазва правото да определи задълженото лице за таксата.
ЧАСТ II
РАЗНОСКИ И РАЗХОДИ
Член 5
Годишни разходи
1. Основата за определяне на годишните надзорни такси са годишните разходи, като те се възстановяват чрез плащането на тези годишни надзорни такси.
2. Сумата на годишните разходи се определя въз основа на сумата на годишните разноски, състоящи се от разноските, направени от ЕЦБ през съответния период на таксуване, които са свързани пряко или косвено с надзорните ѝ задачи.
Общата сума на годишните надзорни такси покрива, но без да надхвърля, направените от ЕЦБ разноски, свързани с надзорните ѝ задачи, през съответния период на таксуване.
3. При определяне на годишните разходи ЕЦБ взема предвид:
а)
суми от такси, отнасящи се до предходни периоди на таксуване, които не са били събираеми;
б)
плащания за лихви, получени в съответствие с член 14;
в)
суми, получени или възстановени в съответствие с член 7, параграф 3.
Член 6
Оценяване и определяне на годишните разходи
1. Без да се засягат отчетните ѝ задължения съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, до края на всяка календарна година ЕЦБ изчислява прогнозните годишни разходи по отношение на периода на таксуване за следващата календарна година.
2. В срок до четири месеца след края на всеки период на таксуване ЕЦБ определя действителните годишни разходи за този период на таксуване.
3. Прогнозните годишни разходи и действителните годишни разходи служат като основа за изчисляване на общата сума на годишните надзорни такси, посочена в член 9, параграф 1.
ЧАСТ III
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ГОДИШНАТА НАДЗОРНА ТАКСА
Член 7
Нови поднадзорни лица или промяна в статута
1. Когато спрямо поднадзорно лице или поднадзорна група се осъществява надзор само за част от периода на таксуване, годишната надзорна такса се изчислява според броя на пълните месеци от периода на таксуване, за които спрямо поднадзорното лице или поднадзорната група се осъществява надзор.
2. Когато след решение на ЕЦБ с такова действие статутът на поднадзорно лице или поднадзорна група се промени от значимо/значима на по-малко значимо/значима или обратното, годишната надзорна такса се изчислява въз основа на броя на месеците, за които поднадзорното лице или поднадзорната група е било/била значимо или по-малко значимо лице/група на последния ден на месеца.
3. Когато сумата на наложената годишна надзорна такса се отклонява от сумата на таксата, изчислена в съответствие с параграф 1 или 2, ЕЦБ изплаща възстановяване на разликата на задълженото лице за таксата или издава допълнителна фактура, която се плаща от задълженото лице за таксата.
Член 8
Разделяне на годишните разходи между значими и по-малко значими поднадзорни лица
1. За да се изчисли годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице и поднадзорна група, годишните разходи се разделят на две части, по една за всяка категория поднадзорни лица или поднадзорни групи, както следва:
а)
годишните разходи, които трябва да бъдат възстановени от значими поднадзорни лица;
б)
годишните разходи, които трябва да бъдат възстановени от по-малко значими поднадзорни лица.
2. Разделянето на годишните разходи в съответствие с параграф 1 се извършва въз основа на разходите, разпределени на съответните функционални звена, които извършват прекия надзор над значими поднадзорни лица и непрекия надзор над по-малко значими поднадзорни лица.
Член 9
Сума на налаганите такси
1. Общата сума на налаганите от ЕЦБ годишни надзорни такси е сумата от:
а)
прогнозните годишни разходи за текущия период на таксуване, основани на одобрения бюджет за периода на таксуване;
б)
излишъка или дефицита от предходния период на таксуване, определен с приспадане на действителните годишни разходи, направени по отношение на предходния период на таксуване, от прогнозните годишни разходи, събрани през предходния период на таксуване.
2. ЕЦБ взема решение за общата сума, която да бъде събрана чрез годишните надзорни такси, за всяка категория поднадзорни лица и поднадзорни групи, което се публикува на уебсайта ѝ до 30 април на съответния период на таксуване.
Член 10
Годишна надзорна такса, дължима по отношение на поднадзорни лица или поднадзорни групи
1. Годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група, се определя чрез разпределяне на сумата на налаганите такси на категорията значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи между отделните значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи въз основа на техните фактори за таксата.
2. Годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, се определя чрез разпределяне на сумата на налаганите такси на категорията по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи между отделните по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи въз основа на техните фактори за таксата.
