РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 316/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 март 2014 година
относно прилагането на член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на категории споразумения за трансфер на технологии
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент № 19/65/ЕИО на Съвета от 2 март 1965 г. за прилагането на член 85, параграф 3 от Договора по отношение на определени категории споразумения и съгласувани практики (1), и по-специално член 1 от него,
след като публикува проект на настоящия регламент,
след като се консултира с Консултативния комитет по ограничителни практики и господстващо положение,
като има предвид, че:
(1)
Регламент № 19/65/ЕИО оправомощава Комисията да прилага чрез регламент член 101, параграф 3 от Договора към определени категории споразумения за трансфер на технологии и съответните съгласувани практики, по които споразумения страни са само две предприятия, попадащи в обхвата на член 101, параграф 1 от Договора.
(2)
В съответствие с Регламент № 19/65/ЕИО Комисията прие по-специално Регламент (ЕО) № 772/2004 на Комисията (2). В Регламент (ЕО) № 772/2004 се определят категориите споразумения за трансфер на технологии, които според Комисията отговарят по принцип на условията по член 101, параграф 3 от Договора. Предвид общия положителен опит от прилагането на този регламент, чието действие изтича на 30 април 2014 г., и като се вземе предвид допълнително придобитият опит след приемането му, е целесъобразно да се приеме нов регламент за групово освобождаване.
(3)
Настоящият регламент следва да отговаря на двете изисквания за гарантиране на ефикасна защита на конкуренцията и осигуряване на достатъчна правна сигурност за предприятията. Постигането на тези цели следва да бъде съобразено с необходимостта от възможно най-голямо опростяване на административния надзор и на нормативната уредба.
(4)
Споразуменията за трансфер на технологии се отнасят до лицензирането на права върху технологии. Такива споразумения обикновено повишават икономическата ефективност и насърчават конкуренцията, тъй като могат да намалят дублирането на научноизследователската и развойната дейност, да увеличат стимула за първоначални изследвания и разработки, да подтикнат към засилено новаторство, да улеснят разпространението и да създадат пазарна конкуренция на продуктовия пазар.
(5)
Вероятността такива последици като повишаването на ефективността и насърчаването на конкуренцията да превишават по значение евентуалните антиконкурентни последици поради съдържащите се в споразуменията за трансфер на технологии ограничения зависи от степента на пазарна мощ на съответните предприятия, т.е. до каква степен тези предприятия срещат конкуренция в лицето на предприятия, които притежават взаимозаменяеми технологии, или предприятия, които произвеждат взаимозаменяеми продукти.
(6)
Настоящият регламент следва да се прилага само към споразумения за трансфер на технологии между лицензодател и лицензополучател. Той следва да се прилага към такива споразумения, дори ако споразумението съдържа условия, свързани с повече от едно равнище на търговска дейност, например чрез изискване лицензополучателят да изгради отделна система за разпространение и чрез определяне на задълженията, които лицензополучателят трябва или може да налага на търговците на произведените в съответствие с лиценза продукти. Тези условия и задължения обаче трябва да съответстват на правилата за конкуренция, приложими към споразуменията за доставка и разпространение, съдържащи се в Регламент (ЕС) № 330/2010 на Комисията (3). Споразуменията за доставка и разпространение, сключени между лицензополучател и купувачите на неговите продукти, предмет на споразумението, не следва да се освобождават по силата на настоящия регламент.
(7)
Настоящият регламент следва да се прилага само към споразумения, при които лицензодателят разрешава на лицензополучателя и/или на един или повече от неговиите подизпълнители да използват лицензираната технология, евентуално след допълнителни научни изследвания и развойна дейност от страна на лицензополучателя и/или неговия подизпълнител или подизпълнители, с цел производство на стоки или извършване на услуги. Той не следва да се прилага за лицензиране в контекста на споразуменията за изследвания и разработки, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1217/2010 на Комисията (4), или за лицензиране в контекста на споразуменията за специализация, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1218/2010 на Комисията (5). Той не следва също да се прилага към споразумения, чиято цел е възпроизвеждането и разпространението на софтуерни продукти със защитени авторски права, тъй като такива споразумения не засягат лицензирането на технологии за производство, а по-скоро наподобяват споразуменията за дистрибуция. Регламентът не следва да се прилага и към споразуменията за създаване на технологични обединения, т.е. споразумения за обединяване на технологии с цел лицензирането им за трети страни, нито за споразуменията, по силата на които технологичното обединение се лицензира в полза на тези трети страни.
(8)
За прилагането на член 101, параграф 3 от Договора посредством регламент не е необходимо да се определят споразуменията за трансфер на технологии, които могат да попадат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора. При индивидуалната преценка на споразуменията по член 101, параграф 1 трябва да бъдат взети предвид няколко фактора, и по-специално структурата и динамиката на съответните технологични и продуктови пазари.
(9)
Привилегията да се ползва предвиденото в настоящия регламент групово освобождаване следва да се ограничава до споразуменията, за които с достатъчна увереност може да се приеме, че отговарят на изискванията, посочени в член 101, параграф 3 от Договора. За да се постигнат ползите и целите на трансфера на технологии, настоящият регламент следва да обхваща не само трансфера на технологии като такъв, но също и другите разпоредби, съдържащи се в споразуменията за трансфер на технологии, ако и доколкото те са пряко свързани с производството или продажбата на продуктите, предмет на споразумението.
(10)
Що се отнася до споразуменията за трансфер на технологии между конкуренти, може да се предположи, че когато техният общ дял от съответните пазари не надвишава 20 % и споразуменията не съдържат някои силно антиконкурентни ограничения, тези споразумения обикновено водят до усъвършенстване на производството и разпространението и позволяват на потребителите да получат справедлив дял от произтичащите от това ползи.
(11)
Що се отнася до споразуменията за трансфер на технологии между неконкуренти, може да се предположи, че когато индивидуалният им дял от съответните пазари не надвишава 30 % и споразуменията не съдържат някои силно антиконкурентни ограничения, тези споразумения обикновено водят до усъвършенстване на производството и разпространението и позволяват на потребителите да получат справедлив дял от произтичащите от това ползи.
(12)
Ако приложимият праг на пазарен дял е надвишен на един или на няколко продуктови или технологични пазара, груповото освобождаване следва да не се прилага към споразумението за съответните пазари.
(13)
Не може да има презумпция, че над тези прагове на пазарен дял споразуменията за трансфер на технологии попадат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора. Например споразумения за предоставяне на изключителен лиценз между неконкурентни предприятия често попадат извън приложното поле на член 101, параграф 1. Също така не може да има презумпция, че над тези прагове на пазарен дял споразуменията за трансфер на технологии, които попадат в приложното поле на член 101, параграф 1, не отговарят на условията за освобождаване. Не може обаче да има също презумпция, че те обикновено ще водят до обективни предимства от такова естество и величина, че да компенсират пречките, които създават за конкуренцията.
(14)
С настоящия регламент не следва да се освобождават споразуменията за трансфер на технологии, съдържащи ограничения, които са абсолютно необходими за усъвършенстване на производството или на разпространението. По-специално споразуменията за трансфер на технологии, които съдържат някои силно антиконкурентни ограничения, като определянето на цените за трети страни, следва да бъдат изключени от предвидената в настоящия регламент привилегия за групово освобождаване, независимо от пазарните дялове на съответните предприятия. При наличието на такива съществени ограничения цялото споразумение следва да се изключи от привилегията за групово освобождаване.
