ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1392/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 октомври 2014 година
за установяване на план за премахване на изхвърления улов при риболова на някои дребни пелагични видове в Средиземно море
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 6 и член 18, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1380/2013 има за цел постепенното прекратяване на изхвърлянето на улов в рибарството на целия Европейски съюз чрез въвеждане на задължението за разтоварване по отношение на видовете, за които се прилагат ограничения на улова.
(2)
Съгласно член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 Комисията се оправомощава да приема планове за премахване на изхвърления улов посредством делегирани актове за период до три години въз основа на съвместни препоръки, разработени от държавите членки след консултации със съответните консултативни съвети.
(3)
Гърция, Испания, Франция, Хърватия, Италия, Малта и Словения имат пряк управленски интерес към риболова в Средиземно море. Тези държави членки представиха на Комисията съвместни препоръки (2), съгласувани с консултативния съвет за Средиземно море. Съответните научни организации представиха научни становища. Съгласно член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, в настоящия регламент следва да бъдат включени само тези мерки от съвместните препоръки, които са в съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент.
(4)
Що се отнася до Средиземно море, в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се установява задължението за разтоварване на целия улов на видовете, за които има ограничения на улова, както и на улова на видовете, за които има изискване за минимален размер, съгласно приложение III към Регламент (ЕО) № 1967/2006 на Съвета (3). В съответствие с член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, най-късно от 1 януари 2015 г. задължението за разтоварване следва да се прилага към риболова на дребни и едри пелагични видове, както и към риболова за промишлени цели.
(5)
В съответствие със съвместната препоръка, от 1 януари 2015 г. планът за премахване на изхвърления улов следва да обхваща улова на всички видове, за които има изискване за минимален размер в съответствие с приложение III към Регламент (ЕО) № 1967/2006 и които са уловени при риболова на дребни пелагични видове с пелагични тралове и/или мрежи гъргър в Средиземно море (т.е. риболов на хамсия, сардина, скумрия и сафрид).
(6)
За да се избегнат прекомерните разходи за обработка на нежелания улов и в съответствие с член 15, параграф 5, буква в), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, целесъобразно е да се установят минимални изключения от задължението за разтоварване по отношение на процента на общия годишен улов на видове, за които се прилага задължението за разтоварване за риболова на дребни пелагични видове. Съвместните препоръки, представени от съответните държави членки, подкрепят минималните изключения поради по-високите разходи, свързани с управлението на нежелания улов както на борда (сортиране и опаковане в кутии, складиране и съхранение), така и на сушата (транспорт и складиране, съхранение, предлагане на пазара и преработка или унищожаване като специални отпадъци), предвид незначителните, а понякога несъществуващи икономически ползи, които могат да бъдат извлечени от нежелания улов. Данните, предоставени от държавите членки, бяха прегледани от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР), който посочи, че съвместните препоръки съдържат обосновани аргументи, свързани с повишаването на разходите за обработка на нежелания улов, като в някои случаи беше добавена и качествена оценка на разходите (4). В контекста на изложеното по-горе и при отсъствие на научна информация за противното, целесъобразно е да се установят минимални изключения в съответствие с процентните стойности, предложени в съвместните препоръки, и на нива, които не превишават позволените съгласно член 15, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
(7)
В съответствие със съвместните препоръки и като се отчита графикът, посочен в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2015 г. В съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент, настоящият регламент следва да се прилага за не повече от 3 години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя подробностите за изпълнението от 1 януари 2015 г. на предвиденото в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължение за разтоварване в Средиземно море за всеки улов на видове, за които има изискване за минимален размер, при риболова на дребните пелагични видове, посочени в приложението.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„минимален размер“ означава минималният размер на морските организми, установен в приложение III към Регламент (ЕО) № 1967/2006;
„Средиземно море“ означава водите на Средиземно море на изток от 5°36′ з.д.;
б)
„географска подзона на GFCM“ означава географска подзона на Генералната комисия по рибарство за Средиземно море (GFCM) съгласно определението в приложение I към Регламент (ЕС) № 1343/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5);
в)
„западната част на Средиземно море“ означава географски подзони 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2 и 12 на GFCM;
г)
„северната част на Адриатическо море“ означава географска подзона 17 на GFCM;
д)
„южната част на Адриатическо море и Йонийско море“ означава географски подзони 18, 19 и 20 на GFCM;
е)
„остров Малта и на юг от Сицилия“ означава географски подзони 15 и 16 на GFCM;
ж)
„Егейско море и остров Крит“ означава географски подзони 22 и 23 на GFCM.
