РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 декември 2014 година
за прекратяване на антисубсидийната процедура по отношение на вноса на полиестерни щапелни влакна с произход от Китайската народна република, Индия и Виетнам
(2014/918/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 14, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(1)
На 19 декември 2013 г. Европейската комисия („Комисията“) започна антисубсидийно разследване по отношение на вноса в Съюза на полиестерни щапелни влакна с произход от Китайската народна република, Индия и Виетнам („засегнатите държави“) въз основа на член 10 от Регламент (ЕО) № 597/2009 („основния регламент“). Тя публикува известие за започване на процедура в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване“).
(2)
Комисията започна разследването вследствие на жалба, подадена на 4 ноември 2013 г. от Международния комитет за изкуствена коприна и синтетични влакна (CIRFS) („жалбоподателя“) от името на седем производители. Жалбоподателят е представлявал над 70 % от общото производство на Съюза на полиестерни щапелни влакна (ПЩВ). Жалбата съдържаше prima facie доказателства за субсидиране и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчно основание за започване на разследване.
(3)
Преди започването на процедурата и в съответствие с член 10, параграф 7 от основния регламент Комисията уведоми правителството на Китайската народна република (ПК), правителството на Индия (ПИ) и правителството на Виетнам (ПВ), че е получила надлежно документирана жалба, в която се твърди, че субсидираният внос на ПЩВ с произход от тези държави е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. Съответните правителства бяха поканени на индивидуални консултации с цел да се изясни ситуацията по отношение на съдържанието на жалбата и да се постигне взаимноприемливо решение.
Китайска народна република (Китай)
(4)
ПК не прие предложението за консултации, като заяви, че е налице недоразумение относно датата на подаване на жалбата. Въпреки това ПК предостави коментари във връзка със съдържащите се в жалбата твърдения, че схемите не са подложени на изравнителни мерки.
Индия
(5)
ПИ прие поканата за консултации и те се проведоха. По време на консултациите не се стигна до взаимноприемливо решение. Независимо от това коментарите, направени от ПИ във връзка със схемите, посочени в жалбата, бяха надлежно взети предвид.
Виетнам
(6)
ПВ прие поканата за консултации и те се проведоха. По време на консултациите не се стигна до взаимноприемливо решение. Независимо от това коментарите, направени от ПВ във връзка със схемите, посочени в жалбата, бяха надлежно взети предвид.
1.2. ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(7)
В известието за започване Комисията прикани заинтересованите страни да се свържат с нея, за да вземат участие в разследването. Освен това Комисията изрично информира жалбоподателите, други известни производители от Съюза, известните производители износители и ПК, ПИ и ПВ, известните вносители, доставчиците и ползвателите, търговците, както и сдруженията, за които е известно, че са засегнати, за започването на разследването и ги прикани да вземат участие.
(8)
Заинтересованите страни имаха възможността да изразят становището си относно започването на разследването и да поискат да бъдат изслушани от Комисията и/или от служителя по изслушванията при търговските процедури.
а) Извадка
(9)
С оглед на очевидно големия брой производители износители, производители от Съюза и несвързани вносители, всички известни производители износители и несвързани вносители бяха приканени да заявят своя интерес пред Комисията и да предоставят, както е посочено в известието за започване, основна информация за своята дейност, свързана с ПЩВ по време на периода от 1 октомври 2012 г. до 30 септември 2013 г. Тази информация бе поискана съгласно член 27 от основния регламент с цел Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и - ако е необходимо - да направи подбор на такава. Бяха проведени консултации и с органите на Китай, Индия и Виетнам.
Изготвяне на извадка от производители от Съюза
(10)
В известието си за започване на процедура Комисията обяви, че е направила временен подбор на извадка от производители от Съюза. Комисията подбра извадката въз основа на продажбите и обема на производство на ПЩВ по време на разследвания период и като взе предвид географското разпределение. Тази извадка се състоеше от четирима производители от Съюза. Включените в извадката производители от Съюза са представлявали 54 % от общото производство в Съюза на ПЩВ.
(11)
Комисията покани всички заинтересовани страни да изложат коментарите си по временната извадка. Такива коментари не бяха получени. Извадката е представителна за промишлеността на Съюза.
Изготвяне на извадка от вносители
(12)
За да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако е необходимо - да направи подбор на такава, Комисията поиска от несвързаните вносители да предоставят информацията, посочена в известието за започване.
(13)
Осем несвързани вносителя предоставиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадката. В съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент Комисията първоначално подбра извадка от три несвързани вносителя въз основа на най-големия обем на вноса в Съюза. В съответствие с член 27, параграф 2 от основния регламент всички известни вносители, които са засегнати, бяха консултирани във връзка с подбора на извадката.
(14)
Един от включените в извадката вносители се оттегли от извадката, като уведоми Комисията, че няма да предостави отговор на въпросника. Впоследствие Комисията се отказа от изготвянето на извадка с оглед на ограничения брой оставащи (невключени в извадката) вносители, като всички бяха поканени да предоставят отговори на въпросника. Две дружества, които внасят и използват разглеждания продукт, заявиха, че не желаят да съдействат като вносители, а като ползватели. От останалите пет несвързани вносителя бяха получени четири отговора на въпросника.
Изготвяне на извадка от производители износители в Китай
(15)
За да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако е необходимо - да направи подбор на такава, Комисията поиска от всички известни производители износители в Китай да предоставят информацията, посочена в известието за започване. Освен това Комисията се обърна към Представителството на Китай към Европейския съюза с молба да посочи и/или да се свърже с други евентуални производители износители, които е възможно да проявят интерес към участие в разследването.
(16)
Първоначално 23 производители износители/групи от производители износители предоставиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадката. Въз основа на информацията, получена от производителите износители/групите от производители износители и в съответствие с член 27 от основния регламент, Комисията първоначално предложи извадка от петте оказали съдействие производители износители/групи от производители износители с най-голям обем на износ за Съюза по време на разследвания период. Други двама китайски производители износители/групи от производители износители предоставиха поисканата информация на по-късен етап. Размерът на двамата китайски производители износители/групи от производители износители обаче не е от такова естество, че да промени извадката, дори те да бяха предоставили поисканата информация в срок.
(17)
Двамата китайски производители износители/групи от производители износители поискаха извадката да бъде изготвена въз основа на суровините, използвани за производството на ПЩВ. Във връзка с това те заявиха, че в извадката трябва да бъде включен същият брой производители на ПЩВ, използващи пречистена терефталова киселина/моноетилен гликол (ПТК/МЕГ), като броя на производителите на ПЩВ, използващи люспи от PET. Освен това те заявиха, че производствените процеси биват различни в зависимост от използваната суровина и че производителите, които използват различни суровини, не се конкурират на един и същ пазар. Освен това бе заявено, че производителите на ПЩВ, които не използват ПТК/МЕГ като суровини, не са се ползвали от доставката на ПТК/МЕГ на занижени цени, посочени в жалбата.
(18)
Комисията подбра извадката въз основа на най-големия обем на износа за Съюза по време на разследвания период в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент. При изготвянето на извадката бе взе предвид фактът, че някои от схемите може да не са използвани от всички производители износители от Китай. Освен това бе посочено, че извадката включва дружества, използващи и двата производствени процеса.
(19)
Основаването на извадката единствено на вида на производствения процес би могло да предреши резултата от разследването, като се допусне, че подлежащи на изравнителни мерки субсидии ще бъдат установени само по отношение на производителите на ПЩВ, използващи като суровина ПТК/МЕГ, а не по отношение на производителите на ПЩВ, използващи като суровина люспи от PET. Освен това бе счетено, че подобни критерии за подбор биха били произволни, тъй като изготвената от равен брой дружества извадка не би била представителна от гледна точка на обема на износа за Съюза в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент и поради тази причина искането бе отхвърлено.
(20)
Един от китайските производители износители/група от производители износители заяви, че извадката следва да се основава на стойността на износа, а не на обема на износа и поиска да бъде включен в извадката. Изготвянето на извадка въз основа на стойностите на износа не би довело до представителни и обективни резултати, тъй като цените могат да бъдат изкривени от субсидирането. Комисията подбра петте най-големи производители износители/групи от производители износители по отношение на обема, които представляват 53 % от общия обем на износа за Съюза от оказалите съдействие китайски износители. Това се счита за най-големия представителен обем на износа, за който е разумно да се очаква, че може да бъде разследван в рамките на наличното време в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент. Поради това искането бе отхвърлено.
(21)
Същата страна заяви, че суровината ѝ се е състояла изцяло от рециклирани текстилни отпадъци и тя не се е ползвала от никакви субсидии, които могат да бъдат свързани с употребата на ПТК/МЕГ. Тя отбеляза, че за нея не следва да се определя марж на субсидията, който е бил изчислен на базата на информация, отнасяща се до дружества, които са използвали като суровина ПТК/МЕГ. Както бе посочено в съображение 18 по-горе, при изготвянето на извадката се взема предвид фактът, че някои от схемите може да не са използвани от всички производители износители от Китай. Поради това искането бе отхвърлено.
(22)
Предварителната извадка от пет производители износители, посочена в съображение 16, бе потвърдена за окончателна извадка.
(23)
След разгласяването жалбоподателят оспори приложената от Комисията методология за изготвяне на извадката. Той изрази съмнения относно представителността на 23-те оказали съдействие китайски производители износители/групи от производители износители, посочени в съображение 16 по-горе, по отношение на общото количество на ПЩВ, изнесено от Китай за Съюза. Освен това той счита, че извадка, изготвена от пет дружества, не е достатъчна с оглед на твърдяния брой от 150 производители на ПЩВ в Китай. В допълнение той заяви, че при изготвянето на извадката не е взето предвид географското разпределение на китайските производители и делът на китайските производители, които използват различни производствени процеси. На последно място, жалбоподателят изтъкна, че Комисията не е разгласила действителния обем на ПЩВ, произведени от включените в извадката китайски дружества, и дали обемът на производството е представителен за общия обем на ПЩВ, произведени в Китай.