3. Факторите за таксата на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки се изчисляват въз основа на следното:
а)
факторите за таксата, използвани за определяне на годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице или всяка поднадзорна група, са размерът към референтната дата на:
i)
общите активи;
ii)
общата рискова експозиция. В случай на клон, заплащащ такса, общата рискова експозиция се счита за нула;
б)
данните относно факторите за таксата се определят и събират в съответствие с решение на ЕЦБ, в което са изложени приложимата методология и приложимите процедури. Това решение се публикува на уебсайта на ЕЦБ;
в)
за целите на изчисляването на факторите за таксата поднадзорните групи следва по правило да изключват активите на дъщерните предприятия, намиращи се в неучастващи държави членки и в трети държави. Поднадзорните групи могат да решат да не изключват тези активи при определянето на факторите за таксата;
г)
за поднадзорни лица или поднадзорни групи, които са класифицирани като по-малко значими въз основа на член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1024/2013, факторът за таксата на общите активи няма да надвишава 30 млрд. евро;
д)
относителната тежест, използвана по отношение на факторите за таксата, е:
i)
общи активи: 50 %;
ii)
обща рискова експозиция: 50 %.
4. Задължените лица за таксата предоставят факторите за таксата с референтна дата 31 декември на предходната година и подават изискуемите данни до съответния НКО за изчисляване на годишните надзорни такси от ЕЦБ до края на работното време на 1 юли на годината, следваща посочената референтна дата, или на следващия работен ден, ако 1 юли е неработен ден. В случай че поднадзорните лица изготвят годишните си отчети въз основа на годишно счетоводно приключване, което се отклонява от календарната година, задължените лица за таксата могат да предоставят фактори за таксата с референтна дата на годишното им счетоводно приключване. НКО подават тези данни до ЕЦБ в съответствие с процедури, които ще бъдат установени от ЕЦБ. Сумата на общите активи на всички задължени лица за таксата и сумата на обща рискова експозиция на всички задължени лица за таксата се публикуват на уебсайта на ЕЦБ.
5. В случай че задължено лице за таксата не предостави факторите за таксата, ЕЦБ определя факторите за таксата в съответствие с методологията, изложена в решението на ЕЦБ. Непредоставянето на факторите за таксата, посочено в параграф 4 от настоящия член, се счита за нарушение на настоящия регламент.
6. Изчисляването на годишната надзорна такса, дължима от всяко задължено лице за таксата, се извършва съгласно посоченото по-долу:
а)
годишната надзорна такса е сумата от минималния компонент на таксата и променливия компонент на таксата;
б)
минималният компонент на таксата се изчислява като фиксиран процент от общата сума на годишните надзорни такси за всяка категория поднадзорни лица и поднадзорни групи, както е определено в съответствие с членове 8 и 9. За категорията на значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи фиксираният процент е 10 %. Тази сума се разделя поравно между всички задължени лица за таксата. За значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи с общи активи на стойност не по-голяма от 10 млрд. евро минималният компонент на таксата е наполовина. За категорията на по-малко значимите поднадзорни лица и по-малко значимите поднадзорни групи фиксираният процент е 10 %. Тази сума се разделя поравно между всички задължени лица за таксата. Минималният компонент на таксата представлява долната граница на годишната надзорна такса за всяко задължено лице за таксата;
в)
променливият компонент на таксата е разликата между общата сума на годишните надзорни такси за всяка категория поднадзорни лица, както е определено в съответствие с членове 8 и 9, и минималния компонент на таксата за същата категория. Променливият компонент на таксата се разпределя между задължените лица за индивидуалната такса във всяка категория според дела на всяко задължено лице за таксата в сумата на претеглените фактори за таксата на всички задължени лица за таксата, както са определени съгласно параграф 3.
ЕЦБ взема решение относно годишната надзорна такса, която се плаща от всяко задължено лице за такса, въз основа на извършеното в съответствие с предходните параграфи изчисление и на предоставените в съответствие с параграф 4 от настоящия член фактори за таксата. Годишната надзорна такса, която се плаща, ще бъде съобщена на задълженото лице за таксата посредством известието за таксата.
ЧАСТ IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО С НКО
Член 11
Сътрудничество с НКО
1. ЕЦБ осъществява връзка с НКО, преди да вземе решение за окончателния размер на таксата, за да гарантира, че надзорът остава ефективен по отношение на разходите и разумен за всички съответни кредитни институции и клонове. За тази цел ЕЦБ разработва и прилага подходящи средства за комуникация в сътрудничество с НКО.
2. НКО подпомагат ЕЦБ при налагане на таксите, ако ЕЦБ поиска това.
3. В случай на кредитни институции в участваща държава членка извън еврозоната, чието тясно сътрудничество с ЕЦБ не е спряно или прекратено, ЕЦБ издава указания до НКО на тази държава членка относно събирането на фактори за таксата и фактурирането на годишната надзорна такса.
ЧАСТ V
ФАКТУРИРАНЕ
Член 12
Известие за таксата
1. Известие за таксата се издава ежегодно от ЕЦБ до всяко задължено лице за таксата.
2. В известието за таксата се посочват начините, чрез които се плаща годишната надзорна такса. Задълженото лице за таксата изпълнява изискванията, посочени в известието за таксата по отношение на плащането на годишната надзорна такса.