(15)
С цел да бъдат запазени стимулите за новаторство и защитено правилното прилагане на правата върху интелектуална собственост, някои ограничения следва да се изключат от привилегията за групово освобождаване. По-специално следва да бъдат изключени задълженията за изключително обратно предоставяне за отделни подобрения и клаузите за неоспорване. Когато в лицензионен договор е включено такова ограничение, само въпросното ограничение следва да се изключи от привилегията за групово освобождаване.
(16)
Праговете на пазарен дял и неосвобождаването на споразумения за трансфер на технологии, които съдържат силно антиконкурентните ограничения и изключените ограничения, предвидени в настоящия регламент, по принцип ще гарантират, че чрез споразуменията, за които се прилага груповото освобождаване, не се предоставя възможност на участващите в тях предприятия да премахват конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните продукти.
(17)
Съгласно член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета (6) Комисията може да оттегли възможността настоящият регламент да се прилага, когато в конкретен случай установи, че споразумение за трансфер на технологии, към което се прилага предвиденото в настоящия регламент освобождаване, въпреки всичко поражда последици, които са несъвместими с член 101, параграф 3 от Договора. Това може да се случи по-специално при намаляване на стимулите за новаторство или при възпрепятстване на достъпа до пазари.
(18)
В съответствие с член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 орган за защита на конкуренцията на държава членка може да оттегли възможността настоящият регламент да се прилага на територията на тази държава членка или на част от нея, ако се установи, че в определен случай споразумение, към което се прилага предвиденото в настоящия регламент освобождаване, въпреки всичко поражда последици, които са несъвместими с член 101, параграф 3 от Договора, на територията на тази държава членка или на част от нея и когато тази територия има всички характеристики на отделен географски пазар.
(19)
С цел засилване на надзора върху паралелни мрежи от споразумения за трансфер на технологии, които пораждат сходни ограничителни последици и обхващат повече от 50 % от даден пазар, Комисията може чрез регламент да обяви настоящия регламент за неприложим към споразумения за трансфер на технологии, които съдържат специфични ограничения, свързани със съответния пазар, с което да възстанови пълното прилагане на разпоредбите на член 101 от Договора по отношение на такива споразумения,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„споразумение“ означава споразумение, решение на сдружение от предприятия или съгласувана практика;
б)
„права върху технологии“ означава ноу-хау и следните права или комбинация от тях, включително заявки или заявки за регистрация на тези права:
i)
патенти;
ii)
полезни модели;
iii)
права върху дизайн;
iv)
топологии на полупроводникови изделия;
v)
сертификати за допълнителна закрила за лекарствени или други продукти, за които могат да бъдат получени такива сертификати за допълнителна закрила;
vi)
сертификати за растителни видове; и
vii)
авторски права върху софтуер;
в)
„споразумение за трансфер на технологии“ означава:
i)
споразумение за лицензиране на права върху технология, сключено между две предприятия за целите на производството на продукти, предмет на споразумението, от лицензополучателя и/или негов подизпълнител или подизпълнители;
ii)
прехвърлянe на права върху технологии между две предприятия за целите на производството на продукти, предмет на споразумението, когато част от риска, свързан с използването на технологията, остава за прехвърлителя;
г)
„реципрочно споразумение“ означава споразумение за трансфер на технологии, чрез което две предприятия си предоставят взаимно, посредством един и същ или отделни договори, лицензи за права върху технологии и когато тези лицензи се отнасят до конкуриращи се технологии или могат да се използват за производството на конкуриращи се продукти;
д)
„нереципрочно споразумение“ означава споразумение за трансфер на технологии, чрез което едно предприятие предоставя на друго предприятие лиценз за правата върху технология или когато две предприятия си предоставят взаимно такъв лиценз, но тези лицензи не се отнасят до конкуриращи се технологии и не могат да се използват за производството на конкуриращи се продукти;
е)
„продукт“ означава стоки или услуга, включително междинни стоки и услуги и крайни стоки и услуги;
ж)
„продукт, предмет на споразумението“ означава продукт, произведен пряко или непряко въз основа на лицензните права върху технология;
з)
„права върху интелектуална собственост“ включва права върху индустриална собственост, по-специално патенти и търговски марки, авторско право и сродните му права;
и)
„ноу-хау“ означава пакет от практическа информация, получена в резултат на опит и изпитване, която е:
i)
тайна, т.е. не е всеобщо известна или леснодостъпна;
ii)
значима, т.е. важна и полезна за производството на продуктите, предмет на споразумението; и
iii)
установена, т.е. описана достатъчно подробно, за да може да се провери, че отговаря на критериите за тайна и значимост;
й)
„съответен продуктов пазар“ е пазарът за продуктите, предмет на споразумението и техните заместители, тоест всички продукти, които купувачът счита за взаимозаменяеми или заместими поради техните характеристики, цени и употребата, за която са предназначени;
к)
„съответен технологичен пазар“ е пазарът за лицензните права върху технология и техните заместители, т.е. всички права върху технология, които лицензополучателят счита за взаимозаменяеми или заместими поради техните характеристики, дължимите за тези права лицензионни възнаграждения и употребата, за която са предназначени;
л)
„съответен географски пазар“ е територията, на която разглежданите предприятия участват в предлагането на и търсенето на стоки или в лицензирането на права върху технологии, в която условията на конкуренция са достатъчно хомогенни и която значително се отличава от съседните територии по условията на конкуренция;
м)
„съответен пазар“ е комбинацията от съответния продуктов или технологичен пазар със съответния географски пазар;
н)
„конкурентни предприятия“ са предприятия, които се конкурират на съответния пазар, т.е.:
i)
конкурентни предприятия на съответния пазар, на който са лицензирани правата върху технологията, т.е. предприятия, които лицензират права върху конкуриращи се технологии (действителни конкуренти на съответния пазар);
ii)
конкурентни предприятия на съответния пазар, на който се продават продуктите, предмет на споразумението, т.е. предприятия, които при липса на споразумение за трансфер на технологии биха извършвали активно стопанска дейност на съответните пазари, където се продават продуктите, предмет на споразумението (действителни конкуренти на съответния пазар), или които при липса на споразумение за трансфер на технологии вероятно биха предприели при наличие на реалистични основания, а не просто като теоретична възможност, в кратък срок и в отговор на малко, но постоянно увеличение на относителните цени, необходимите допълнителни инвестиции или други необходими разходи за смяна на доставчика, за да навлязат на съответния пазар или пазари (потенциални конкуренти на съответния пазар);
о)
„система за селективно разпространение“ е система за разпространение, при която лицензодателят се задължава да лицензира производството на продуктите, предмет на споразумението, пряко или косвено само за лицензополучатели, подбрани въз основа на определени критерии, и при която лицензополучателите се задължават да не продават продуктите, предмет на споразумението, на неупълномощени разпространители на територията, запазена от лицензодателя за функционирането на тази система;
п)
„изключителен лиценз“ е лиценз, при който на самия лицензодател не се разрешава да произвежда въз основа на лицензните права върху технологията, нито му е разрешено да лицензира лицензните права върху технологията на трети страни, по принцип или за конкретна употреба, или на конкретна територия;
р)
„изключителна територия“ е дадена територия, в чиито предели е разрешено само на едно предприятие да произвежда продуктите, предмет на споразумението, като въпреки това е възможно да се позволи на друг лицензополучател да произвежда продуктите, предмет на споразумението, в пределите на тази територия само за определен клиент, когато вторият лиценз е бил предоставен, за да бъде създаден алтернативен източник на доставка за този клиент;
с)
„изключителна група клиенти“ е група от клиенти, на които само на една страна по споразумение за трансфер на технологии се разрешава да продава активно произведените с лицензираната технология продукти, предмет на споразумението.