(24)
Вносът на 23-те оказали съдействие китайски производители износители/групи от производители износители е представлявал 83 % от общия обем на китайския внос и нивото на съдействие бе счетено за високо. Както бе посочено в съображение 16, Комисията подбра извадка от пет оказали съдействие при разследването производители износители/групи от производители износители с най-голям обем на износ за Съюза по време на разследвания период в съответствие с член 27 от основния регламент. Въз основа на това извадката бе счетена за представителна. От избраните дружества бе поискано да попълнят пълния въпросник. Във всеки случай, производителите износители, които не са готови да окажат съдействие на разследването, не може да бъде избрани в извадката, тъй като Комисията се стреми да прави констатации въз основа на информацията, събрана от оказалите съдействие производители износители чрез техните отговори на въпросника, които са проверявани на място.
(25)
По отношение на подбора на извадка от производители износители с оглед на тяхното географско разпределение в Китай, жалбоподателят не подкрепи твърдението си. По-специално жалбоподателят не обясни защо извадка, изготвена въз основа на критерия за географско разпределение, би била в съответствие с член 27 от основния регламент, който предвижда възможността за извадка въз основа на най-големия обем на износа.
(26)
Що се отнася до твърдението, че представителната извадка не е взела предвид дела на китайските производители, които използват различни производствени процеси, следва да се подчертае, че, както бе обяснено в съображение 18 по-горе, извадката включва дружества, използващи и двата производствени процеса. Освен това най-големите китайски износители използват ПТК/МЕГ за производството на ПЩВ за пазара на Съюза.
(27)
Освен това, макар жалбоподателят да се позовава по-скоро на производството, отколкото на износа за Съюза, следва да се отбележи, че не е необходимо Комисията да представи обема на ПЩВ, произведени от включените в извадката китайски производители износители/групи от производители износители, тъй като целта на настоящата процедура е оценката на субсидирането по отношение на обема на ПЩВ, произведени в Китай и изнасяни за Съюза.
(28)
Поради това всички твърдения на жалбоподателя във връзка с методологията за изготвяне на извадката бяха отхвърлени.
Изготвяне на извадка от производители износители в Индия
(29)
За да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако е необходимо - да направи подбор на такава, Комисията поиска от всички известни производители износители в Индия да предоставят информацията, посочена в известието за започване. Освен това Комисията се обърна към Представителството на Индия към Европейския съюза с молба да посочи и/или да се свърже с други евентуални производители износители, които е възможно да проявят интерес към участие в разследването.
(30)
Осем производители износители в Индия предоставиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадката. В съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент Комисията подбра извадка от четири дружества въз основа на най-големия представителен обем на износа за Съюза, за който е разумно да се очаква, че може да бъде разследван в рамките на наличното време. В съответствие с член 27, параграф 2 от основния регламент, всички известни вносители, които са засегнати, и органите на Индия бяха консултирани във връзка с подбора на извадката. Не бяха получени коментари.
(31)
След разгласяването жалбоподателят заяви, че в Индия има 17 производители на ПЩВ и постави под съмнение представителността на извадка от четирима производители износители. Комисията потвърждава, че извадката от четирима индийски производители износители е счетена за представителна, тъй като тя обхваща около 90 % от общия обем на индийския износ за Съюза през разследвания период.
Изготвяне на извадка от производители износители във Виетнам
(32)
Комисията поиска от всички известни производители износители във Виетнам да предоставят информацията, посочена в известието за започване. Освен това Комисията се обърна към Представителството на Виетнам към Европейския съюза с молба да посочи и/или да се свърже с други евентуални производители износители, които е възможно да проявят интерес към участие в разследването.
(33)
Петима производители износители във Виетнам предоставиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадката, но едно от тези дружества не е осъществявало експортни продажби за Съюза по време на разследвания период. Поради това Комисията реши да не разследва това дружество. С оглед на малкия брой на оставащите производители износители Комисията реши, че не е необходимо изготвяне на извадка.
(34)
След разгласяването жалбоподателят посочи, че за Виетнам бяха получени отговори на въпросника от трима от четиримата производители износители и че Комисията би трябвало да се опита да постигне същото покритие и за китайския и индийския износ. Комисията подчертава, че състоянието на промишлеността във Виетнам е било съвсем различно поради силно ограничения брой оказали съдействие производители износители (а именно 3) за разлика от значителния брой производители износители в Китай и Индия. Поради това е налице необходимост от изготвяне на извадка само в последните две държави. Комисията също така пояснява, че тримата оказали съдействие и разследвани виетнамски производители износители представляват над 99 % от общия обем на вноса на разглеждания продукт от Виетнам в Съюза.
б) Индивидуално разглеждане
(35)
Трима производители износители/групи от производители износители в Китай поискаха индивидуално разглеждане съгласно член 27, параграф 3 от основния регламент. Като се има предвид броят на исканията за индивидуално разглеждане и размерът на извадката от производители износители от Китай, разглеждането на тези искания би представлявало прекомерна тежест. Поради това тези искания бяха отхвърлени.
(36)
Един производител износител в Индия поиска индивидуално разглеждане съгласно член 27, параграф 3 от основния регламент. Разглеждането на това искане бе прието. По-специално бе решено, че индивидуалното разглеждане в този конкретен случай не би представлявало прекомерна тежест и не би възпрепятствало навременното приключване на разследването.
в) Отговори на въпросника
(37)
Комисията изпрати въпросници на представителите на Китай (включително специални въпросници за банките и производителите на ПТК и МЕГ), представителите на Индия (включително специални въпросници за банките) и представителите на Виетнам (включително специални въпросници за банките и производителите на ПТК и МЕГ). Освен това Комисията изпрати въпросници до петимата включени в извадката производители износители в Китай, петима производители износители (четиримата включени в извадката производители износители и един невключен в извадката) в Индия, четирима производители износители във Виетнам, четирима производители от Съюза, петима несвързани вносители и 105 ползватели.
(38)
Що се отнася до Китай, отговори на въпросника бяха получени от ПК (Министерството на търговията) и петимата включени в извадката производители износители/групи от производители износители в Китай. Що се отнася до Индия, отговори на въпросника бяха получени от ПИ (Министерството на търговията и промишлеността), четиримата включени в извадката производители износители в Индия и индийския производител износител, който поиска индивидуално разглеждане. Що се отнася до Виетнам, отговори бяха получени от ПВ (Виетнамския орган за защита на конкуренцията, Министерството на промишлеността и търговията, както и редица банки). Един производител износител, който представлява много малък обем на износа за Съюза, прекрати своето съдействие и не отговори на въпросника. Отговори на въпросника бяха получени от останалите трима производители износители (двама от които принадлежат на една и съща група) във Виетнам. Освен това отговори на въпросника изпратиха и четиримата производители от Съюза, четирима несвързани вносители и дванадесет ползватели.
(39)
След разгласяването жалбоподателят заяви, че се наблюдава липса на пропорционалност по отношение на броя на въпросниците, изпратени на включените в извадката производители от Съюза, от една страна, и на вносителите и ползвателите, от друга страна. На първо място, броят на въпросниците, изпратени на една група от стопански субекти (производители от Съюза, производители износители, вносители или ползватели) не е показателен за важността, която Комисията придава на съответното положение. Единствената цел е да се постигне необходимото ниво и количество информация, която да позволи най-добрия възможен анализ на субсидирането, вредата и интереса на Съюза.
(40)
По-конкретно, въпросници бяха изпратени на четиримата включени в извадката производители от Съюза, петимата включени в извадката китайски производители износители, петима индийски производители износители, четирима виетнамски производители износители, петима вносители и всички известни ползватели, които бяха заявили своя интерес. В член 27 от основния регламент на практика не се предвижда изготвяне на извадка от ползватели. Освен това натрупаният до момента опит от разследванията за търговска защита показва, че макар в някои случаи, въз основа на наличната информация, да може да се осъществи контакт с голям брой ползватели, обикновено само малък брой от тях са готови да предоставят отговор на въпросника. Поради това Комисията, и в този случай, положи активни усилия за намиране на съдействие от максимален брой ползватели.
г) Проверки на място
(41)
Комисията издири и провери цялата информация, която сметна за необходима за определянето на субсидирането, произтичащата вреда и интереса на Съюза. В съответствие с член 26 от основния регламент проверки на място бяха извършени в следните държавни органи и финансови институции и дружества:
Правителство на Китай:
-
Министерство на търговията на КНР, Пекин, Китай
Правителство на Индия:
-
Министерство на търговията и промишлеността, Ню Делхи
Правителство на Виетнам:
-
Виетнамски орган за защита на конкуренцията, Министерство на промишлеността и търговията, Ханой
-
Министерство на финансите, Ханой (включително проверки на място в редица банки)
-
митнически органи на Thai Binh, Thai Binh City, провинция Thai Binh
Производители от Съюза:
-
Trevira GmbH, Bobingen, Германия
-
Wellman International Ltd., Kells, Ирландия
-
Greenfiber International S.A., Buzau, Румъния
-
Silon s.r.o., Sezimovo Ústí, Чешка република
Вносители:
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Обединено кралство
Ползватели:
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Германия
Производители износители в Китай:
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd, Shanghai
-
Jiangsu Huaxicun Co, Huaxi Village, Jiangyin
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Suzhou
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Xiamen
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fuyang
Производители износители в Индия:
-
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd., Mumbai
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur
-
Indo Rama Synthetics Ltd., Nagpur
-
Reliance Industries Limited, Mumbai
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd., Mumbai
Производители износители във Виетнам:
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd., Halong City
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, Thai Thuy Town, Thai Binh Province и Hop Than Co. Ltd., Thai Binh City, Thai Binh Province (заедно наричани „групата Thai Binh“).