3. Дължимата сума съгласно известието за таксата се плаща от задълженото лице за таксата в срок до 35 дни от датата на издаване на известието за таксата.
Член 13
Уведомяване относно известието за таксата
1. Задълженото лице за таксата има задължение да актуализира данните за контакт за подаването на известието за таксата и съобщава на ЕЦБ всяка промяна в данните за контакт (т.е. име, длъжност, структурно звено, адрес, имейл адрес, телефонен номер, номер на факс). Задълженото лице за таксата съобщава на ЕЦБ най-късно до 1 юли на всеки период на таксуване всяка промяна в данните за контакт. Тези данни за контакт се отнасят до физическо лице или за предпочитане до длъжност в рамките на организацията на задълженото лице за таксата.
2. ЕЦБ извършва уведомяване относно известието за таксата по някой от следните начини: а) по електронен път или чрез друго подобно средство за комуникация; б) по факс; в) чрез експресна куриерска услуга; г) чрез препоръчано писмо с обратна разписка; д) чрез връчване или доставяне на ръка. Известието за таксата се счита за действително, без да е подписано.
Член 14
Лихва в случай на неплащане
Без да се засягат другите средства за правна защита, с които ЕЦБ разполага, в случай на частично плащане, неплащане или неизпълнение на условията за плащане, посочени в известието за таксата, се начислява лихва на дневна база върху непогасената сума от годишната надзорна такса с лихвения процент по основните операции по рефинансиране на ЕЦБ плюс 8 процентни пункта от датата, на която е било дължимо плащането.
ЧАСТ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Санкции
В случай на нарушение на настоящия регламент ЕЦБ може да налага санкции на поднадзорните лица в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 на Съвета (5), допълнен от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17).
Член 16
Преходни разпоредби
1. Известието за таксата за първия период на таксуване се издава заедно с известието за таксата за периода на таксуване 2015 година.
2. За да се даде възможност на ЕЦБ да започне да налага годишната надзорна такса, всяка група лица, заплащащи такса, определя задълженото лице за таксата за групата и уведомява ЕЦБ до 31 декември 2014 г. за това кое е задълженото лице за таксата в съответствие с член 4, параграф 2.
3. В срок до 1 март 2015 г. задълженото лице за таксата предоставя за първи път посочените в член 13, параграф 1 данни.
Член 17
Доклад и преглед
1. В съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 ЕЦБ представя всяка година на Европейския парламент, Съвета на Европейския съюз, Европейската комисия и Еврогрупата доклад за предвижданото развитие на структурата и размера на годишните надзорни такси.
2. В срок до 2017 г. ЕЦБ извършва преглед на настоящия регламент, по-специално по отношение на методологията и критериите за изчисляване на налаганите на всяко поднадзорно лице и група годишни надзорни такси.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставен във Франкфурт на Майн на 22 октомври 2014 година.
DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 1163/2014
af 22. oktober 2014
om tilsynsgebyrer
(ECB/2014/41)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (1), særlig artikel 4, stk. 3, andet afsnit, artikel 30 og artikel 33, stk. 2, andet afsnit,
under henvisning til den offentlige høring og den analyse, som er foretaget i overensstemmelse med artikel 30, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1024/2013, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EU) nr. 1024/2013 etablerer Den Fælles Tilsynsmekanisme (Single Supervisory Mechanism, SSM), som omfatter Den Europæiske Centralbank (ECB) og de kompetente nationale myndigheder.
(2)
I henhold til forordning (EU) nr. 1024/2013 er ECB ansvarlig for SSM's effektive og konsekvente virkemåde for alle kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber og blandede finansielle holdingselskaber i alle euroområdets medlemsstater samt i medlemsstater uden for euroområdet, som indgår et tæt samarbejde med ECB. De regler og procedurer, der gælder for samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM og med de udpegede nationale myndigheder, er fastsat i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (2).
(3)
I henhold til artikel 30 i forordning (EU) nr. 1024/2013 skal ECB opkræve et årligt tilsynsgebyr af kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater, og filialer, som et kreditinstitut, der er etableret i en ikkedeltagende medlemsstat, har etableret i en deltagende medlemsstat. De gebyrer, som ECB opkræver, skal dække, men må ikke overstige, de udgifter, som ECB afholder i forbindelse med de opgaver, som overdrages til den i henhold til artikel 4-6 i forordning (EU) nr. 1024/2013.
(4)
Det årlige tilsynsgebyr bør bestå af et beløb, som betales årligt af alle kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater, og filialer, som et kreditinstitut, der er etableret i en ikkedeltagende medlemsstat, har etableret i en deltagende medlemsstat, og som er omfattet af SSM's tilsyn.
(5)
Inden for SSM fordeles tilsynsansvaret mellem ECB og de enkelte kompetente nationale myndigheder på grundlag af enhederne under tilsyns signifikans.