2. За целите на настоящия регламент термините „предприятие“, „лицензодател“ и „лицензополучател“ включват съответните им свързани предприятия.
„Свързани предприятия“ са:
а)
предприятия, в които някоя страна по споразумението за трансфер на технологии пряко или косвено:
i)
има правомощия да упражнява повече от половината от правата на глас; или
ii)
има правомощия да назначава повече от половината от членовете на надзорния съвет, управителния съвет или органите, които законно представляват предприятието; или
iii)
разполага с правото да управлява дейността на предприятието;
б)
предприятия, които пряко или косвено разполагат с изброените в буква а) права или правомощия в предприятие, страна по споразумението за трансфер на технологии;
в)
предприятия, в които предприятие по буква б) пряко или косвено разполага с посочените в буква а) права или правомощия;
г)
предприятия, в които страна по споразумението за трансфер на технологии заедно с едно или повече от предприятията по буква а), б) или в), или в които две или повече от тези предприятия съвместно разполагат с посочените в буква а) права или правомощия;
д)
предприятия, в които правата или правомощията, посочени в буква а), се държат съвместно от:
i)
страни по споразумението за трансфер на технологии или съответните им свързани предприятия, посочени в букви а)-г); или
ii)
една или повече от страните по споразумението за трансфер на технологии или едно или повече от техните свързани предприятия, посочени в букви а)-г), и една или повече трети страни.
Член 2
Освобождаване
1. В съответствие с член 101, параграф 3 от Договора и съгласно разпоредбите на настоящия регламент член 101, параграф 1 от Договора не се прилага към споразумения за трансфер на технологии.
2. Освобождаването, предвидено в параграф 1, се прилага, доколкото в споразуменията за трансфер на технологии се съдържат ограничения за конкуренцията, попадащи в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора. Освобождаването се прилага до изтичане на срока на валидност на лицензните права върху технологията или до тяхното прекратяване или обявяването им за недействителни, или, в случай на ноу-хау, до запазването му в тайна. Когато обаче то стане обществено достояние в резултат на действие от страна на лицензополучателя, освобождаването се прилага за срока на действие на споразумението.
3. Изключението, предвидено в параграф 1, се прилага също към разпоредби в споразумения за трансфер на технологии относно закупуването на продукти от лицензополучателя или относно лицензиране или прехвърляне на други права върху интелектуална собственост или ноу-хау към лицензополучателя, ако и доколкото тези разпоредби са пряко свързани с производството или продажбите на продуктите, предмет на споразумението.
Член 3
Прагове на пазарен дял
1. Когато предприятията, страни по споразумението, са конкурентни предприятия, предвиденото в член 2 освобождаване се прилага, при условие че общият пазарен дял на страните не надвишава 20 % от съответния пазар или пазари.
2. Когато предприятията, страни по споразумението, не са конкурентни предприятия, предвиденото в член 2 освобождаване се прилага, при условие че общият пазарен дял на всяка от страните не надвишава 30 % от съответния пазар или пазари.
Член 4
Съществени ограничения
1. Когато предприятията, страни по споразумението, са конкурентни предприятия, предвиденото в член 2 освобождаване не се прилага за споразумения, които пряко или косвено, поотделно или заедно с други фактори, под контрола на страните, имат една от следните цели:
а)
ограничаване на възможността за една от страните да определя цените си, когато продава продукти на трети страни;
б)
ограничаване на крайната продукция, с изключение на ограничения на крайната продукция на продукти, предмет на споразумението, наложени на лицензополучателя в нереципрочно споразумение или наложени само на един от лицензополучателите в реципрочно споразумение;
в)
разпределение на пазари или на клиенти с изключение на:
i)
задължението на лицензодателя и/или лицензополучателя по нереципрочно споразумение да не произвежда с лицензните права върху технологията в пределите на изключителната територия, запазена за другата страна, и/или да не извършва активни/пасивни продажби в пределите на изключителната територия или с изключителната група клиенти, запазена за другата страна;
ii)
ограничението по нереципрочно споразумение лицензополучателят да извършва активни продажби на изключителната територия или на групата клиенти с изключителни права, разпределени от лицензодателя на друг лицензополучател, при условие че последният не е бил конкурентно предприятие на лицензодателя към момента на сключване на неговия собствен лицензионен договор;
iii)
задължението на лицензодателя да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за собствена употреба, при условие че лицензополучателят не е ограничен при активната и пасивната продажба на продуктите, предмет на споразумението, като резервни части за неговите собствени продукти;
iv)
задължението на лицензополучателя по нереципрочно споразумение да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за определен клиент, когато лицензът е предоставен с цел създаване на алтернативен източник на доставки за този клиент;
г)
ограничаване на възможността за лицензополучателя да използва собствените си права върху технологията или ограничаване на възможността за всяка от страните по споразумението да извършва научноизследователска и развойна дейност, освен ако това последно ограничаване е абсолютно необходимо с цел да се предотврати разкриването на лицензираното ноу-хау на трети страни.
2. Когато предприятията, страни по споразумението, не са конкурентни предприятия, предвиденото в член 2 освобождаване не се прилага към споразумения, които пряко или косвено, поотделно или заедно с други фактори под контрола на страните имат една от следните цели:
а)
ограничаване на способността на една от страните да определя своите цени, когато продава продукти на трети страни, без да се засяга възможността да налага максимална продажна цена или да препоръчва продажна цена, при условие че това не се равнява на фиксирана или минимална продажна цена в резултат на оказан натиск от някоя от страните или в резултат на стимули, предложени от някоя от страните;
б)
ограничаване на територията, в чиито предели, или на клиентите, на които лицензополучателят може да продава пасивно продуктите, предмет на споразумението, с изключение на:
i)
ограничението за пасивни продажби в изключителна територия или за изключителната група клиенти, запазени за лицензодателя;
ii)
задължението лицензополучателят да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за своя собствена употреба, при условие че той не е ограничен да продава активно и пасивно продуктите, предмет на споразумението, като резервни части за своите собствени продукти;
iii)
задължението да произвежда продуктите, предмет на споразумението, само за определен клиент, когато лицензът е бил предоставен, за да бъде създаден алтернативен източник на доставки за този клиент;
iv)
ограничението лицензополучател, който се занимава с търговия на едро, да продава на крайни потребители;
v)
ограничаването на продажбите за неупълномощени разпространители от страна на членовете на система за селективно разпространение;
в)
ограничаване на активните или пасивните продажби за крайни потребители от лицензополучател, който е член на система за селективно разпространение и чиято дейност е на равнище търговия на дребно, без да се засяга възможността на член на системата да бъде забранено да извършва дейността си от обект, за който няма разрешение.