(42)
След разгласяването жалбоподателят заяви, че повечето китайски производители са регионално концентрирани в югоизточната част на крайбрежните провинции Jiangsu и Zhejiang и нито една от петте проверки на място не е била проведена в някоя от тези две провинции. В тази връзка следва да се отбележи, че Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co и Jiangsu Huaxicun Co са разположени в провинция Jiangsu, а Zhejiang Anshun Pettechs Fibre е разположено в провинция Zhejiang. Поради това твърдението бе отхвърлено.
(43)
Освен това жалбоподателят заяви, че двама големи китайски производители, от гледна точка на производствения капацитет, не са включени в извадката. В тази връзка се припомня, че, както бе посочено в съображения 16 и 18 по-горе, Комисията подбра извадката въз основа на обема на износа за Съюза и избра петимата най-големи износители/групи от производители износители за Съюза в съответствие с член 27 от основния регламент. Сам по себе си фактът, че в Китай има други големи производители на ПЩВ, не поставя под съмнение представителността на извадката.
(44)
Жалбоподателят направи подобно твърдение и за Виетнам, като заяви, че двама основни виетнамски производители на ПЩВ не са били включени в обхвата на разследването. Както бе пояснено от Комисията в съображения 32-34 по-горе, разследването обхвана всички виетнамски производители износители на ПЩВ за Съюза, и отговори бяха получени от трима производители износители, представляващи почти целия износ на ПЩВ за Съюза. Фактът, че е възможно да съществуват други големи производители на ПЩВ във Виетнам, които не изнасят разглеждания продукт за Съюза, няма отношение към представителността на оказалите съдействие производители износители.
1.3. РАЗСЛЕДВАН ПЕРИОД И РАЗГЛЕЖДАН ПЕРИОД
(45)
Разследването на субсидирането и вредата обхвана периода от 1 октомври 2012 г. до 30 септември 2013 г. („разследван период“). Разглеждането на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2010 г. до края на разследвания период („разглеждан период“).
(46)
След разгласяването жалбоподателят отбеляза по отношение на продължителността на разследвания период, че го намира за кратък и поради това е имал отрицателно отражение върху констатациите на Комисията. Той заяви, че при продължителност от дванадесет месеца не е бил взет предвид фактът, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, както се твърди, вече е била нанасяна в продължение на няколко години. Жалбоподателят бе също така на мнение, че субсидиите, изброени в жалбата, не са могли да бъдат анализирани по подходящ начин, като се е използвал разследван период от дванадесет месеца.
(47)
По отношение на анализа на вредата, трябва да се подчертае, че Комисията е направила оценка на 2010 г., 2011 г., 2012 г. и на разследвания период, а не, както твърди жалбоподателят, само на дванадесет месеца от разследвания период. Що се отнася до определянето на субсидирането, Комисията избра, в рамките на своята свобода на преценка и в съответствие с членове 5 и 11 от основния регламент, разследван период от дванадесет месеца. До момента на разгласяването нито жалбоподателят, нито която и да било друга заинтересована страна не изрази становището си по отношение на продължителността на разследвания период, която бе посочена в известието за започване и във въпросниците. Комисията счита, че разследван период от дванадесет месеца е подходящ, за да се направят представителни констатации за целите на разследването. Поради това твърдението се отхвърля.
1.4. РАЗГЛАСЯВАНЕ
(48)
На 2 октомври 2014 г. Комисията разгласи на всички заинтересовани страни съществените факти и съображения, въз основа на които възнамерява да прекрати процедурата и прикани всички заинтересовани страни да представят коментари. Коментари бяха получени от сдружение на ползвателите, жалбоподателя, един китайски производител износител и неговите филиали, четирима индийски производители износители, ПК и ПВ. Направените коментари бяха разгледани от Комисията и взети под внимание, когато това бе уместно.
(49)
В коментарите, получени от сдружението на ползвателите, се разглежда въпросът за интереса на Съюза, който не бе оценен, тъй като няма основания за налагането на мерки.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(50)
Разглежданият продукт са синтетични щапелни полиестерни влакна, некардирани, непенирани и необработени по друг начин, за предене, с произход от Китайската народна република, Индия и Виетнам, класирани понастоящем в код по КН 5503 20 00 („разглежданият продукт“).
(51)
Разглежданият продукт обикновено се произвежда или чрез използване на ПТК (пречистена терефталова киселина) и МЕГ (моноетилен гликол), или чрез използване на рециклирани люспи от бутилки от PET за производството на рециклирани ПЩВ. Продуктът се използва за широк кръг от приложения, например в секторите на облеклото, дрехите и обзавеждането на дома, както и в автомобилната промишленост, секторите, свързани с хигиената и медицинското обслужване, и строителната промишленост.
2.2. СХОДЕН ПРОДУКТ
(52)
Разследването показа, че следните продукти имат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики, както и еднакви основни видове употреба:
-
разглежданият продукт;
-
продуктът, произвеждан и продаван на вътрешния пазар на засегнатите държави; и
-
продуктът, произвеждан и продаван в Съюза от промишлеността на Съюза.
(53)
Комисията прецени, че тези продукти следователно са сходни продукти по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент.
2.3. ТВЪРДЕНИЯ ОТНОСНО ОБХВАТА НА ПРОДУКТА
2.3.1. ПЩВ, произведени от ПТК/МЕГ, и ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от PET
(54)
Два правителствени органа и едно сдружение, представляващо производителите износители на една от засегнатите държави, заявиха, че ПЩВ, произведени от ПТК/МЕГ, и ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от PET, следва да бъдат разглеждани като два различни продукта. Твърдението се основаваше на разликата в основните използвани суровини, тъй като за някои ПЩВ се използват ПТК/МЕГ, а за други - люспи от рециклирани бутилки от PET. Във връзка с това като важни разлики бяха изтъкнати и разходите и продажните цени. Също така бе заявено, че са налице значителни разлики в качеството между ПЩВ, произведени от ПТК и МЕГ, и ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от РЕТ, които се отразяват върху употребата и приложенията.
(55)
ПЩВ, произведени от ПТК/МЕГ, и тези, произведени от рециклирани бутилки от PET, в действителност представляват два различни вида ПЩВ в продуктовия обхват. Двата вида обаче имат едни и същи физически и химически характеристики и техните крайни приложения са на практика еднакви. Общопризнат факт е, че не всички видове на продукта са взаимозаменяеми, но при предходни разследвания и при настоящото разследване бе установено, че е налице поне частична взаимозаменяемост и припокриваща се употреба между различните видове на продукта. Поради това твърдението бе отхвърлено.
(56)
Един производител износител отново подчерта в своето становище, че използването на рециклирани бутилки от PET, вместо люспи от рециклирани бутилки от PET, води до различен производствен процес и представлява различна суровина. Същата заинтересована страна добави, че разходите, продажната цена и качеството на ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от PET, са значително по-ниски от тези на „нормалните ПЩВ“. Комисията остава на мнение, че суровината, било то рециклирани бутилки от PET, или люспи от рециклирани бутилки от PET, по същество е една и съща. За разлика от използването на люспи от РЕТ, при използването на бутилки от РЕТ трябва да се мине през допълнителни етапи, а именно сортиране и измиване на бутилките, последвано от нарязване на бутилките на люспи. Останалите етапи от производството са едни и същи. Освен това крайният продукт има същите характеристики, като се има предвид, че може да са налице разлики в качеството, както е предвидено в КНП. Ценовите разлики (ако има такива) в резултат на разликите в качеството също са отразени в КНП. Поради това твърдението се отхвърля.
2.3.2. Потребителски стоки от ПЩВ и специални ПЩВ
(57)
Един правителствен орган и четирима производители износители заявиха, че потребителските стоки от ПЩВ и специалните ПЩВ трябва да се разглеждат като различни продукти, поради разликите в производствените разходи, продажните цени и употребата. Също така бе заявено, че промишлеността на Съюза е фокусирала производството си върху специални ПЩВ като основен вид ПЩВ, докато засегнатите държави доставят основно потребителски стоки от ПЩВ.
(58)
Правителственият орган и четиримата производители износители, които направиха твърдението, описано в съображение 57, не дадоха определение за специални ПЩВ.
(59)
Специалните ПЩВ, определени от включените в извадката производители от Съюза, варират от ПЩВ, произведени от смес от полиестер и полиетилен за употреба в продукти за хигиенни нужди, оцветени (боядисани) ПЩВ, ПЩВ със специфична здравина, ПЩВ за забавяне на горенето, ПЩВ за техническа употреба (като геотекстил и нетъкани текстилни материали, използвани в строителството), ПЩВ, определени, разработени и персонализирани заедно с клиента за специфични приложения, до ПЩВ, използвани в автомобилната промишленост (по-конкретно, външната част на облицовките на автомобили трябва да бъде в сходен цвят).
(60)
Според включените в извадката производители от Съюза стандартните ПЩВ обхващат ПЩВ, които се отличават с по-голяма гъвкавост на своите спецификации.
(61)
Съгласно предложеното определение на специалните ПЩВ и на потребителските стоки от ПЩВ и двата вида имат едни и същи основни физически, технически и химически характеристики. Фактът, че има няколко вида, категории или качества не означава, че те не могат да се считат за един и същ продукт. Обхватът на възможните употреби на потребителските стоки от ПЩВ изглежда по-широк от този на специалните ПВЩ, но тези различия не са били достатъчни те да се класифицират като два отделни продукта. Въпреки че отделните видове ПЩВ имат различни характеристики, съответстващи на техните специфични цели, основните им физически характеристики, приложения и употреба са еднакви.