(6)
ECB har kompetence til at føre direkte tilsyn med signifikante kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber, blandede finansielle holdingselskaber, der er etableret i deltagende medlemsstater, og filialer i deltagende medlemsstater af signifikante kreditinstitutter, der er etableret i ikkedeltagende medlemsstater.
(7)
ECB overvåger ligeledes virkemåden for SSM, som omfatter alle kreditinstitutter, uanset om de er signifikante eller mindre signifikante. ECB har enekompetence vedrørende alle kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater, til at meddele enheder tilladelse til at drive virksomhed som kreditinstitut, til at inddrage tilladelser og til at vurdere erhvervelser og afhændelser af kvalificerede andele.
(8)
De kompetente nationale myndigheder er ansvarlige for det direkte tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn, uden at dette indskrænker ECB's beføjelser til at foretage direkte tilsyn i særlige tilfælde, hvor dette er nødvendigt af hensyn til den konsekvente anvendelse af høje tilsynsstandarder. Denne fordeling af tilsynsansvaret inden for SSM og de udgifter, som ECB afholder i forbindelse hermed, tages i betragtning ved fordelingen af det beløb, der skal dækkes ind via tilsynsgebyrer, mellem kategorierne af signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante enheder under tilsyn.
(9)
I henhold til artikel 33, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1024/2013 skal ECB ved forordninger og afgørelser offentliggøre de detaljerede operationelle ordninger for gennemførelsen af de opgaver, som overdrages til den ved forordning (EU) nr. 1024/2013.
(10)
I henhold til artikel 30, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1024/2013 skal gebyrerne baseres på objektive kriterier i relation til det berørte kreditinstituts betydning og risikoprofil, herunder dets risikovægtede aktiver.
(11)
Gebyrerne beregnes på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater. Det betyder, at hvis kreditinstitutter udgør en del af en koncern under tilsyn, der er etableret i en deltagende medlemsstat, skal der beregnes og betales ét gebyr på koncernniveau.
(12)
I forbindelse med beregning af det årlige tilsynsgebyr tages der ikke højde for datterselskaber, som er etableret i ikkedeltagende medlemsstater. I denne henseende og for at bestemme de relevante gebyrfaktorer for en koncern under tilsyn, bør delkonsoliderede data for alle datterselskaber og operationer, der kontrolleres af moderselskabet i de deltagende medlemsstater, tilvejebringes. Omkostningerne i forbindelse med at tilvejebringe sådanne delkonsoliderede data kan dog være høje, og enhederne under tilsyn bør derfor kunne vælge et gebyr, der er beregnet på grundlag af data, som er tilvejebragt på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, herunder datterselskaber, der er etableret i ikkedeltagende medlemsstater, selv om dette medfører et højere gebyr.
(13)
De institutter, der henvises til i artikel 2, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (3) er undtaget fra de tilsynsopgaver, der overdrages til ECB i henhold til forordning (EU) nr. 1024/2013, og ECB opkræver derfor ikke et gebyr af dem.
(14)
En forordning har almen gyldighed, er bindende i alle enkeltheder og umiddelbart gældende i alle euroområdets medlemsstater. Det er således det mest hensigtsmæssige retlige instrument til fastlæggelse af de praktiske retningslinjer for gennemførelsen af artikel 30 i forordning (EU) nr. 1024/2013.
(15)
I overensstemmelse med artikel 30, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1024/2013 berører denne forordning ikke de kompetente nationale myndigheders ret til at opkræve gebyrer i henhold til national lovgivning, eller i det omfang tilsynsopgaver ikke er blevet overdraget til ECB, eller i forbindelse med omkostningerne for at samarbejde med og bistå ECB, eller til at handle på dens instrukser i overensstemmelse med relevant EU-ret og under forbehold af ordninger til gennemførelse af forordning (EU) nr. 1024/2013, herunder artikel 6 og 12 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
DEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Denne forordning fastsætter:
a)
ordningerne til beregning af den samlede størrelse af de årlige tilsynsgebyrer, som skal opkræves i forbindelse med enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn
b)
metoden til og kriterierne for beregningen af det årlige tilsynsgebyr, som skal bæres af hver enkelt enhed under tilsyn og koncern under tilsyn
c)
proceduren for ECB's inddrivelse af de årlige tilsynsgebyrer.