3. Когато предприятията, страни по споразумението, не са конкурентни предприятия към момента на сключване на споразумението, но впоследствие станат конкурентни предприятия, разпоредбите на параграф 2, а не на параграф 1 се прилагат за целия срок на действие на споразумението, освен в случай на последващо изменение на съществени елементи на споразумението. Такова изменение е сключването на ново споразумение за трансфер на технологии между страните, чийто предмет са права върху конкурентни технологии.
Член 5
Изключени ограничения
1. Предвиденото в член 2 освобождаване не се прилага към нито едно от следните задължения, съдържащи се в споразуменията за трансфер на технологии:
а)
всяко пряко или косвено задължение лицензополучателят да предостави изключителен лиценз или да прехвърли права, изцяло или частично, на лицензодателя или на определена от него трета страна по отношение на своите собствени подобрения или на своите собствени нови приложения на лицензираната технология;
б)
всяко пряко или косвено задължение, наложено на някоя от страните да не оспорва валидността на правата върху интелектуална собственост, които другата страна държи в Съюза, без да се засяга възможността, при изключителен лиценз, да бъде предвидено прекратяване на споразумението за трансфер на технологии, в случай че лицензополучателят оспорва валидността на лицензните права върху технологията.
2. Когато предприятията, страни по споразумението, не са конкуренти, изключението, предвидено в член 2, не се прилага към пряко или косвено задължение, ограничаващо възможността лицензополучателят да използва своите собствени права върху технология или ограничаващо възможността някоя от страните да извършва научноизследователска и развойна дейност, освен ако последното ограничение не е абсолютно необходимо, за да бъде предотвратено разкриването на лицензираното ноу-хау на трети страни.
Член 6
Оттегляне на освобождаването от забрана в определени случаи
1. Съгласно член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 Комисията може да оттегли възможността настоящият регламент да се прилага, когато в конкретен случай установи, че споразумение за трансфер на технологии, към което се прилага предвиденото в член 2 от настоящия регламент освобождаване, въпреки всичко има последици, които са несъвместими с член 101, параграф 3 от Договора, и по-специално когато:
а)
се ограничава достъпът до пазара на технологиите на трети страни, например поради кумулативното действие на паралелни мрежи от сходни ограничителни споразумения, забраняващи на лицензополучателите да използват технологиите на трети страни;
б)
се ограничава достъпът до пазара на потенциални лицензополучатели, например посредством кумулативното действие на паралелни мрежи от сходни ограничителни споразумения, непозволяващи на лицензодателите да издават лицензи на други лицензополучатели, или защото единственият притежател на технологията, лицензиращ съответните права върху технологията, сключва споразумение за изключителен лиценз с лицензополучател, който вече развива дейност на продуктовия пазар въз основа на права върху заместими технологии.
2. В съответствие с член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 орган за защита на конкуренцията на държава членка може, при същите обстоятелства като посочените в параграф 1 от настоящия член, да оттегли възможността настоящият регламент да се прилага на територията на тази държава членка или на част от нея, ако се установи, че в определен случай споразумение, към което се прилага предвиденото в член 2 от настоящия регламент освобождаване, има последици, които са несъвместими с член 101, параграф 3 от Договора, на територията на тази държава членка или на част от нея и когато тази територия има всички характеристики на отделен географски пазар.
Член 7
Неприлагане на настоящия регламент
1. Съгласно член 1а от Регламент № 19/65/ЕИО Комисията може посредством регламент да обяви, че когато паралелни мрежи от сходни споразумения за трансфер на технологии обхващат повече от 50 % от съответен пазар, настоящият регламент няма да се прилага към споразуменията за трансфер на технологии, които съдържат специфични ограничения във връзка с този пазар.
2. Регламент, приет съгласно параграф 1, не се прилага, преди да са изтекли най-малко шест месеца от неговото приемане.
Член 8
Прилагане на праговете на пазарен дял
За прилагането на посочените в член 3 прагове на пазарен дял се налагат следните правила:
а)
пазарният дял се изчислява въз основа на пазарните данни за стойността на продажбите; ако пазарните данни за стойността на продажбите не са налични, за установяването на пазарния дял на съответните предприятия могат да бъдат използвани оценки, основаващи се на друга достоверна информация от пазара, включително обема на продажбите;
б)
пазарният дял се изчислява въз основа на данни за предходната календарна година;
в)
пазарният дял, който се държи от предприятията, посочени в член 1, параграф 2, втора алинея, буква д), се разделя поравно за всяко предприятие, което притежава правата или правомощията, изброени в член 1, параграф 2, втора алинея, буква а);
г)
пазарният дял на лицензодател на съответен пазар за лицензни права върху технология се изчислява въз основа на наличието на лицензните права върху технология на съответния пазар или пазари (а именно продуктовия и географския пазар или пазари), на които се продават продуктите, предмет на споразумението, т.е. въз основа на комбинираните данни относно продажбите на продуктите, предмет на споразумението, произведени от лицензодателя и неговите лицензополучатели;
д)
ако пазарният дял, посочен в член 3, параграф 1 или 2, първоначално не е повече от 20 % или съответно от 30 %, но впоследствие нарасне над тези равнища, предвиденото в член 2 освобождаване продължава да се прилага за срок от две последователни календарни години след годината, през която за първи път е надвишен прагът от 20 % или от 30 %.
Член 9
Взаимоотношения с други регламенти за групово освобождаване
Настоящият регламент не се прилага по отношение на режими за издаване на лиценз в споразумения за изследвания и разработки, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1217/2010, или в споразумения за специализация, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 1218/2010.
Член 10
Преходен период
Забраната, предвидена в член 101, параграф 1 от Договора, не се прилага през периода от 1 май 2014 г. до 30 април 2015 г. по отношение на вече влезлите в сила към 30 април 2014 г. споразумения, които не отговарят на изискванията за предвиденото в настоящия регламент освобождаване, но които към 30 април 2014 г. са отговаряли на условията за предвиденото в Регламент (ЕО) № 772/2004 освобождаване.
Член 11
Срок на валидност
Настоящият регламент влиза в сила на 1 май 2014 година.
Срокът му на действие изтича на 30 април 2026 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 март 2014 година.
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 316/2014
af 21. marts 2014
om anvendelse af artikel 101, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på visse kategorier af teknologioverførselsaftaler
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning nr. 19/65/EØF af 2. marts 1965 om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af aftaler og samordnet praksis (1), særlig artikel 1,
efter offentliggørelse af udkast til denne forordning,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning nr. 19/65/EØF bemyndiger Kommissionen til ved forordning at anvende traktatens artikel 101, stk. 3, på visse kategorier af teknologioverførselsaftaler og tilsvarende samordnet praksis, der falder ind under traktatens artikel 101, stk. 1, når der i aftalen eller den samordnede praksis kun deltager to virksomheder.
(2)
I medfør af forordning nr. 19/65/EØF har Kommissionen bl.a. vedtaget forordning (EF) nr. 772/2004 (2). I forordning (EF) nr. 772/2004 defineres kategorier af teknologioverførselsaftaler, som af Kommissionen blev anset for normalt at opfylde betingelserne i traktatens artikel 101, stk. 3. I betragtning af de generelt positive erfaringer med anvendelsen af nævnte forordning, som udløber den 30. april 2014, samt under hensyn til de erfaringer, der er indhøstet siden dens vedtagelse, bør der vedtages en ny gruppefritagelsesforordning.