(62)
Освен това е необходимо да се уточни, че през разследвания период специалните ПЩВ не са били основните видове ПЩВ, произведени от производителите от Съюза. Средно те са съставлявали около 40 % от всички видове ПЩВ, произведени от включените в извадката производители от Съюза, в съответствие с тяхното собствено определение на потребителските стоки от ПЩВ и специалните ПЩВ.
(63)
След разгласяването един производител износител отново изтъкна, че специалните ПЩВ и потребителските стоки от ПЩВ не са „сходни продукти“ и поради това не могат да бъдат разглеждани заедно. Същата страна заяви, че специалните ПЩВ и потребителските стоки от ПЩВ се различават по своето крайно приложение, производствени разходи и продажни цени. Поради това тя смята, че непреглеждането на разликите в разходите и продажните цени на специалните ПЩВ и потребителските стоки от ПЩВ е пропуск на Комисията. Тя заяви, че не е ясно как са били определени производствените разходи и продажните цени на продукта, предмет на разследването, и поиска от Комисията да разгледа анализа на подбиването на цените, като отдели данните за потребителските стоки от ПЩВ от тези за специалните ПЩВ.
(64)
Комисията потвърждава, че ПЩВ се продават под формата на различни видове на продукта за предене или за приложения като нетъкани текстилни материали. Така например ПЩВ могат да имат едно- или двукомпонентен състав и различни спецификации, като например линейна плътност, здравина, блясък, качество и др. Тези особености са отразени от КНП, за който Комисията не е получила каквито и да било коментари. Общопризнат факт е, че потребителските стоки от ПЩВ и специалните ПЩВ не са взаимозаменяеми във всички възможни приложения, но е налице поне частична взаимозаменяемост и припокриваща се употреба между различните видове на продукта. Както бе описано в съображение 61 и бе установено в предишни процедури, свързани със същия продукт, физическите и химическите характеристики и крайните приложения на тези видове на практика са еднакви. Всички видове се базират на едни и същи суровини (ПТК/МЕГ или на рециклиран PET), които представляват над 60 % от производствените разходи. Освен това могат да бъдат добавени добавки или други компоненти, за да се осигурят определени специфични качества на влакното. КНП обхваща произхода на суровините и други елементи, които оказват отражение върху производствените разходи и продажните цени. Въпреки това няма съществена разлика в производствения процес на потребителските стоки от ПЩВ и специалните ПЩВ. Това може да се види при включените в извадката производители от Съюза: нито един от тях не е произвеждал изключително потребителски стоки от ПЩВ или специални ПЩВ. На последно място, изглежда липсва логично и общоприето определение на специалните ПЩВ. Така например, както е посочено в съображение 59, ПЩВ, използвани в хигиенната промишленост, се считат от някои производители от Съюза за специален вид на продукта. И обратното, редица ползватели и едно сдружение на ползвателите посочиха, че ПЩВ, които се използват в хигиенната промишленост, като например мокрите кърпички, са потребителски стоки, въпреки че е за предпочитане да не бъдат от рециклирани материали от съображения, свързани със здравето и безопасността. Освен това някои производители от Съюза считат, че видовете ПЩВ, които отговарят на специфични изисквания на клиента (напр. конкретен цвят на боята), са специални ПЩВ, въпреки че те могат да следват същия производствен процес и да имат едни и същи производствени разходи като всеки друг вид (потребителска стока). Поради това Комисията не може да се позовава на самопровъзгласена категоризация на потребителски стоки от ПЩВ или специални ПЩВ и следователно твърдението се отхвърля.
2.3.3. Други твърдения, направени по отношение на обхвата на продукта
(65)
Един ползвател и едно сдружение на ползвателите заявиха, че ПЩВ, внасяни от Китай, са с по-високо качество от ПЩВ, произвеждани в Съюза. Един от аргументите бе, че ПЩВ с произход от Китайската народна република не съдържат парчета от твърди полимери. Друг аргумент бе блясъкът на китайските ПЩВ, докато ПЩВ, произведени в Съюза, са, според тях, със сиви нюанси, тъй като повечето от ПЩВ в Съюза се произвеждат от рециклирани бутилки от PET.
(66)
Първият аргумент, а именно, че ПЩВ в Съюза съдържат парчета от твърди полимери, не бе подкрепен с никакви доказателства. Освен това в коментари на други ползватели и в отговори на въпросника за ползвателите бе изказано и обратното твърдение (а именно, че ПЩВ, произведени от производител от Съюза, обикновено са с по-високо качество от ПЩВ, произведени от засегнатите държави).
(67)
Що се отнася до втория аргумент, свързан с блясъка, информацията, предоставена в хода на разследването, потвърждава, че ПЩВ, произведени от ПТК/МЕГ, обикновено са по-блестящи от ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от PET (ако по време на производствения процес не се добавят пигменти и/или избелители). Независимо от това, двата вида ПЩВ имат едни и същи физически и химически характеристики и техните крайни приложения са на практика еднакви. Следва също да се отбележи, че при изчисляването на вредата бе взета предвид основната суровина. С други думи, вносът на ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от PET, ще бъде сравнен единствено с ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от PET в Съюза. Аналогично - внесените ПЩВ, произведени от ПТК и МЕГ, ще бъдат сравнени единствено с ПЩВ, произведени от ПТК и МЕГ в Съюза.
(68)
Едно сдружение на ползвателите, производител износител и правителствен орган заявиха, че ползвателите надолу по веригата, често изискват продуктите да са произведени от ПЩВ с произход от засегнатите държави (по-специално Китай).
(69)
Това твърдение не бе подкрепено с доказателства, нито пък бе обяснена причината, поради която се настоява ПЩВ да бъдат произведени в трите засегнати държави (ако клиентите надолу по веригата действително настояват за това).
(70)
Сдружението на ползвателите заяви по-конкретно, че автомобилната промишленост на Съюза приема само ПЩВ с произход от Китай.
(71)
То обаче не успя да аргументира своето твърдение и да докаже, че ПЩВ, произвеждани от производителите от Съюза, не могат да бъдат използвани от автомобилната промишленост на Съюза. Освен това проверените данни показаха, че производителите от Съюза също продават значителни количества ПЩВ на автомобилната промишленост на Съюза, което свидетелства точно за обратното.
(72)
Един производител износител заяви, че произвежданите от него ПЩВ и ПЩВ, произвеждани от производители от Съюза, са различни продукти, въпреки че и двата вида са произведени от рециклирани бутилки от РЕТ. Според същия производител износител неговите ПЩВ се произвеждат (основно) от рециклирани бутилки от PET (не от люспи), при което се следва различен производствен процес и се използват суровини, различни от суровините, използвани от производителите на ПЩВ, които употребяват люспи от рециклирани бутилки от PET.
(73)
Това твърдение също бе отхвърлено, тъй като бутилките от PET и люспите от бутилки от PET (които представляват натрошени на люспи бутилки от PET) са по същество една и съща суровина, макар и под различна форма.
2.3.4. Заключение
(74)
Следователно бе направено заключението, че всички видове ПЩВ, обхванати от разследването, имат едни и същи основни физически, технически и химически характеристики и техните крайни приложения са на практика едни и същи.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. КИТАЙ
3.1.1. Общи положения
(75)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, и отговорите на въпросника на Комисията бяха разследвани следните схеми, за които се твърди, че включват отпускането на субсидии от страна на правителствените органи на Китай:
A.
Преференциално кредитиране за промишлеността на ПЩВ от държавни банки и възлагане от страна на държавата на поръчки на частни банки и предоставяне на насоки в тази връзка.
Б.
Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени и възлагане от страна на държавата на поръчки на частни доставчици и предоставяне на насоки в тази връзка;
-
държавни доставки на ПТК и МЕГ на занижени цени;
-
предоставяне от държавата на земя и на права за ползване на земя на занижени цени;
-
държавни доставки на електроенергия;
-
програма за доставка на вода на по-ниски цени.
В.
Отпускане на безвъзмездни помощи и лихвени субсидии за текстилния отрасъл;
-
специален фонд „Go Global“;
-
фонд за насърчаване на търговията в областта на селското стопанство, леката промишленост и текстилните продукти.
Г.
Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци;
-
освобождаване от подоходно данъчно облагане за чуждестранни (инвестиционни) предприятия;
-
освобождаване от подоходно данъчно облагане на доходите от дивиденти, изплащани на местни предприятия;
-
намаления на подоходния данък за дружества в сферата на високите или новите технологии;
-
намаления на подоходния данък в специалните икономически зони;
-
намаления на подоходния данък за ориентирани към износ предприятия;
-
данъчни кредити в размер до 40 % от цената на закупуване на оборудване, произведено в страната.
Д.
Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита;
-
освобождаване от данъка върху добавената стойност и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване;
-
ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай.
Е.
Други програми на равнище регион/провинция;
-
освобождаване от данъци (и др.) в зоните за развитие в провинция Jiangsu;
-
данъчни облекчения в гр. Changzhou;
-
наеми на преференциални цени в гр. Changzhou;
-
програми за облекчения при осъществяване на износ в провинция Zhejiang;
-
безвъзмездни средства за технологични иновации в провинция Zhejiang;
-
облекчения във връзка с данъци и мита в зоните на развитие в провинция Guangdong;
-
облекчения при осъществяване на износ в провинция Guangdong;
-
възстановяване на правни такси в провинция Guangdong;
-
програма за подпомагане на външната търговия със (специални) средства в провинция Guangdong;
-
субсидии за лихвите по заеми за подпомагане на проекти за технологични иновации в провинция Guangdong;
-
преференциални данъчни ставки в зоните на развитие в провинция Shanghai;
-
преференциална инфраструктура в провинция Shanghai;
-
кредитни и данъчни политики за ориентираните към износ предприятия в провинция Shanghai.