Член 3
Минимално изключение
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се разрешава изхвърлянето на следните количества:
а)
за западната част на Средиземно море - до 5 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с пелагични тралове и мрежи гъргър, посочени в точка 1 от приложението;
б)
за северната част на Адриатическо море - до 5 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с пелагични тралове и мрежи гъргър, посочени в точка 2 от приложението;
в)
за южната част на Адриатическо море и Йонийско море:
i)
до 3 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с мрежи гъргър, и
ii)
до 7 % от общия годишен улов за 2015 и 2016 г. и до 6 % за 2017 г. на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с тралове, посочени в точка 3 от приложението;
г)
за остров Малта и на юг от Сицилия:
i)
до 3 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с мрежи гъргър; както и
ii)
до 7 % от общия годишен улов за 2015 и 2016 г. и до 6 % за 2017 г. на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с тралове, посочени в точка 4 от приложението;
д)
за Егейско море и остров Крит - до 3 % от общия годишен улов на видовете, за които има изискване за минимален размер при риболова на дребни пелагични видове с мрежи гъргър, посочени в точка 5 от приложението.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 20 октомври 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1392/2014
af 20. oktober 2014
om fastsættelse af en udsmidsplan for fiskeri efter visse små pelagiske arter i Middelhavet
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (1), særlig artikel 15, stk. 6, og artikel 18, stk. 1 og 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EU) nr. 1380/2013 har til formål gradvis at eliminere udsmid i alle Unionens fiskerier ved at indføre en forpligtelse til at lande fangster af arter, der er underlagt fangstbegrænsninger.
(2)
Artikel 15, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1380/2013 giver Kommissionen beføjelse til at vedtage planer vedrørende udsmid ved hjælp af en delegeret retsakt for en periode på højst tre år på grundlag af fælles henstillinger udarbejdet af medlemsstaterne i samråd med de relevante rådgivende råd.
(3)
Grækenland, Spanien, Frankrig, Kroatien, Italien, Malta og Slovenien har en direkte forvaltningsmæssig interesse i fiskeriet i Middelhavet. De pågældende medlemsstater har indsendt fælles henstillinger (2) til Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Råd for Middelhavet. Videnskabelige bidrag blev indhentet fra relevante videnskabelige organer. I overensstemmelse med artikel 18, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør kun de foranstaltninger i de fælles henstillinger, som er i overensstemmelse med artikel 15, stk. 6, i nævnte forordning indarbejdes i nærværende forordning.
(4)
For så vidt angår Middelhavet, indføres der ved artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 en forpligtelse til at lande alle fangster af arter, der er underlagt fangstbegrænsninger, og fangster af arter, for hvilke der er fastsat mindstemål, som defineret i bilag III til Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 (3). Ifølge artikel 15, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør landingsforpligtelsen finde anvendelse på fiskeri efter små pelagiske arter, store pelagiske arter og fiskeri til industriformål senest fra den 1. januar 2015.
(5)
I overensstemmelse med den fælles henstilling bør udsmidsplanen dække alle fangster af arter, for hvilke der er fastsat mindstemål, som defineret i bilag III til forordning (EF) nr. 1967/2006, og som er taget i fiskerier efter små pelagiske arter med flydetrawl og/eller snurpenot i Middelhavet (dvs. fiskeri efter ansjos, sardin, almindelig makrel og hestemakrel) fra den 1. januar 2015.