(3)
Forordningen bør både sikre en effektiv beskyttelse af konkurrencen og give virksomhederne tilstrækkelig retssikkerhed. Ved virkeliggørelsen af disse mål bør der tages hensyn til behovet for at forenkle den administrative kontrol og de lovgivningsmæssige rammer i videst muligt omfang.
(4)
Teknologioverførselsaftaler vedrører meddelelse af licens på teknologirettigheder. Sådanne aftaler vil normalt fremme den økonomiske effektivitet og styrke konkurrencen, da de kan forhindre dobbeltarbejde inden for forskning og udvikling, styrke incitamentet til at iværksætte indledende forskning og udvikling, fremme trinvis innovation, lette spredningen af teknologi og skabe konkurrence på produktmarkederne.
(5)
Sandsynligheden for, at sådanne effektivitets- og konkurrencefremmende virkninger opvejer eventuelle konkurrencebegrænsende virkninger forårsaget af begrænsninger indeholdt i teknologioverførselsaftaler, afhænger af de deltagende virksomheders markedsstyrke og derfor af, i hvilket omfang disse virksomheder møder konkurrence fra andre virksomheder, der ejer teknologier eller fremstiller produkter, der kan substitueres med førstnævnte virksomheders teknologier eller produkter.
(6)
Forordningen bør kun omfatte teknologioverførselsaftaler mellem en licensgiver og en licenstager. Den bør omfatte sådanne aftaler, selv hvis aftalen indeholder betingelser gældende for mere end et omsætningsled, f.eks. ved at indeholde et krav om, at licenstageren skal etablere et særligt distributionssystem, og ved at præcisere de forpligtelser, som licenstageren skal eller kan pålægge forhandlerne af de produkter, der produceres på licens. Sådanne betingelser og forpligtelser bør imidlertid overholde de konkurrenceregler, der gælder for leverings- og distributionsaftaler, som er fastlagt i Kommissionens forordning (EU) nr. 330/2010 (3). Leverings- og distributionsaftaler indgået mellem en licenstager og aftagere af dennes aftalevarer bør ikke være omfattet af fritagelsen efter denne forordning.
(7)
Denne forordning bør kun finde anvendelse på aftaler, hvor licensgiveren tillader licenstageren og/eller en eller flere af dennes underleverandører at udnytte de overførte teknologirettigheder, eventuelt efter at licenstageren og/eller dennes underleverandører har udført supplerende forskning og udvikling, med det formål at producere varer eller tjenesteydelser. Den bør ikke finde anvendelse på licensering i forbindelse med forsknings- og udviklingsaftaler, der er omfattet af Kommissionens forordning (EU) nr. 1217/2010 (4), eller på licensering i forbindelse med specialiseringsaftaler, der er omfattet af Kommissionens forordning (EU) nr. 1218/2010 (5). Den bør heller ikke finde anvendelse på aftaler, der alene har til formål at reproducere og distribuere ophavsretligt beskyttede softwareprodukter, idet sådanne aftaler ikke tager sigte på meddelelse af licens på en produktionsteknologi, men i højere grad er distributionsaftaler. Forordningen bør heller ikke finde anvendelse på aftaler, der indgås med henblik på at danne teknologipuljer, dvs. aftaler om samling af teknologier i puljer med det formål at meddele tredjemand licens på dem, eller på aftaler, hvorved der meddeles licens på teknologipuljerne til disse tredjeparter.
(8)
I en forordning om anvendelse af traktatens artikel 101, stk. 3, er det ikke nødvendigt at fastlægge, hvilke teknologioverførselsaftaler der kan være omfattet af traktatens artikel 101, stk. 1. Ved individuel bedømmelse af aftaler i henhold til traktatens artikel 101, stk. 1, skal der tages hensyn til en række faktorer, navnlig strukturen og dynamikken på de relevante teknologi- og produktmarkeder.
(9)
Gruppefritagelsen efter denne forordning bør begrænses til at omfatter de aftaler, der med tilstrækkelig sikkerhed kan antages at opfylde betingelserne i traktatens artikel 101, stk. 3. For at opnå fordelene ved og virkeliggøre målene for teknologioverførsel bør denne forordning ikke kun omfatte overførsel af teknologi som sådan, men også andre bestemmelser i teknologioverførselsaftaler, hvis og i det omfang disse bestemmelser er direkte forbundet med produktion eller salg af aftalevarerne.
(10)
I forbindelse med teknologioverførselsaftaler mellem konkurrenter kan det formodes, at så længe parternes samlede andel af de relevante markeder ikke overstiger 20 %, og aftalerne ikke indeholder visse alvorligt konkurrencebegrænsende bestemmelser, bidrager de generelt til at forbedre produktionen eller distributionen og sikrer forbrugerne en rimelig andel af fordelene herved.
(11)
I forbindelse med teknologioverførselsaftaler mellem ikke-konkurrenter kan det formodes, at så længe parternes individuelle andel af de relevante markeder ikke overstiger 30 %, og aftalerne ikke indeholder visse alvorligt konkurrencebegrænsende bestemmelser, bidrager de generelt til at forbedre produktionen eller distributionen og sikrer forbrugerne en rimelig andel af fordelene herved.
(12)
I tilfælde hvor den relevante markedsandelstærskel overskrides på et eller flere produkt- eller teknologimarkeder, bør gruppefritagelsesordningen ikke finde anvendelse på den pågældende aftale med hensyn til de(t) relevante marked(er).
(13)
Der er ingen formodning om, at en teknologioverførselsaftale automatisk er omfattet af traktatens artikel 101, stk. 1, når disse markedsandelstærskler er overskredet. Eksempelvis falder eksklusive licensaftaler indgået mellem virksomheder, der ikke er konkurrenter, ofte udenfor anvendelsesområdet for traktatens artikel 101, stk. 1. Ved overskridelse af disse markedsandelstærskler er der heller ingen formodning om, at teknologioverførselsaftaler, der er omfattet af traktatens artikel 101, stk. 1, ikke opfylder betingelserne for fritagelse. Det kan imidlertid heller ikke formodes, at teknologioverførselsaftalerne normalt indebærer objektive fordele af en sådan art og et sådant omfang, at de opvejer de ulemper, de medfører for konkurrencen.
(14)
Denne forordning bør ikke medføre fritagelse af teknologioverførselsaftaler, der indeholder begrænsninger, som ikke er nødvendige for at opnå produktions- eller distributionsforbedringer. Navnlig bør teknologioverførselsaftaler, som indeholder visse alvorligt konkurrencebegrænsende bestemmelser, f.eks. om fastsættelse af priser over for tredjemand, ikke være omfattet af gruppefritagelsen i henhold til denne forordning, uanset de deltagende virksomheders markedsandele. Foreligger der sådanne hardcore-konkurrencebegrænsninger, bør hele aftalen udelukkes fra gruppefritagelsen.
(15)
Med henblik på at bevare virksomhedernes incitament til at innovere og sikre en hensigtsmæssig udnyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder bør visse begrænsninger udelukkes fra gruppefritagelsen. Det gælder især visse grant-back-forpligtelser og ikke-anfægtelsesklausuler. Når en licensaftale indeholder en sådan begrænsning, er det kun den pågældende begrænsning, der bør udelukkes fra gruppefritagelsen.
(16)
Markedsandelstærsklerne, udelukkelsen fra fritagelsen af visse teknologioverførselsaftaler, der indeholder de alvorligt konkurrencebegrænsende bestemmelser, og de begrænsninger, der falder uden for fritagelsen i henhold til denne forordning, sikrer normalt, at aftaler, som er omfattet af gruppefritagelsen, ikke giver de deltagende virksomheder mulighed for at udelukke konkurrencen for en væsentlig del af de pågældende varer.