(76)
Комисията провери всички посочени в жалбата схеми. За всяка схема бе разследвано дали, по силата на разпоредбите на член 3 от основния регламент, може да бъде установено финансово участие от страна на ПК и ползи, предоставени на включените в извадката производители износители. При разследването се установи, че в този случай всяка полза, установена за разследваните схеми, е под приложимия праг de minimis, предвиден в член 14, параграф 5 (3) от основния регламент. Следователно бе сметнато, че не е необходимо да се определи дали отделните схеми подлежат на изравнителни мерки.
Подробности за схемите и съответните размери на ползите за отделните дружества са изложени по-долу.
3.1.2. Специфични схеми
Схеми, които не са използвани от включените в извадката китайски производители износители по време на разследвания период
(77)
Установено бе, че посочените по-долу схеми не са били използвани от включените в извадката китайски производители износители/групи от производители износители по време на разследвания период, поради което полза от тях не можа да бъде установена.
-
доставки на ПТК и МЕГ на занижени цени;
-
държавни доставки на електричество на занижени цени;
-
държавни доставки на евтина вода на занижени цени;
-
специален фонд „Go Global“;
-
фонд за насърчаване на търговията в областта на селското стопанство, леката промишленост и текстилните продукти;
-
освобождаване от подоходно данъчно облагане за чуждестранни (инвестиционни) предприятия;
-
намаления на подоходния данък за дружества в сферата на високите и новите технологии;
-
намаления на подоходния данък в специалните икономически зони;
-
намаления на подоходния данък за ориентирани към износ предприятия;
-
данъчни кредити в размер до 40 % от цената на закупуване на оборудване, произведено в страната;
-
други програми на равнище регион/провинция.
(78)
Що се отнася до доставките на ПТК и МЕГ на занижени цени, в жалбата се посочва, че ПК контролира някои сектори и продукти нагоре по веригата с цел да доставя на производителите на ПЩВ суровини на изгодни цени, по-специално ПТК и МЕГ. Въз основа на това производителите на ПЩВ получават подлежащи на изравнителни мерки субсидии, като закупуват ПТК и МЕГ от държавни предприятия на цени, по-ниски от пазарните, т.е. на занижени цени.
(79)
Разследването показа обаче, че китайските производители износители/групи от производители износители на ПЩВ са внасяли по-голямата част от суровините ПТК и МЕГ за производството на ПЩВ, предназначени за износ под режим за активно усъвършенстване.
(80)
В резултат на това за включените в извадката дружества не можаха да бъдат установени никакви субсидии в рамките на твърдяната програма.
(81)
След разгласяването жалбоподателят отбеляза, че Комисията е направила частичен анализ само на една схема за субсидиране, която не е била използвана от включените в извадката китайски производители износители по време на разследвания период, а именно доставките на ПТК/МЕГ на субсидирани цени. По отношение на тази схема жалбоподателят заяви, че начинът на изготвяне на извадката и фактът, че един голям производител на ПЩВ в Китай не е бил включен в разследването, са се отразили върху определянето на субсидирането по тази схема.
(82)
Както бе пояснено в съображения 16 и 18 по-горе, от 23-мата китайски производители износители/групи от производители износители, които оказаха съдействие при разследването, Комисията подбра представителна извадка, включваща петимата най-големи производители износители/групи от производители износители, която бе сметната за представителна по смисъла на член 27 от основния регламент. Китайският производител, на който жалбоподателят се позовава и който не бе включен в извадката, по време на разследвания период не е изнасял за Съюза ПЩВ в значителни количества. Следователно невключването на този производител не е повлияло на представителността на извадката и не е имало значително отражение върху заключенията по отношение на въпросната схема за субсидиране.
(83)
Комисията потвърждава, че е потърсила информация и отговори във връзка с всички схеми за субсидиране, посочени в жалбата, включително и тези, посочени от жалбоподателя в коментарите му относно разгласяването, но бе установено, че тези схеми не са били използвани от включените в извадката производители износители/групи от производители износители. В съображение 78 Комисията предостави допълнителна информация относно доставките на ПТК/МЕГ на занижени цени, тъй като тази схема за субсидиране фигурираше като основно твърдение в жалбата като вероятно предоставяща значителни по размер подлежащи на изравнителни мерки субсидии.
Схеми, използвани от включените в извадката китайски производители износители по време на разследвания период
3.1.3. Преференциални заеми за промишлеността на ПЩВ
(84)
Жалбоподателят заяви, че производителите на ПЩВ се ползват от нисколихвени (субсидирани) заеми, отпускани от стратегическите банки и от държавните банки, в съответствие с политиката на ПК за предоставяне на финансова помощ с цел насърчаване и оказване на подкрепа за растежа и развитието на текстилната промишленост и сектора за производство на химични влакна.
а) Правно основание
(85)
Кредитирането при преференциални условия в Китай е уредено в следните правни разпоредби: Закон на КНР за търговските банки („Закон за банковото дело“), Общи правила относно кредитирането, приети от Китайската народна банка (КНБ) на 28 юни 1996 г., и Решение № 40 на Държавния съвет.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(86)
В член 6, буква б) от основния регламент се предвижда, че ползите от преференциално кредитиране следва да се изчислят като разлика между сумата на изплатените лихви и стойността, която предприятието би платило за подобен търговски заем на пазара. Комисията определи пазарна референтна стойност за сравними търговски заеми.
(87)
Референтната стойност бе конструирана въз основа на китайските лихвени проценти, коригирани така, че да отразяват обичайния пазарен риск (т.е. бе прието на всички дружества в Китай да бъде даден само най-високият рейтинг на облигациите - „Non-investment grade“ (BB при Bloomberg) и към стандартния кредитен лихвен процент на Китайската народна банка да бъдат приложени съответните премии, които могат да се очакват от облигации, издадени от дружества с такъв рейтинг).
(88)
Ползата за производителите износители/групите от производители износители бе изчислена въз основа на лихвения диференциал, изразен като процент, умножен по неизплатената част от заема, т.е. неизплатените през разследвания период лихви. Този размер след това се отнася към общия оборот от продажбите на оказалите съдействие производители износители.
в) Заключение
(89)
Установената по тази схема полза варира между 0 % и 0,50 %.
3.1.4. Предоставяне на права за ползване на земя на занижени цени
а) Правно основание
(90)
Предоставянето на право за ползване на земя в Китай e съгласно Закона за управлението на земята на Китайската народна република и Закона за собствеността на Китайската народна република.
б) Практическо приложение
(91)
В член 2 от Закона за управление на земята се предвижда, че всички терени са собственост на държавата, тъй като съгласно китайската конституция и съответните правни разпоредби земята е обща собственост на китайския народ. Земята не може да се продава, но правата за ползване на земя могат да бъдат предоставяни по силата на законодателството. Държавните органи могат да я прехвърлят с публичен търг с явно и тайно наддаване и покани за подаване на оферти.
в) Констатации от разследването
(92)
Оказалите съдействие производители износители/групи от производители износители съобщиха информация за терените, които държат, както и за съответните договори/сертификати за права за ползване на земя, но ПК не представи данни за ценообразуването във връзка с тези права.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(93)
Поради заключението, че в Китай получаването на права за ползване на земя не се определя от пазара, явно в Китай изобщо не съществуват частни референтни стойности. Ето защо не е възможно да се извърши корекция за разходите или цените в Китай. При тези обстоятелства се счита, че не съществува пазар в Китай и в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент е обосновано използването на външни референтни стойности за оценка на размера на предоставените ползи. Предвид на това, че ПК не представи никакво предложение за външна референтна стойност, Комисията трябваше да използва наличните факти, за да установи подходяща външна референтна стойност. Във връзка с това бе сметнато за целесъобразно за подходяща референтна стойност да се използва информация от Отделната митническа територия на Тайван, поради причините, посочени в съображение 94 по-долу.
(94)
Комисията счита, че цените на земята в Тайван представляват най-добрата алтернатива за зоните в Китай, където са установени оказалите съдействие производители износители. Всички производители износители са установени в източната част на Китай, в развити области с висок БВП (брутен вътрешен продукт), като те се намират в провинции с голяма гъстота на населението.
(95)
Размерът на подлежащата на изравнителни мерки субсидия се изчислява в зависимост от установената през разследвания период полза за получателите. Ползите се изчисляват, като се взема предвид разликата между средствата, платени от всяко дружество за правата за ползване на земя, и средствата, които обичайно би трябвало да бъдат платени на базата на референтната стойност за Тайван.
(96)
При извършването на това изчисление Комисията използва средната цена на земята на квадратен метър в Тайван, коригирана с оглед на обезценката на валутата и промяната на БВП от датите на съответните договори за правата за ползване на земя. Информацията във връзка с цените на промишлените терени беше взета от уебсайта на Индустриалната служба на Министерството на икономическите въпроси в Тайван. Обезценката на валутата и промяната в БВП в Тайван бяха изчислени въз основа на инфлацията и промяната на БВП на глава от населението за текущите цени в USD в Тайван, публикувани от Международния валутен фонд в доклада „Световни икономически перспективи“ за 2011 г. (World Economic Outlook). В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към разследвания период, като се използва нормалният срок на правото за ползване на земя за промишлени цели в Китай, а именно 50 или 70 години. Този размер се отнася към общия оборот от продажбите на включените в извадката оказали съдействие производители износители през разследвания период, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
д) Заключение
(97)
Установената по тази схема полза варира между 0,02 % и 0,82 %.
3.1.5. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.1.5.1. Освобождаване от подоходно данъчно облагане на доходите от дивиденти, изплащани на местни предприятия
а) Правно основание
(98)
Правните основания на това освобождаване от данъчно облагане на доходите от дивиденти са членове 25-26 от Закона за облагането на доходите на предприятията и член 83 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията.