2. Den samlede størrelse af de årlige tilsynsgebyrer omfatter det årlige tilsynsgebyr for hver enkelt signifikant enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn og hver enkelt mindre signifikant enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn og beregnes af ECB på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning finder de i forordning (EU) nr. 1024/2013 og forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) fastsatte definitioner anvendelse, medmindre andet fremgår, sammen med følgende definitioner:
1) »årligt tilsynsgebyr« (»annual supervisory fee«): det gebyr, som skal betales for hver enkelt enhed under tilsyn og koncern under tilsyn, og som beregnes efter de ordninger, der er fastsat i artikel 10, stk. 6
2) »årlige omkostninger« (»annual costs«): det beløb, som ECB skal have dækket ind via de årlige tilsynsgebyrer for en specifik gebyrperiode, og som fastsættes i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 5
3) »gebyrdebitor« (»fee debtor«): det gebyrbetalende kreditinstitut eller den gebyrbetalende filial, som defineret i overensstemmelse med artikel 4, og til hvilket eller hvilken gebyrmeddelelsen stiles
4) »gebyrfaktorer« (»fee factors«): de data vedrørende en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn, der er defineret i artikel 10, stk. 3, litra a), som anvendes til at beregne det årlige tilsynsgebyr
5) »gebyrmeddelelse« (»fee notice«): en meddelelse, som udstedes til den relevante gebyrdebitor, der anfører det årlige tilsynsgebyr, som gebyrdebitor skal betale i overensstemmelse med denne forordning
6) »gebyrbetalende kreditinstitut« (»fee-paying credit institution«): et kreditinstitut, der er etableret i en deltagende medlemsstat
7) »gebyrbetalende filial« (»fee-paying branch«): en filial etableret i en deltagende medlemsstat af et kreditinstitut, der er etableret i en ikkedeltagende medlemsstat
8) »gebyrperiode« (»fee period«): et kalenderår
9) »første gebyrperiode« (»first fee period«): perioden fra den dato, hvor ECB overtager de opgaver, som den har fået overdraget ved forordning (EU) nr. 1024/2013, til udgangen af det kalenderår, hvor ECB overtager disse opgaver
10) »koncern af gebyrbetalende enheder« (»group of fee-paying entities«): i) en koncern under tilsyn og ii) et antal gebyrbetalende filialer, der antages at udgøre én filial i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3
11) »medlemsstat« (»Member State«): en EU-medlemsstat
12) »samlede aktiver (total assets)«: den samlede værdier af aktiver som fastsat i overensstemmelse med artikel 51 i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17). For så vidt angår en koncern af gebyrbetalende enheder omfatter de samlede aktiver ikke datterselskaber, der er etableret i ikkedeltagende medlemsstater og tredjelande
13) »samlet risikoeksponering« (»total risk exposure«): vedrørende en koncern af gebyrbetalende enheder og et gebyrbetalende kreditinstitut, som ikke er en del af en koncern af gebyrbetalende enheder, det beløb, som fastsættes på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, og som beregnes ifølge artikel 92, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (4).
Artikel 3
Generel forpligtelse til at betale det årlige tilsynsgebyr
1. ECB opkræver et årligt tilsynsgebyr af hver enhed under tilsyn og koncern under tilsyn vedrørende hver gebyrperiode.
2. Det årlige gebyr for hver enhed under tilsyn og koncern under tilsyn specificeres i en gebyrmeddelelse udstedt til gebyrdebitor og som skal betales af denne. Gebyrmeddelelsen samt alle meddelelser og al kommunikation fra ECB, for så vidt angår tilsynsgebyrer, stiles til gebyrdebitor. Gebyrdebitor er ansvarlig for betaling af det årlige tilsynsgebyr.
3. Hvis et kreditinstitut har etableret to eller flere gebyrbetalende filialer i den samme medlemsstat, anses de for at være én filial. Hvis et kreditinstitut har flere gebyrbetalende filialer, der er etableret i forskellige deltagende medlemsstater, anses de ikke for at være én filial.
4. For så vidt angår denne forordning anses gebyrbetalende filialer for at være adskilt fra det samme kreditinstituts datterselskaber, som er etableret i den samme deltagende medlemsstat.
Artikel 4
Gebyrdebitor
1. Gebyrdebitoren, for så vidt angår det årlige tilsynsgebyr:
a)
er det gebyrbetalende kreditinstitut, hvis der er tale om et gebyrbetalende kreditinstitut, som ikke er en del af en koncern under tilsyn
b)
er den gebyrbetalende filial, hvis der er tale om en gebyrbetalende filial, som ikke er knyttet sammen med en anden gebyrbetalende filial
c)
bestemmes i overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 2, hvis der er tale om en koncern af gebyrbetalende enheder under tilsyn.
2. Uanset de ordninger, som findes inden for en koncern af gebyrbetalende enheder, med hensyn til fordelingen af omkostninger, behandles en koncern af gebyrbetalende enheder som én enhed. Hver koncern af gebyrbetalende enheder skal udpege en gebyrdebitor for hele koncernen og meddele ECB gebyrdebitorens identitet. Gebyrdebitor skal være etableret i en deltagende medlemsstat. Denne meddelelse anses kun for at være gyldig, hvis:
a)
den anfører navnene på alle enheder under tilsyn i den koncern, som meddelelsen omfatter
b)
den er underskrevet på vegne af alle koncernens enheder under tilsyn
c)
den er modtaget af ECB senest 1. juli hvert år, for at den kan tages i betragtning i forbindelse med udstedelsen af gebyrmeddelelsen vedrørende den næstfølgende gebyrperiode.