(17)
I henhold til artikel 29, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003 (6) kan Kommissionen inddrage fritagelsen efter denne forordning, hvis den i et konkret tilfælde konstaterer, at en aftale, der er omfattet af fritagelsen efter denne forordning, alligevel har virkninger, som er uforenelige med traktatens artikel 101, stk. 3. Det kan især ske, når incitamentet til at innovere svækkes, eller når adgangen til markeder hindres.
(18)
Når en teknologioverførselsaftale, der er omfattet af fritagelsen i denne forordning, i et konkret tilfælde alligevel viser sig at have virkninger, som er uforenelige med traktatens artikel 101, stk. 3, på en medlemsstats område eller på en del heraf, som frembyder alle de karakteristika, der kendetegner et særskilt geografisk marked, kan den pågældende medlemsstats konkurrencemyndighed, for så vidt angår dette område, inddrage fritagelsen i henhold til artikel 29, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003.
(19)
For at styrke tilsynet med parallelle netværk af teknologioverførselsaftaler, som har lignende konkurrencebegrænsende virkninger, og som dækker mere end 50 % af et givet marked, bør Kommissionen kunne erklære denne forordning uanvendelig på teknologioverførselsaftaler, som indeholder bestemte begrænsninger, der vedrører det pågældende marked, hvorved traktatens artikel 101 igen finder fuld anvendelse på sådanne aftaler -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
1. I denne forordning forstås ved:
a) »aftale«: en aftale, en vedtagelse inden for en sammenslutning af virksomheder eller en samordnet praksis
b) »teknologirettigheder«: knowhow samt følgende rettigheder eller en kombination af dem, herunder ansøgninger om disse rettigheder eller ansøgninger om registrering af dem:
i)
patenter
ii)
brugsmodeller
iii)
mønsterrettigheder
iv)
rettigheder til halvlederprodukters topografi
v)
supplerende beskyttelsescertifikater for lægemidler og andre produkter, for hvilke der kan udstedes supplerende beskyttelsescertifikater
vi)
certifikater på plantenyheder, og
vii)
ophavsret til software
c) »teknologioverførselsaftale«:
i)
en aftale om meddelelse af licens på teknologirettigheder indgået mellem to virksomheder med henblik på licenstagerens og/eller dennes underleverandørers produktion af aftaleprodukter
ii)
en overdragelse af teknologirettigheder mellem to virksomheder med henblik på produktion af aftaleprodukter, hvor en del af den risiko, der er forbundet med at udnytte teknologien, forbliver hos den overdragende part
d) »gensidig aftale«: en teknologioverførselsaftale, hvorved to virksomheder - i samme kontrakt eller i særskilte kontrakter - meddeler hinanden en licens på teknologirettigheder, og hvor disse licenser vedrører konkurrerende teknologier eller kan benyttes til produktion af konkurrerende produkter
e) »ikke-gensidig aftale«: en teknologioverførselsaftale, hvorved en virksomhed meddeler en anden virksomhed licens på teknologirettigheder, eller hvorved to virksomheder meddeler hinanden licens på teknologi, men hvor disse licenser ikke vedrører konkurrerende teknologier og ikke kan benyttes til produktion af konkurrerende produkter
f) »produkt«: varer eller en tjenesteydelse, herunder såvel mellemliggende varer og tjenesteydelser som færdige varer og tjenesteydelser
g) »aftaleprodukt«: et produkt, der fremstilles direkte eller indirekte på grundlag af de overførte teknologirettigheder
h) »intellektuelle ejendomsrettigheder«: omfatter industrielle ejendomsrettigheder, navnlig patenter og varemærker, ophavsret og beslægtede rettigheder
i) »knowhow«: en samling teknisk information opnået gennem forsøg og afprøvning, der er:
i)
hemmelig, dvs. ikke almindeligt kendt eller let tilgængelig
ii)
væsentlig, dvs. vigtig og nyttig for produktionen af aftaleprodukterne, og
iii)
identificeret, dvs. beskrevet på en sådan måde, at det kan afgøres, om den opfylder hemmeligheds- og væsentlighedskriterierne
j) »relevant produktmarked«: markedet for aftaleprodukterne og disses stedfortræderprodukter, dvs. alle de produkter, der af købere anses for substituerbare med aftaleprodukterne på grund af deres egenskaber, pris og anvendelsesformål
k) »relevant teknologimarked«: markedet for de teknologirettigheder, hvorpå der er meddelt licens, og disses stedfortræderteknologier, dvs. alle de teknologirettigheder, der af licenstageren anses for substituerbare med de teknologirettigheder, hvorpå der er meddelt licens, på grund af deres egenskaber, den tilknyttede licensafgift og deres anvendelsesformål
l) »relevant geografisk marked«: det område, hvor de berørte virksomheder er involveret i udbud af og efterspørgsel efter produkter eller i meddelelse af licens på teknologirettigheder, og hvor konkurrenceforholdene er tilstrækkeligt ensartede og kan adskilles fra de tilstødende områder med henvisning til mærkbare forskelle i konkurrenceforholdene
m) »relevant marked«: kombinationen af det relevante produktmarked eller det relevante teknologimarked og det relevante geografiske marked
n) »konkurrerende virksomheder«: virksomheder, der konkurrerer på det relevante marked, idet:
i)
de konkurrerende virksomheder er virksomheder på det relevante marked, hvor der er meddelt licens på teknologirettighederne, som meddeler licens på konkurrerende teknologirettigheder (faktiske konkurrenter på det relevante marked)
ii)
de konkurrerende virksomheder på det relevante marked, hvor aftaleprodukterne afsættes, er virksomheder, der uden teknologioverførselsaftalen begge ville være aktive på de(t) relevante marked(er), hvor aftaleprodukterne sælges (faktiske konkurrenter på det relevante marked), eller som i mangel af teknologioverførselsaftalen på grundlag af realistiske forudsætninger og ikke blot i teorien, og som reaktion på en lille, men vedvarende stigning i de relative priser, sandsynligvis inden for et kort tidsrum ville foretage de nødvendige supplerende investeringer eller påtage sig andre nødvendige omstillingsomkostninger for at trænge ind på de(t) relevante marked(er) (potentielle konkurrenter på det relevante marked)
o) »selektivt distributionssystem«: et distributionssystem, hvor licensgiveren forpligter sig til udelukkende, enten direkte eller indirekte, at meddele licens på produktion af aftaleprodukterne til licenstagere, der udvælges på grundlag af bestemte kriterier, og hvor disse licenstagere forpligter sig til ikke at sælge aftaleprodukterne til uautoriserede forhandlere inden for det område, som licensgiveren har forbeholdt dette distributionssystem
p) »eksklusivlicens«: en licens, efter hvilken licensgiveren ikke selv har ret til at producere på grundlag af de overførte teknologirettigheder og ikke har ret til at meddele licens på de overførte teknologirettigheder til tredjepart, generelt eller med henblik på en bestemt anvendelse eller i et bestemt område
q) »eksklusivområde«: et geografisk område, hvor kun en bestemt virksomhed har ret til at producere aftaleprodukterne, men hvor det er dog muligt at give en anden licenstager ret til inden for det pågældende område at producere aftaleprodukterne alene for en bestemt kunde, når den anden licens meddeles med henblik på at sikre den pågældende kunde en alternativ forsyningskilde
r) »eksklusiv kundegruppe«: en gruppe af kunder, hvortil kun én part i teknologioverførselsaftalen har ret til aktivt at sælge aftaleprodukterne produceret ved hjælp af den overførte teknologi
2. I denne forordning omfatter udtrykkene »virksomhed«, »licensgiver« og »licenstager« tillige disses respektive forbundne virksomheder.