б) Практическо приложение
(99)
Тази програма се състои от преференциално данъчно третиране на местни китайски предприятия, които са акционери в други местни китайски предприятия, под формата на освобождаване от данъчно облагане върху доходите от някои дивиденти, бонуси и други капиталови инвестиции на местните предприятия-майки.
в) Констатации от разследването
(100)
В отчета за данъците върху доходите на двамата включени в извадката производители износители/групи от производители износители е записана сума, освободена от данък върху доходите. Тази сума е описана като „Дивиденти, бонуси и други доходи от дялови инвестиции“ на допустимите местни лица и предприятия в съответствие с условията, определени в Допълнение 5 към Декларацията за данъците върху доходите (Годишен отчет относно данъчните преференции). Съответните дружества не са заплатили данък върху доходите за тези суми.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(101)
Размерът на подлежащата на изравнителни мерки субсидия се изчислява в зависимост от установената през разследвания период полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия дължим данък с включен доход от дивиденти от други местни китайски предприятия, след приспадане на размера на действително платения данък след освобождаване от данъка върху доходите от дивиденти. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на оказалите съдействие производители износители през разследвания период, тъй като субсидията не зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
д) Заключение
(102)
Установената по тази схема полза варира между 0 % и 0,06 %.
3.1.6. Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
3.1.6.1. Освобождаване от данъка върху добавената стойност (ДДС) и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
а) Правно основание
(103)
Правното основание на тази програма е циркулярно писмо на Държавния съвет относно адаптирането на данъчните политики по отношение на вносното оборудване Guo Fa № 37/1997, Обявление на Министерството на финансите, Главното управление на митниците и Държавната администрация относно данъчното облагане [2008 г.] № 43, Известие на НКРР относно въпросите от значение във връзка с връчването на потвърдителни писма за проекти с национално или чуждестранно финансиране, чието развитие се насърчава от държавата, № 316/2006 от 22 февруари 2006 г. и относно Каталога на неподлежащите на освобождаване от мита вносни артикули за предприятия с чуждестранни инвестиции или местни предприятия - 2008 г.
б) Практическо приложение
(104)
Тази програма предвижда освобождаване от ДДС и вносни мита в полза на предприятия с чуждестранно участие или местни предприятия по отношение на вноса на капиталово оборудване, използвано в производствения им процес. С цел да бъде освободено от ДДС, оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а кандидатстващото предприятие трябва да получи сертификат за насърчаван от държавата проект, издаден от китайските органи или от Националната комисия за развитие и реформи в съответствие със съответното законодателство в областта на инвестициите, данъчното облагане и митниците.
в) Констатации от разследването
(105)
Четирима от включените в извадката китайски производители износители/групи от производители износители докладваха за освобождаване от ДДС и вносни мита за вносно оборудване.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(106)
Размерът на подлежащата на изравнителни мерки субсидия се изчислява в зависимост от установената през разследвания период полза за получателите. Тази полза се равнява на освобождаването от ДДС и митата за вносно оборудване. Реализираната полза бе изчислена предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайните счетоводни процедури на дружеството. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на оказалите съдействие производители износители през разследвания период, тъй като субсидията не зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
д) Заключение
(107)
Установената по тази схема полза варира между 0 % и 0,45 %.
3.1.6.2. ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
а) Правно основание
(108)
Правните основания на тази програма са посочени в Циркуляр на Държавната данъчна администрация относно въвеждането на временни мерки на администрацията относно възстановяването на данъци върху произведено в страната оборудване, закупено от ПЧУ № 171, 199, 20.9.1999 г.; Известие на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политика за възстановяване на данъците върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие, № 176 [2008 г.], Министерство на финансите.
б) Практическо приложение
(109)
Тази програма предвижда ползи под формата на възстановяване на ДДС, заплатен при закупуването от предприятия с чуждестранно участие на произведено в страната оборудване. Оборудването трябва да не е включено в каталога на неподлежащите на освобождаване артикули и стойността на оборудването не бива да превишава прага на общите инвестиции, определен за дадено предприятие с чуждестранно участие, съгласно Пробните административни мерки във връзка със закупуването на произведено в страната оборудване.
в) Констатации от разследването
(110)
Двамата включени в извадката производители износители/групи от производители износители представиха подробна информация за тази програма, включително относно размера на реализираната полза.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(111)
Размерът на подлежащата на изравнителни мерки субсидия се изчислява в зависимост от установената през разследвания период полза за получателите. Предоставените на получателите ползи се равняват на размера на възстановения ДДС върху закупеното произведено в страната оборудване. Реализираната полза бе изчислена предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайните счетоводни процедури на дружеството.
д) Заключение
(112)
Установената по тази схема полза варира между 0 % и 0,01 %.
3.1.7. Други програми на равнище регион/провинция
(113)
Разследването потвърди, че по време на разследвания период не са били получени ползи по програмите, посочени в съображение 75, от включените в извадката дружества.
3.1.8. Размер на субсидиите
(114)
Размерът на субсидиите за китайските производители износители, определен в съответствие с разпоредбите на основния антисубсидиен регламент, изразен ad valorem, варира между 0,76 % и 1,77 %.
(115)
След разгласяването жалбоподателят заяви, че не е ясно как Комисията е изчислила интервала на общия марж на субсидията. Интервалът на общите агрегирани субсидии за включените в извадката китайски производители износители/групи от производители износители, изразен ad valorem, посочен в съображение 114, представлява най-ниският и най-високият общ марж на субсидията на петимата включени в извадката китайски производители износители/групи от производители износители.
3.1.9. Заключение относно Китай
(116)
Като се имат предвид de minimis размерите на подлежащите на изравнителни мерки субсидии за китайските производители износители, върху вноса на ПЩВ с произход от Китай не следва да бъдат налагани мерки. Бе направено заключението, че разследването трябва да бъде прекратено по отношение на вноса с произход от Китайската народна република, в съответствие с член 14, параграф 3 от основния регламент.
3.2. ИНДИЯ
3.2.1. Общи положения
(117)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, и отговорите на въпросника на Комисията бяха разследвани следните схеми, за които се твърди, че включват отпускането на субсидии от страна на правителствените органи на Индия:
1)
схема за фокусиране върху пазара;
2)
схема за фокусиране върху продукта;
3)
схема за предварителни разрешителни;
4)
схема за възстановяване на мита;
5)
схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване;
6)
освобождаване от данъци и мита и облекчения за експортно ориентирани единици и специални икономически зони;
7)
схема за експортно кредитиране;
8)
схема на освобождаване от подоходен данък;
9)
схема за съдействие на развитието на износа;
10)
схема на лицензионен режим за безмитен внос;
11)
схема за съдействие на развитието на пазара и гаранции по заеми;
12)
схема на правителството на Гуджарат за поощряване на капиталовите инвестиции;
13)
насърчителна схема спрямо данъка върху продажбите в Гуджарат и схема за освобождаване от мито върху електроенергията;
14)
схеми за субсидиране на Западен Бенгал - облекчения и данъчни преференции, включително безвъзмездни помощи и освобождаване от данък върху продажбите;
15)
схема с пакет от насърчителни мерки, предоставян от щата Махаращра, в това число схема за освобождаване от мито върху електроенергията и субсидия за насърчаване на промишлеността.
Схеми за субсидиране, използвани от разследваните индийски производители износители по време на разследвания период
(118)
При разследването бе установено, че през разследвания период проверените производители износители са реализирали ползи по следните схеми:
1)
схема за фокусиране върху пазара (FMS);
2)
схема за фокусиране върху продукта (FPS);
3)
схема за възстановяване на мита (DDS);
4)
схема за предварителни разрешителни (AAS);
5)
схема на лицензионен режим за безмитен внос (DFIA);
6)
схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (EPCGS);
7)
схема с пакет от насърчителни мерки, предоставян от щата Махаращра (PSI);
(119)
Схемите 1, 2, 4, 5 и 6, посочени в съображение 118 по-горе, се основават на Закона за външната търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), който влезе в сила на 7 август 1992 г. („Закон за външната търговия“). Съгласно Закона за външната търговия ПИ има право да отправя уведомления относно политиката по износ и внос. Те са обобщени в документите „Политиката за външната търговия“ (ПВТ), издавани на всеки пет години и редовно актуализирани от Министерството на търговията. Документът относно политиката за външната търговия, който е от значение за разследвания период в настоящото разследване, е „Политика за външната търговия“, 2009-2014 г. (ПВТ 09-14). Освен това ПИ определя и процедурите, уреждащи ПВТ 09-14, в „Наръчник на процедурите, том I“ (НП I 09-14). Наръчникът на процедурите също се актуализира редовно.
(120)
Схемата за възстановяване на мита, посочена в точка 3 от съображение 118 по-горе, се основава на раздел 75 от Закона за митниците от 1962 г., на раздел 37 от Закона за централните акцизи от 1944 г., на раздели 93А и 94 от Закона за данъците от 1994 г. и на Правилата от 1995 г. относно митниците, централните акцизи и възстановяването на данъка върху услугите. Ставките за възстановяване се публикуват редовно.
(121)
Схемата с пакет от насърчителни мерки, посочена в точка 7 по-горе, се основава на Схемата с пакет от насърчителни мерки от 2007 г., приети от правителството на Махаращра, резолюции № PSI-1707/(CR-50)/IND-8 от 30 март 2007 г.
3.2.2. Схема за фокусиране върху пазара (FMS)
а) Правно основание
Подробно описание на схемата FMS се съдържа в параграф 3.14 от ПВТ 09-14 и в параграф 3.8 от НП I 09-14.
б) Допустимост
(122)
Всеки производител износител или търговец износител може да участва в тази схема.