Hvis ECB rettidigt har modtaget mere end én meddelelse pr. koncern af gebyrbetalende enheder, har den meddelelse forrang, som ECB har modtaget tættest på, men inden, fristen for modtagelsen.
3. Uanset stk. 2 forbeholder ECB sig ret til at bestemme gebyrdebitor.
DEL II
UDGIFTER OG OMKOSTNINGER
Artikel 5
Årlige omkostninger
1. De årlige omkostninger danner grundlag for fastsættelsen af de årlige tilsynsgebyrer og dækkes ind via indbetalingen af disse årlige tilsynsgebyrer.
2. Størrelsen af de årlige omkostninger bestemmes på grundlag af størrelsen af de årlige udgifter, som udgøres af de udgifter, som ECB har afholdt i den relevante gebyrperiode, og som er direkte eller indirekte knyttet til dens tilsynsopgaver.
Det samlede beløb for de årlige tilsynsgebyrer skal dække, men må ikke overstige, de udgifter, som ECB har afholdt i forbindelse med dens tilsynsopgaver i den relevante gebyrperiode.
3. Ved fastsættelsen af de årlige omkostninger tager ECB højde for:
a)
størrelsen af gebyrer vedrørende tidligere gebyrperioder, som ikke kunne inddrives
b)
modtagne rentebetalinger i overensstemmelse med artikel 14
c)
modtagne eller tilbagebetalte beløb i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3.
Artikel 6
Estimering og fastsættelse af de årlige omkostninger
1. Uden at dette berører ECB's rapporteringsforpligtelser i henhold til forordning (EU) nr. 1024/2013, beregner ECB ved udgangen af hvert kalenderår de estimerede årlige omkostninger vedrørende gebyrperioden for det efterfølgende kalenderår.
2. Senest fire måneder efter udgangen af hver gebyrperiode bestemmer ECB de faktiske årlige omkostninger for denne gebyrperiode.
3. De estimerede årlige omkostninger og de faktiske årlige omkostninger danner grundlag for den i artikel 9, stk. 1, omhandlede beregning af det samlede beløb for de årlige tilsynsgebyrer.
DEL III
FASTSÆTTELSE AF DET ÅRLIGE TILSYNSGEBYR
Artikel 7
Nye enheder under tilsyn eller ændring af status
1. Såfremt der kun føres tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn i en del af gebyrperioden, beregnes det årlige tilsynsgebyr i forhold til det antal hele måneder i gebyrperioden, hvor enheden under tilsyn eller koncernen under tilsyn var under tilsyn.
2. Såfremt en enhed under tilsyns eller en koncern under tilsyns status ændres fra signifikant til mindre signifikant eller omvendt som følge af ECB's beslutning herom, beregnes det årlige tilsynsgebyr på grundlag af det antal måneder, hvor enheden under tilsyn eller koncernen under tilsyn var en signifikant eller mindre signifikant enhed eller koncern den sidste dag i måneden.
3. Såfremt det opkrævede årlige tilsynsgebyr afviger fra det i overensstemmelse med stk. 1 eller 2 beregnede gebyrbeløb, foretager ECB en tilbagebetaling til gebyrdebitor eller udsteder en yderligere faktura til gebyrdebitor, som denne skal betale.
Artikel 8
Fordeling af de årlige omkostninger mellem signifikante og mindre signifikante enheder under tilsyn
1. Med henblik på beregningen af det årlige tilsynsgebyr, som skal betales for hver enkelt enhed under tilsyn og koncern under tilsyn, deles de årlige omkostninger i to dele, én for hver kategori af enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn, på følgende måde:
a)
de årlige omkostninger, som skal dækkes via signifikante enheder under tilsyn
b)
de årlige omkostninger, som skal dækkes via mindre signifikante enheder under tilsyn.
2. Opdelingen af de årlige omkostninger i overensstemmelse med stk. 1 sker på grundlag af de omkostninger, der vedrører ECB's relevante funktioner, som varetager det direkte tilsyn med signifikante enheder under tilsyn og det indirekte tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn.
Artikel 9
Opkrævning af beløb
1. Det samlede beløb af de årlige tilsynsgebyrer, som ECB opkræver, udgør summen af:
a)
de estimerede årlige omkostninger for indeværende gebyrperiode på grundlag af det godkendte budget for gebyrperioden
b)
et eventuelt overskud eller underskud fra den foregående gebyrperiode, som bestemmes ved at trække de faktiske årlige omkostninger vedrørende den foregående gebyrperiode fra estimatet af de årlige omkostninger, som er blevet opkrævet i den foregående gebyrperiode.