Ved »forbundne virksomheder« forstås:
a)
virksomheder, hvori en af aftaleparterne direkte eller indirekte:
i)
kan udøve mere end halvdelen af stemmerettighederne, eller
ii)
kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne af bestyrelsen, direktionen eller andre organer, som repræsenterer virksomheden i retlig henseende, eller
iii)
har ret til at lede virksomhedens forretninger
b)
virksomheder, der direkte eller indirekte har de i litra a) nævnte rettigheder eller beføjelser over en af parterne i teknologioverførselsaftalen
c)
virksomheder, hvori en af de i litra b) omhandlede virksomheder direkte eller indirekte har de i litra a) nævnte rettigheder eller beføjelser
d)
virksomheder, hvori en part i teknologioverførselsaftalen sammen med en eller flere af de virksomheder, der er omhandlet i litra a), b) eller c), har de i litra a) nævnte rettigheder eller beføjelser, eller hvori to eller flere af sidstnævnte virksomheder i fællesskab har de i litra a) nævnte rettigheder eller beføjelser
e)
virksomheder, hvori de i litra a) nævnte rettigheder eller beføjelser i fællesskab indehaves af:
i)
parter i teknologioverførselsaftalen eller deres respektive forbundne virksomheder, jf. litra a)-d), eller
ii)
en eller flere parter i teknologioverførselsaftalen eller en eller flere af deres forbundne virksomheder, jf. litra a)-d), og en eller flere tredjeparter.
Artikel 2
Fritagelse
1. I henhold til traktatens artikel 101, stk. 3, og på de i denne forordning fastsatte betingelser finder traktatens artikel 101, stk. 1, ikke anvendelse på teknologioverførselsaftaler.
2. Fritagelsen efter stk. 1 finder anvendelse, for så vidt som teknologioverførselsaftaler indeholder konkurrencebegrænsninger, der er omfattet af traktatens artikel 101, stk. 1. Fritagelsen gælder, så længe de overførte teknologirettigheder ikke er udløbet, bortfaldet eller erklæret ugyldige, eller i tilfælde af knowhow, så længe denne knowhow forbliver hemmelig. Hvis knowhow bliver almindeligt kendt som følge af en handling begået af licenstageren, gælder fritagelsen imidlertid i hele aftalens løbetid.
3. Fritagelsen efter stk. 1 finder også anvendelse på bestemmelser, i teknologioverførselsaftaler, som vedrører licenstagerens køb af produkter, eller som vedrører licensering eller overdragelse af andre intellektuelle ejendomsrettigheder eller knowhow til licenstageren, hvis og i det omfang disse bestemmelser er direkte forbundet med produktion eller salg af aftalevarerne.
Artikel 3
Markedsandelstærskler
1. Når de virksomheder, der er parter i aftalen, er konkurrerende virksomheder, finder fritagelsen efter artikel 2 anvendelse, hvis deres sammenlagte markedsandel ikke overskrider 20 % på de(t) relevante marked(er).
2. Når de virksomheder, der er parter i aftalen, ikke er konkurrerende virksomheder, finder fritagelsen efter artikel 2 anvendelse, hvis deres sammenlagte markedsandel ikke overskrider 30 % på de(t) relevante marked(er).
Artikel 4
Hardcorebegrænsninger
1. Når de virksomheder, der er parter i aftalen, er konkurrerende virksomheder, finder fritagelsen efter artikel 2 ikke anvendelse på aftaler, der direkte eller indirekte, alene eller kombineret med andre faktorer, som parterne har afgørende indflydelse på, har et af følgende formål:
a)
begrænse en parts adgang til at fastsætte sine egne priser ved salg af produkter til tredjemand
b)
begrænse produktionen, medmindre der er tale om en begrænsning af produktionen af aftaleprodukter, som pålægges licenstageren i en ikke-gensidig aftale, eller som kun pålægges en af licenstagerne i en gensidig aftale
c)
opdele markeder eller fordele kunder, dog med undtagelse af:
i)
en forpligtelse for licensgiveren og/eller licenstageren i en ikke-gensidig aftale til ikke at producere ved hjælp af de overførte teknologirettigheder i det eksklusivområde, der er forbeholdt den anden part, og/eller til ikke at sælge aktivt og/eller passivt ind i det eksklusivområde eller til den eksklusive kundegruppe, der er forbeholdt den anden part
ii)
en begrænsning som led i en ikke-gensidig aftale af licenstagerens aktive salg ind i det eksklusivområde eller til den eksklusive kundegruppe, som licensgiveren har tildelt en anden licenstager, forudsat at sidstnævnte ikke var en konkurrerende virksomhed til licensgiveren på tidspunktet for indgåelsen af sin egen licensaftale
iii)
en forpligtelse for licenstageren til kun at producere aftaleprodukterne til eget brug, forudsat at licenstageren ikke pålægges begrænsninger med hensyn til aktivt eller passivt salg af aftaleprodukterne som reservedele til licenstagerens egne produkter
iv)
en forpligtelse for licenstageren i en ikke-gensidig aftale til kun at producere aftaleprodukterne til en bestemt kunde, når licensen blev meddelt med det formål at sikre den pågældende kunde en alternativ forsyningskilde
d)
begrænse licenstagerens muligheder for at udnytte egne teknologirettigheder eller begrænse en af aftaleparternes muligheder for at udføre forskning og udvikling, medmindre sidstnævnte begrænsning er nødvendig for at forhindre, at tredjeparter får kendskab til den overførte knowhow.
2. Når de virksomheder, der er parter i aftalen, ikke er konkurrerende virksomheder, finder fritagelsen efter artikel 2 ikke anvendelse på aftaler, der direkte eller indirekte, alene eller kombineret med andre faktorer, som parterne har afgørende indflydelse på, har et af følgende formål:
a)
begrænse en parts adgang til at fastsætte sine egne priser ved salg af produkter til tredjemand, dog med forbehold af muligheden for at fastsætte maksimumssalgspriser eller vejledende salgspriser, forudsat at det ikke får karakter af faste salgspriser eller minimumssalgspriser som følge af pres eller incitamenter fra den ene af parterne
b)
begrænse det geografiske område eller den kundegruppe, hvortil licenstageren må sælge aftaleprodukterne passivt, undtagen når der er tale om:
i)
en begrænsning af passivt salg ind i et eksklusivområde eller til en eksklusiv kundegruppe, der er forbeholdt licensgiveren
ii)
en forpligtelse til kun at producere aftaleprodukterne til eget brug, forudsat at licenstageren ikke pålægges begrænsninger med hensyn til aktivt eller passivt salg af aftaleprodukterne som reservedele til licenstagerens egne produkter
iii)
en forpligtelse til kun at producere aftaleprodukterne til en bestemt kunde, når licensen blev meddelt med det formål at sikre den pågældende kunde en alternativ forsyningskilde
iv)
en begrænsning af en licenstagers salg til slutbrugere, hvis licenstageren driver virksomhed i engrosleddet
v)
en begrænsning af salg til uautoriserede forhandlere fra medlemmerne af et selektivt distributionssystem
c)
begrænse det aktive eller passive salg til slutbrugere fra en licenstager, der er medlem af et selektivt distributionssystem, og som driver virksomhed i detailleddet, dog med forbehold af muligheden for at forbyde et medlem af systemet at drive virksomhed fra et uautoriseret forretningssted.