в) Практическо приложение
(123)
При тази схема износът на всички продукти, който включва износа на ПЩВ за държавите, изброени в таблици 1 и 2 от допълнение 37(В) към НП I 09-14, има право на митнически кредит, който се равнява на 3 % от стойността франко борд. Считано от 1 април 2011 г., износът на всички продукти до държавите, изброени в таблица 3 от допълнение 37(В) (Special Focus Markets), има право на митнически кредит, който се равнява на 4 % от стойността франко борд. От схемата са изключени някои видове eкспортни дейности, като износът на внесени или претоварени стоки, планираният износ, износът на услуги и оборотът от износа на единици, функциониращи в специални икономически зони/експортно ориентирани единици. От схемата са изключени и определени видове продукти, напр. диаманти, благородни метали, руда, зърнени храни, захар и петролни продукти.
(124)
Митническите кредити по схемата FMS могат да се прехвърлят свободно и са валидни за период от 24 месеца от датата на издаване на съответното удостоверение за разрешаване на кредита. Те могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви суровини или стоки, включително производствено оборудване.
(125)
Удостоверението за разрешаване на кредита се издава от пристанището, от което е направен износът, след извършването на износа или изпращането на стоките. Ако жалбоподателят представи пред органите копия на всички съответни документи за износа (напр. заповед за износ, фактури, товарителници, банкови удостоверения), ПИ няма право на преценка при предоставянето на митническия кредит.
(126)
Четирима от проверените производители износители са използвали тази схема по време на разследвания период.
(127)
При разгласяването трима от включените в извадката индийски производители износители заявиха, че макар и да са отговаряли на условията за схемата, те не са кандидатствали за нея за експортните продажби за Съюза, поради което не може да се направи заключение за възползване от схемата. Те заявиха също така, че схемата FMS е географски обвързана с държави, които не са част от Съюза, и поради това не може да бъде предмет на изравнителни мерки от страна на Съюза. Във връзка с това проверките на място потвърдиха, че за схемата FMS се е кандидатствало по отношение на износа за трети държави, тъй като схемата се отнася главно за износ за трети държави. Въпреки това въпросните производители износители не бяха в състояние да оспорят нито практическото прилагане на схемата, описано в съображения 123-125, нито факта, че ползите по FMS могат да се използват при производството на разглеждания продукт, и по-конкретно че митническите кредити по FMS могат да се прехвърлят свободно и че могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви суровини или стоки, включително производствено оборудване. По-специално страната не успя да оспори факта, че митническите кредити по FMS, предоставени за износ към отговарящи на условията трети държави, могат да бъдат използвани за компенсиране на вносни мита, дължими върху суровините, вложени в разглеждания продукт, изнасян за Съюза.
(128)
На последно място, тези ползи са осчетоводени в сметките на дружеството при текущо начисляване на датите, на които се извършват експортните сделки, което показва, че правото на полза е създадено в момента на експортната сделка и че няма съмнение, че митническите кредити ще бъдат използвани на по-късен етап. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
г) Заключение относно схемата FMS
(129)
В рамките на FMS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Митническият кредит по схемата FMS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като в крайна сметка кредитът ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. В допълнение, митническите кредити по FMS предоставят полза на износителя, тъй като подобряват неговата ликвидност.
(130)
Освен това FMS зависи по закон от осъществяването на износ и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(131)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Не съществува система или процедура, чрез която да се потвърди кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е налице прекомерно плащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. Даден износител има право да се възползва от FMS независимо дали изобщо внася суровини. За да може да се ползва от схемата, достатъчно е износителят само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износителите, които доставят суровините си изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като суровини, имат право да се ползват от FMS. Освен това даден износител може да се възползва от митническите кредити по FMS, за да внася производствено оборудване, въпреки че то не попада в обхвата на допустимите системи за възстановяване на мита, както е посочено в приложение I, буква и) от основния регламент, тъй като не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(132)
Размерът на подлежащите на изравнителни мерки субсидии бе изчислен въз основа на ползата за получателя, установена по време на разследвания период, както е била осчетоводена от оказалия съдействие производител износител при текущо начисляване като приход при осъществяване на експортната сделка. В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) бе отнесен към оборота от износа през разследвания период като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ, а не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(133)
Ставката на субсидията, определена по отношение на тази схема за четирите засегнати дружества по време на разследвания период, възлиза съответно на 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % и 0,63 %.
3.2.3. Схема за фокусиране върху продукта (FPS)
а) Правно основание
(134)
Подробно описание на схемата се съдържа в параграфи 3.15-3.17 от ПВТ 09-14 и в глави 3.9-3.11 от НП I 09-14.
б) Допустимост
(135)
Съгласно параграф 3.15.2 от ПВТ 09-14 износителите на продукти, посочени в допълнение 37D към НП I 09-14, отговарят на условията за участие в схемата.
в) Практическо приложение
(136)
Износител на продукти, включени в списъка от допълнение 37D към НП I 09-14, може да кандидатства за одобрение на митнически кредит в рамките на схемата за FPS в размер на 2 % или 5 % от стойността франко борд на износа. Разглежданият продукт, предмет на разследването, е включен в таблица 1 от допълнение 37D и има право на митнически кредит в размер на 2 %.
(137)
FPS е следекспортна схема, т.е. дружеството трябва да осъществи износ, за да има право на ползите съгласно тази схема. В резултат на това дружеството подава онлайн заявление до съответния орган заедно с копия на поръчката за износ и фактурата, банковата разписка, показваща, че са платени приложимите такси, копие от товарителниците и банковото удостоверение за получено плащане или удостоверение за входящ валутен превод при пряко договаряне на документите. Когато оригиналните екземпляри на товарителниците и/или банковите удостоверения за получено плащане са представени с цел получаване на ползи по друга схема, дружеството може да подаде заверени от него самото копия, като посочи съответния орган, на който са били представени оригиналните документи. Онлайн заявлението за кредити по FPS може да включва не повече от 50 товарителници.
(138)
Бе установено, че в съответствие с индийските счетоводни стандарти кредитите по FPS могат да бъдат осчетоводени при текущо начисляване като приход по търговските сметки след изпълнение на задължението за износ. Тези кредити могат да бъдат използвани за плащането на мита при последващ внос на каквито и да било стоки, с изключение на производствено оборудване и на стоки, за които са въведени ограничения върху вноса. Стоките, внасяни за сметка на такива кредити, могат да бъдат продавани на вътрешния пазар (като се плаща данък върху продажбата) или да бъдат използвани по друг начин. Кредитите по FPS могат да се прехвърлят свободно и са валидни в рамките на 24 месеца от датата на отпускане.
(139)
Петимата проверени производители износители са използвали тази схема по време на разследвания период.
(140)
След разгласяването три от включените в извадката индийски производители износители заявиха, че макар и да са отговаряли на условията за схемата, те не са кандидатствали за нея поне за някои експортни продажби, поради което не може да се направи заключение за възползване от схемата. Въпреки това въпросните производители износители не бяха в състояние да оспорят нито практическото прилагане на схемата, описано в съображения 123-125, нито факта, че ползите по FPS могат да се използват при производството на разглеждания продукт, и по-конкретно че митническите кредити по FPS могат да се прехвърлят свободно и че могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви суровини или стоки, включително производствено оборудване. Отново се посочва, че тези ползи са осчетоводени в сметките на дружеството при текущо начисляване на датите, на които се извършват експортните сделки, което показва, че правото на полза е създадено в момента на експортната сделка и че няма съмнение, че митническите кредити ще бъдат използвани на по-късен етап.
г) Заключение относно схемата FPS
(141)
В рамките на FPS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Кредитът по FPS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като кредитът в крайна сметка ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. Наред с това от кредитите по FPS произтичат ползи за износителя, тъй като по този начин се подобрява неговата ликвидност.
(142)
Освен това, съгласно нормативната уредба, FPS зависи от осъществяването на износ и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(143)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или като система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като не отговаря на правилата, определени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. По-специално износителят не е задължен действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Нещо повече, не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои суровини са вложени в производствения процес на изнасяния продукт и дали не са платени вносни мита в превишен размер по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител може да бъде допуснат до участие в FPS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да може да се ползва от схемата, достатъчно е износителят само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износители, които доставят суровините си изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като суровини, имат право да се възползват от FPS.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(144)
В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент размерът на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки, бе изчислен с оглед на установената полза за получателя по време на разследвания период. В това отношение бе прието, че ползата е предоставена на получателя в момента, в който се осъществява експортната сделка по схемата. В този момент ПИ е длъжно да откаже да събира митата, което представлява финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителницата, в която, inter alia, е посочена сумата на кредита по FPS, която следва да се предостави за тази експортна сделка, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията. Предвид на изложеното по-горе се счита за целесъобразно оценката на ползата от FPS да се извършва чрез сумиране на кредитите от сделките за износ, осъществени по тази схема по време на разследвания период.
(145)
При отправени основателни искания таксите, чието плащане е било необходимо за получаването на субсидията, бяха приспаднати от кредитите, така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия бе отнесен към общия оборот от износа през разследвания период като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(146)
Ставките на субсидията, определени по отношение на тази схема за петте засегнати дружества по време на разследвания период, възлизат съответно на 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % и 1,95 %.
3.2.4. Схема за възстановяване на мита (DDS)
а) Правно основание
(147)
В Митническите правила и правилата за централните акцизи и за възстановяването на митата от 1995 г. (Custom & Central Excise Duties Drawback Rules), изменени с последващи уведомления, е направено подробно описание на DDS.
б) Допустимост
(148)
Всеки производител износител или търговец износител може да участва в тази схема.