2. For hver kategori af enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn træffer ECB beslutning om det samlede beløb, der skal opkræves via de årlige tilsynsgebyrer, og som offentliggøres på dets websted senest den 30. april i den relevante gebyrperiode.
Artikel 10
Det årlige tilsynsgebyr som skal betales vedrørende enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn
1. Det årlige tilsynsgebyr, som skal betales vedrørende hver signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn, bestemmes ved at fordele beløbet, der skal opkræves fra hver kategori af signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn, på de individuelle signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn på grundlag af deres gebyrfaktorer.
2. Det årlige tilsynsgebyr, som skal betales vedrørende hver mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn, bestemmes ved at fordele beløbet, der skal opkræves fra hver kategori af mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn, på de individuelle mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn på grundlag af deres gebyrfaktorer.
3. Gebyrfaktorerne på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater beregnes på følgende grundlag:
a)
De gebyrfaktorer, som anvendes til at bestemme det årlige tilsynsgebyr, der skal betales vedrørende hver enkelt enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, er størrelsen på referencedatoen af:
i)
de samlede aktiver
ii)
den samlede risikoeksponering. For så vidt angår en gebyrbetalende filial antages den samlede risikoeksponering at være nul.
b)
Dataene vedrørende gebyrfaktorerne bestemmes og indsamles i henhold til en ECB-afgørelse, der fastsætter den anvendelige metode og de anvendelige procedurer. Denne afgørelse offentliggøres på ECB's websted.
c)
Med henblik på beregning af gebyrfaktorerne bør koncernerne under tilsyn som hovedregel undtage aktiver, der tilhører datterselskaber med hjemsted i ikke-deltagende medlemsstater og tredjelande. Koncerner under tilsyn kan beslutte ikke at undtage sådanne aktiver fra bestemmelsen af gebyrfaktorerne.
d)
For så vidt angår enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn, der klassificeres som mindre signifikante i henhold til artikel 6, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1024/2013, må gebyrfaktoren ikke overskride 30 mia. EUR.
e)
Den relative vægtning af gebyrfaktorerne er:
i)
samlede aktiver: 50 %
ii)
samlet risikoeksponering: 50 %.
4. Gebyrdebitorerne indberetter gebyrfaktorerne med referencedatoen 31. december i det foregående år og forelægger de relevante kompetente nationale myndigheder de krævede data med henblik på ECB's beregning af de årlige tilsynsgebyrer inden arbejdstids ophør den 1. juli året efter ovennævnte referencedato eller den næste bankdag, hvis den 1. juli ikke er en bankdag. Hvis enhederne under tilsyn udarbejder deres årsregnskab med udgangspunkt i en afslutning af regnskabsåret, der afviger fra kalenderåret, kan gebyrdebitorerne indberette gebyrfaktorer med en referencedato for deres afslutning af regnskabsåret. De kompetente nationale myndigheder skal forelægge disse data for ECB i overensstemmelse med procedurer, som fastsættes af ECB. Summen af alle gebyrdebitorers samlede aktiver og summen af alle gebyrdebitorers samlede risikoeksponering offentliggøres straks på ECB's websted.
5. Såfremt en gebyrdebitor ikke indberetter gebyrfaktorerne, bestemmer ECB gebyrfaktorerne i overensstemmelse med den metodologi, der fastsættes i ECB-afgørelsen. Manglende indberetning af gebyrfaktorerne i henhold til denne artikels stykke 4 anses for at være en overtrædelse af denne forordning.
6. Det årlige tilsynsgebyr, der skal betales af hver gebyrdebitor, beregnes efter nedenstående metode.
a)
Det årlige tilsynsgebyr er summen af minimumsgebyrkomponenten og den variable gebyrkomponent.
b)
Minimumsgebyrkomponenten beregnes som en fast procentdel af den samlede størrelse af de årlige tilsynsgebyrer for hver kategori af enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn, jf. artikel 8 og 9. For kategorien signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn er den faste procentdel 10 %. Beløbet fordeles ligeligt mellem alle gebyrdebitorer. For signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn med samlede aktiver, som ikke overstiger 10 mia. EUR, halveres minimumsgebyrkomponenten. For kategorien mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn er den faste procentdel 10 %. Dette beløb fordeles ligeligt mellem alle gebyrdebitorer. Minimumsgebyrkomponenten udgør den nedre grænse for det årlige tilsynsgebyr pr. gebyrdebitor.
c)
Den variable gebyrkomponent er differensen mellem den samlede størrelse af de årlige tilsynsgebyrer for hver kategori af enheder under tilsyn, jf. artikel 8 og 9, og minimumsgebyrkomponenten i samme kategori. Den variable gebyrkomponent fordeles på de enkelte gebyrdebitorer i hver kategori i forhold til hver enkelt gebyrdebitors andel i summen af alle gebyrdebitorers vægtede gebyrfaktorer som fastsat ifølge stk. 3.