3. Når de virksomheder, der er parter i aftalen, ikke er konkurrerende virksomheder på tidspunktet for indgåelsen af aftalen, men bliver konkurrerende virksomheder efterfølgende, finder stk. 2 og ikke stk. 1 anvendelse i aftalens fulde løbetid, medmindre aftalen efterfølgende ændres i nogen materiel henseende. En sådan ændring omfatter indgåelse af en ny teknologioverførselsaftale mellem parterne om konkurrerende teknologirettigheder.
Artikel 5
Begrænsninger, der falder uden for fritagelsen
1. Fritagelsen efter artikel 2 finder ikke anvendelse på nogen af følgende forpligtelser indeholdt i teknologioverførselsaftaler:
a)
en direkte eller indirekte forpligtelse for licenstageren til at meddele eksklusivlicens eller til helt eller delvist at overdrage eksklusive rettigheder til licensgiveren eller til en tredjemand udpeget af licensgiveren, for så vidt angår licenstagerens egne forbedringer af eller egne nye anvendelser af den ophavsretbeskyttede teknologi
b)
en direkte eller indirekte forpligtelse for en part til ikke at anfægte gyldigheden af intellektuelle ejendomsrettigheder, som den anden part ejer i EU; dette er dog ikke til hinder for, at der i aftaler om eksklusivlicens indføres klausuler om, at teknologioverførselsaftalen kan opsiges, såfremt licenstageren anfægter gyldigheden af en af de teknologirettigheder, hvorpå der er meddelt licens.
2. Når de virksomheder, der er parter i aftalen, ikke er konkurrerende virksomheder, finder fritagelsen efter artikel 2 ikke anvendelse på direkte eller indirekte forpligtelser, der tjener til at begrænse licenstagerens muligheder for at udnytte sine egne teknologirettigheder eller til at begrænse en af aftaleparternes adgang til at udføre forskning og udvikling, medmindre sidstnævnte begrænsning er nødvendig for at forhindre, at tredjemand får kendskab til den overførte knowhow.
Artikel 6
Inddragelse i konkrete tilfælde
1. I henhold til artikel 29, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003 kan Kommissionen inddrage fritagelsen efter denne forordning, hvis den i et konkret tilfælde konstaterer, at en teknologioverførselsaftale, der er omfattet af fritagelsen efter artikel 2 i denne forordning, alligevel har virkninger, som er uforenelige med traktatens artikel 101, stk. 3, og især når:
a)
markedsadgangen for teknologier tilhørende tredjemand begrænses, f.eks. som følge af den kumulative virkning af parallelle netværk af ligeartede konkurrencebegrænsende aftaler, der forbyder licenstagere at udnytte teknologier tilhørende tredjemand
b)
markedsadgangen for potentielle licenstagere begrænses, f.eks. som følge af den kumulative virkning af parallelle netværk af ligeartede konkurrencebegrænsende aftaler, der forbyder licensgivere at meddele andre licenstagere licens, eller fordi den eneste teknologiejer, der meddeler licens på relevante teknologirettigheder, indgår en aftale om eksklusivlicens med en licenstager, der allerede er aktiv på produktmarkedet på grundlag af stedfortræderteknologirettigheder.
2. Når en teknologioverførselsaftale, der er omfattet af fritagelsen efter artikel 2 i denne forordning, i et konkret tilfælde har virkninger, som er uforenelige med traktatens artikel 101, stk. 3, på en medlemsstats område eller på en del heraf, som frembyder alle de karakteristika, der kendetegner et særskilt geografisk marked, kan den pågældende medlemsstats konkurrencemyndighed for dette område inddrage fritagelsen efter denne forordning, i henhold til artikel 29, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003, under de samme omstændigheder som dem, der er angivet i stk. 1.
Artikel 7
Ikke-anvendelse af denne forordning
1. I henhold til artikel 1a i forordning nr. 19/65/EØF kan Kommissionen ved forordning erklære, at når parallelle netværk af lignende teknologioverførselsaftaler dækker mere end 50 % af et relevant marked, finder nærværende forordning ikke anvendelse på teknologioverførselsaftaler, som indeholder bestemte begrænsninger vedrørende det pågældende marked.
2. En forordning i henhold til stk. 1 finder tidligst anvendelse seks måneder efter, at den er vedtaget.
Artikel 8
Anvendelse af markedsandelstærsklerne
Ved anvendelse af de i artikel 3 fastsatte markedsandelstærskler gælder følgende bestemmelser:
a)
markedsandelen beregnes på grundlag af omsætningen på markedet: hvis der ikke foreligger oplysninger om en deltagende virksomheds omsætning på markedet, kan dens markedsandel fastlægges skønsmæssigt på grundlag af andre pålidelige markedsoplysninger, herunder dens salgsvolumen på markedet
b)
markedsandelen beregnes på grundlag af oplysninger fra det foregående kalenderår
c)
for de i artikel 1, stk. 2, andet afsnit, litra e), nævnte virksomheder fordeles markedsandelen ligeligt mellem hver af de virksomheder, der besidder de i artikel 1, stk. 2, andet afsnit, litra a), nævnte rettigheder eller beføjelser
d)
en licensgivers markedsandel på det relevante marked for de ophavsretbeskyttede teknologirettigheder beregnes, både med hensyn til produktmarked(er) og de(t)geografiske marked(er), på baggrund af de ophavsretbeskyttede teknologirettigheders markedsandel på de(t) relevante marked(er), hvor aftaleprodukterne sælges, dvs. med udgangspunkt i oplysninger om omsætningen af de aftaleprodukter, der produceres af licensgiveren og licenstagerne
e)
hvis den i artikel 3, stk. 1 eller 2, nævnte markedsandel indledningsvis ikke overstiger henholdsvis 20 % og 30 %, men efterfølgende overskrider disse tærskler, gælder fritagelsen efter artikel 2 fortsat i to på hinanden følgende kalenderår efter det år, hvor 20 %-grænsen eller 30 %-grænsen første gang blev overskredet.
Artikel 9
Forholdet til andre gruppefritagelsesforordninger
Denne forordning finder ikke anvendelse på licensaftaler i forsknings- og udviklingsaftaler, som falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EU) nr. 1217/2010, eller specialiseringsaftaler, som falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EU) nr. 1218/2010.
Artikel 10
Overgangsperiode
Fra den 1. maj 2014 til den 30. april 2015 finder forbuddet i traktatens artikel 101, stk. 1, ikke anvendelse på aftaler, der allerede var i kraft den 30. april 2014, og som ikke opfylder betingelserne for fritagelse efter denne forordning, men som den 30. april 2014 opfyldte betingelserne for fritagelse efter forordning (EF) nr. 772/2004.
Artikel 11
Gyldighedsperiode
Denne forordning træder i kraft den 1. maj 2014.
Den udløber den 30. april 2026.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2014.