(6)
For at undgå uforholdsmæssige omkostninger ved håndtering af uønskede fangster bør der i overensstemmelse med artikel 15, stk. 5, litra c), nr. ii), i forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes en de minimis-undtagelse fra landingsforpligtelsen udtrykt i procent af de samlede årlige fangster af arter, der er underlagt landingsforpligtelsen i fiskeriet efter små pelagiske arter. De fælles henstillinger, der er forelagt af de berørte medlemsstater, begrunder en de minimis-undtagelse i de øgede omkostninger, der er forbundet med forvaltningen af uønskede fangster, både om bord (sortering, emballering, oplagring og bevarelse) og på land (transport og oplagring, konservering, afsætning og forarbejdning eller destruktion som særligt affald), sammenlignet med den begrænsede og til tider ikke-eksisterende økonomiske fortjeneste, der kan udledes af disse uønskede fangster. Dokumentationen fra medlemsstaterne blev gennemgået af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF), som konkluderede, at de fælles henstillinger indeholdt rimelige begrundelser vedrørende stigningen i omkostningerne ved håndtering af uønskede fangster, der i nogle tilfælde støttes af en kvalitativ vurdering af omkostningerne (4). I lyset af ovenstående og i mangel af videnskabelige oplysninger, der viser det modsatte, bør der indføres en de minimis-undtagelse i overensstemmelse med de procentsatser, der foreslås i de fælles henstillinger og på niveauer, der ikke overstiger dem, der er tilladt i henhold til artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 1380/2013.
(7)
I overensstemmelse med de fælles henstillinger og under hensyntagen til den frist, der er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2015. I overensstemmelse med artikel 15, stk. 6, i nævnte forordning, bør den højst gælde for 3 år -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
I denne forordning fastsættes de nærmere bestemmelser for gennemførelsen fra den 1. januar 2015 af landingsforpligtelsen, som omhandlet i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, i Middelhavet for alle fangster af arter, for hvilke der er fastsat mindstemål i forbindelse med fiskeri efter de små pelagiske arter, der er anført i bilaget.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »mindstemål«: mindstemål for marine organismer, som fastlagt i bilag III til forordning (EF) nr. 1967/2006
»Middelhavet«: marine farvande i Middelhavet øst for linje 5°36′ V
b) »GFCM's geografiske underområde«: den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavets (GFCM) geografiske underområde, som defineret i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1343/2011 (5)
c) »det vestlige Middelhav«: GFCM's geografiske underområder 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2 og 12
d) »det nordlige Adriaterhav«: GFCM's geografiske underområde 17
e) »det sydlige Adriaterhav og Det Joniske Hav«: GFCM's geografiske underområder 18, 19 og 20
f) »farvandene omkring Malta og syd for Sicilien«: GFCM's geografiske underområde 15 og 16
g) »Det Ægæiske Hav og farvandet omkring Kreta«: GFCM's geografiske underområde 22 og 23.
Artikel 3
De minimis-undtagelse
Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 kan følgende mængder smides ud:
a)
i det vestlige Middelhav: op til 5 % af de samlede årlige fangster af arter, der er omfattet af mindstemål, i forbindelse med fiskeriet efter små pelagiske arter med flydetrawl og not, som fastsat i punkt 1 i bilaget
b)
i det nordlige Adriaterhav: op til 5 % af de samlede årlige fangster af arter, der er omfattet af mindstemål, i forbindelse med fiskeriet efter små pelagiske arter med flydetrawl og not, som fastsat i punkt 2 i bilaget
c)
i det sydlige Adriaterhav og Det Joniske Hav:
i)
op til 3 % af de samlede årlige fangster af arter, der er omfattet af mindstemål, i forbindelse med notfiskeri efter små pelagiske arter og
ii)
op til 7 % i 2015 og 2016 og op til 6 % i 2017 af den samlede årlige fangst af arter, der er omfattet af mindstemål, i forbindelse med trawlfiskeri efter små pelagiske arter, som fastsat i punkt 3 i bilaget
d)
i farvandene omkring Malta og syd for Sicilien:
i)
op til 3 % af de samlede årlige fangster af arter, der er omfattet af mindstemål, i forbindelse med notfiskeri efter små pelagiske arter samt
ii)
op til 7 % i 2015 og 2016 og op til 6 % i 2017 af de samlede årlige fangster af arter, der er omfattet af mindstemål i forbindelse med fiskeriet efter små pelagiske arter med flydetrawl, som fastsat i punkt 4 i bilaget
e)
i Det Ægæiske Hav og i farvandene omkring Kreta: op til 3 % af de samlede årlige fangster af arter, der er omfattet af mindstemål, i forbindelse med notfiskeri efter små pelagiske arter, som fastsat i punkt 5 i bilaget.
Artikel 4
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015 til den 31. december 2017.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i alle medlemsstater i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. oktober 2014.