På grundlag af den beregning, der udføres i overensstemmelse med de foregående stykker, og de gebyrfaktorer, der indberettes i overensstemmelse med denne artikels stk. 4, træffer ECB beslutning om det årlige tilsynsgebyr, som hver gebyrdebitor skal betale. Det årlige tilsynsgebyr, som skal betales, meddeles til gebyrdebitoren via gebyrmeddelelsen.
DEL IV
SAMARBEJDE MED KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDER
Artikel 11
Samarbejde med kompetente nationale myndigheder
1. ECB tager kontakt til de kompetente nationale myndigheder, før den træffer afgørelse om gebyrernes endelige størrelse, for at sikre, at tilsynet er omkostningseffektivt og rimeligt for alle berørte kreditinstitutter og filialer. Med henblik herpå udvikler og implementerer ECB en passende kommunikationskanal i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder.
2. De kompetente nationale myndigheder skal bistå ECB i opkrævningen af gebyrer, hvis ECB anmoder herom.
3. For så vidt angår kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet, hvis tætte samarbejde med ECB hverken er suspenderet eller afsluttet, udsteder ECB instrukser til den kompetente nationale myndighed i denne medlemsstat vedrørende indsamlingen af gebyrfaktorer og fakturering af det årlige tilsynsgebyr.
DEL V
FAKTURERING
Artikel 12
Gebyrmeddelelse
1. ECB udsteder en årlig gebyrmeddelelse til hver enkelt gebyrdebitor.
2. I gebyrmeddelelsen anføres det, hvordan det årlige tilsynsgebyr skal betales. Gebyrdebitor skal overholde de i gebyrmeddelelsen anførte krav med hensyn til betalingen af det årlige tilsynsgebyr.
3. Gebyrdebitor skal betale det ifølge gebyrmeddelelsen skyldige beløb senest 35 dage efter datoen for udstedelsen af gebyrmeddelelsen.
Artikel 13
Notifikation af gebyrmeddelelsen
1. Gebyrdebitor er ansvarlig for at have opdaterede kontaktoplysninger til brug for modtagelse af gebyrmeddelelsen og fremsender alle ændringer i kontaktoplysningerne til ECB (dvs. navn, funktion, organisatorisk enhed, adresse, e-mailadresse, telefonnummer, faxnummer). Gebyrdebitor fremsender alle ændringer i kontaktoplysningerne til ECB senest 1. juli i hver gebyrperiode. Disse kontaktoplysninger skal henvise til en fysisk person eller helst til en funktion inden for gebyrdebitorens organisation.
2. ECB notificerer gebyrmeddelelsen på en af følgende måder: a) elektronisk eller med et lignende kommunikationsmiddel, b) pr. fax, c) med ekspres kurertjeneste, d) ved anbefalet brev med en form for kvittering for modtagelse, e) ved forkyndelse eller personlig levering. Gebyrmeddelelsen er gyldig uden underskrift.
Artikel 14
Renter ved manglende betaling
Uden at dette berører andre sanktionsmuligheder, som ECB måtte råde over, pålægges der ved delvis betaling, manglende betaling eller manglende overholdelse af betalingsbetingelserne, der er fastsat i gebyrmeddelelsen, dagsrenter på det udestående beløb af det årlige tilsynsgebyr der udgør renten for ECB's primære markedsoperationer plus 8 procentpoint fra forfaldsdatoen.
DEL VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 15
Sanktioner
Ved overtrædelse af denne forordning kan ECB pålægge enheder under tilsyn sanktioner i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2532/98 (5) suppleret af forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17).
Artikel 16
Overgangsbestemmelser
1. Gebyrmeddelelsen for den første gebyrperiode udstedes sammen med gebyrmeddelelsen for gebyrperioden 2015.
2. For at ECB kan begynde at opkræve det årlige tilsynsgebyr, skal hver koncern af gebyrbetalende enheder udpege en gebyrdebitor for koncernen og meddele ECB gebyrdebitorens identitet senest 31. december 2014 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2.
3. Gebyrdebitor fremsender de i artikel 13, stk. 1, nævnte data første gang senest 1. marts 2015.
Artikel 17
Rapportering og gennemgang
1. I henhold til artikel 20, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1024/2013 forelægger ECB hvert år Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen og Eurogruppen en rapport om den forventede udvikling i tilsynsgebyrernes struktur og størrelse.
2. ECB foretager senest 2017 en gennemgang af denne forordning, navnlig med hensyn til metoden til og kriterierne for beregningen af de årlige tilsynsgebyrer, som ECB skal opkræve af hver enkelt enhed og koncern under tilsyn.
Artikel 18
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på dagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 22. oktober 2014.