в) Практическо приложение
(149)
Износител, който има право да се ползва от тази схема, може да подаде молба за възстановяване на сума, чийто размер се изчислява като процент от стойността франко борд на продуктите, изнасяни по тази схема. Ставките за възстановяване са установени от ПИ за повечето продукти, включително и за разглеждания продукт. Те са определени въз основа на средното количество или стойност на материалите, използвани като суровини за производството на даден продукт, и средния размер на митата, платени върху суровините. Те се прилагат независимо дали вносните мита са действително платени, или не. Ставката по схемата DDS за разглеждания продукт през разследвания период бе: 3 % до 9 октомври 2012 г., 2,1 % за периода между 10 октомври 2012 г. и 20 септември 2013 г. и 1,7 %, считано от 21 септември 2013 г., от стойността франко борд.
(150)
За да може да участва в схемата, дружеството трябва да има износна дейност. В момента на вписване на данните за пратката в митническия сървър (ICEGATE) се посочва, че износът се осъществява по DDS и размерът на субсидията се фиксира неотменимо. След като корабоплавателното дружество е подало манифест за износ и митническата служба е направила задоволително сравнение на този документ с данните в товарителницата, са изпълнени всички условия, за да се разреши изплащането на сумата за възстановяване - чрез директно плащане по банковата сметка на износителя или с менителница.
(151)
Износителят също така трябва да представи доказателства за реализиране на постъпленията от износа чрез банково удостоверение. Този документ може да се представи и след изплащането на сумата за възстановяване, но ПИ ще възстанови изплатената сума, ако износителят не предостави банково удостоверение в рамките на определен срок.
(152)
Сумата за възстановяване може да бъде използвана за всякаква цел.
(153)
Установено бе, че в съответствие с индийските счетоводни стандарти сумата за възстановяване на мита може да бъде осчетоводена на основата на текущо начисляване като приход по търговските сметки след изпълнение на задължението за износ.
(154)
Двама от проверените производители износители са използвали схемата DDS по време на разследвания период.
г) Заключение относно схемата DDS
(155)
В рамките на DDS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Възстановяването на сума от мита е финансово участие на ПИ, тъй като представлява директен трансфер на средства от страна на ПИ. Освен това със сумата за възстановяване на мита се облагодетелства износителят, тъй като се подобрява неговата ликвидност, при условия, които не са налични на пазара.
(156)
Ставката на схемата за възстановяване на мита при износ се определя от ПИ за всеки отделен продукт. Въпреки че субсидията се определя като възстановяване на мита, схемата няма характеристиките на допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Заплащането в брой на износителя не е свързано с действителното заплащане на вносни мита върху суровини и не представлява митнически кредит за компенсиране на вносни мита върху минал или бъдещ внос на суровини.
(157)
Това се потвърждава от Циркулярен документ № 24/2001 на ПИ, в което е ясно посочено, че „[ставките за възстановяване на мита] нямат връзка с модела на действителното потребление на суровините и с действителното мито върху суровините на конкретен износител или отделни пратки […]“ и което информира регионалните органи, че „компетентните местни органи не могат да изискват представянето на доказателства по отношение на действителните мита, наложени върху внесени суровини или суровини с местен характер […], заедно с [искането на възстановяване], подадено от износителите“.
(158)
Плащането под формата на директно прехвърляне на средства от страна на ПИ след осъществения от износителите износ трябва да се разглежда като директна безвъзмездна помощ от ПИ, която зависи от осъществяването на износ и следователно се счита за специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(159)
С оглед на изложеното по-горе се стигна до заключението, че схемата DDS подлежи на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(160)
В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент размерът на подлежащите на изравнителни мерки субсидии бе изчислен с оглед на установената полза за получателя по време на разследвания период. В това отношение бе прието, че ползата е предоставена на получателя в момента, в който се осъществява експортната сделка по схемата. В този момент ПИ е длъжно да изплати сумата за възстановяване на мита, която представлява финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителницата, в която, inter alia, е посочена сумата за възстановяване на мита, която следва да се предостави за тази експортна сделка, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията, или не. С оглед на изложеното по-горе се счита за целесъобразно оценката на ползата от DDS да се извършва чрез сумиране на възстановените мита по сделките за износ, осъществени по тази схема по време на разследвания период.
(161)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерите на тези субсидии бяха отнесени към общия оборот от износа на разглеждания продукт през разследвания период като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ, а не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(162)
Въз основа на изложеното по-горе ставките на субсидията, определени по отношение на тази схема за двете засегнати дружества по време на разследвания период, възлизат съответно на 0,24 % и 2,12 %.
3.2.5. Схема за предварителни разрешителни (AAS)
а) Правно основание
(163)
Подробно описание на схемата се съдържа в параграфи 4.1.1-4.1.14 от ПВТ 09-14 и в глави 4.1-4.30 от НП I 09-14.
б) Допустимост
(164)
AAS се състои от шест подсхеми, които са описани по-подробно в съображение 165. Тези подсхеми се различават, inter alia, по отношение на обхвата на допустимост. Производителите износители и търговците износители, „обвързани с“ поддържащи производители, отговарят на условията за участие в AAS за „физически износ“ и в подсхеми на AAS за годишни потребности. Производителите износители, които снабдяват крайния износител, имат право да участват в AAS за междинни доставки. Основните изпълнители, които извършват доставки за категориите за „планиран износ“, посочени в параграф 8.2 от ПВТ 09-14, например доставчиците на експортно ориентирани единици, имат право да участват в подсхеми на AAS за планиран износ. И накрая, междинните доставчици на производителите износители могат да се възползват от свързаните с „планирания износ“ ползи в рамките на подсхемите „предварително нареждане за освобождаване“ и „насрещен вътрешен акредитив“.
в) Практическо приложение
(165)
Разрешение по AAS може да бъде издадено за:
а)
физически износ: това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на суровини за производството на конкретен краен продукт, предназначен за износ. „Физически“ в този контекст означава, че продуктът, предназначен за износ, трябва да напусне територията на Индия. Разрешителното за внос и задължението за износ, включително видът на продукта, предназначен за износ, са посочени в лиценза;
б)
годишни потребности: това разрешително не е свързано с конкретен продукт, предназначен за износ, а с по-широка група продукти (напр. химически продукти и свързани с тях продукти). В рамките на определен праг на стойността, определен от осъществения внос, притежателят на лиценза може да внася безмитно всякакви суровини, предназначени за производството на който и да е от артикулите, попадащи в такава група продукти. Той може да изнася всеки продукт, който попада в групата и за който са били използвани освободени от мито суровини;
в)
междинни доставки: тази подсхема обхваща случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един-единствен продукт, предназначен за износ, като разделят производствения процес. Производителят износител, който произвежда междинния продукт, може да внася безмитно суровини и да получи за тази цел AAS за междинни доставки. Крайният износител завършва процеса на производство и е задължен да изнесе готовия продукт;
г)
планиран износ: Тази подсхема позволява главният изпълнител да внася безмитно суровини, които са нужни за производството на стоки, които ще бъдат продавани като „планиран износ“ на категориите от клиенти, посочени в параграф 8.2, букви б)-е), ж), и) и й) от ПВТ 09-14. Според ПИ планираният износ се отнася за онези сделки, при които доставените стоки не напускат страната. Няколко категории доставки са считани за планиран износ, при условие че стоките се произвеждат в Индия, т.е. представляват доставка на стоки на експортно ориентирана единица или на дружество, разположено в специална икономическа зона („SEZ“).
д)
предварително нареждане за освобождаване (ARO): притежателят на разрешително по AAS, който възнамерява да доставя суровини от местни източници, вместо посредством пряк внос, може да използва ARO. В такива случаи предварителните разрешителни се признават за предварителни нареждания за освобождаване и се прехвърлят в полза на местния доставчик при доставката на посочените в тях суровини. Чрез прехвърлянето на ARO местният доставчик получава право на ползите от планирания износ, както е посочено в параграф 8.3 от ПВТ 09-14 (т.е. AAS за междинни доставки/планиран износ, отстъпки при планиран износ и възстановяване на крайния акциз). Чрез механизма на ARO се възстановяват данъци и мита на доставчика, а не на крайния износител, под формата на отстъпки или възстановяване на мита. Възстановяването на данъци или мита е възможно както за местни, така и за вносни суровини;
е)
насрещен вътрешен акредитив: тази подсхема също се прилага за местните доставки на притежател на предварително разрешително. Притежателят на предварително разрешително може да се обърне към банка за издаване на насрещен вътрешен акредитив в полза на местен доставчик. Разрешителното ще бъде признато от банката за пряк внос само по отношение на стойността и обема на суровините, които са набавени на местния пазар, а не чрез внос. Местният доставчик ще има право да се ползва от предимствата на планирания износ, предвидени в параграф 8.3 от ПВТ 09-14 (т.е. AAS за междинни доставки/планиран износ, отстъпки при планиран износ и възстановяване на крайния акциз).
(166)
Три проверени дружества са получили отстъпки по схемата AAS във връзка с разглеждания продукт по време на разследвания период. Тези дружества са използвали подсхеми а), г) и д), посочени по-горе. Следователно не е необходимо да се установи дали останалите неизползвани подсхеми подлежат на изравнителни мерки.
(167)
За целите на извършването на проверки от страна на индийските органи притежателят на предварително разрешително е правно задължен да води „вярна и точна отчетност за потреблението и оползотворяването на безмитни вносни стоки/стоки от вътрешния пазар“ в определен формат (глави 4.26 и 4.30 и допълнение 23 към НП I 09-14), т.е. регистър на действителното потребление. Този регистър трябва да бъде заверен от външен експерт-счетоводител/счетоводител, експерт по управленско счетоводство, който издава сертификат, удостоверяващ, че определеният регистър и съответните записи са били проверени и информацията, представена съгласно формата от допълнение 23, е вярна и точна във всяко отношение.
(168)
Що се отнася до използването на схемата AAS за физически износ, посочен в буква а) от съображение 165, използвана от две проверени дружества по време на разследвания период, разрешителното за внос и задължението за износ са фиксирани от ПИ по отношение на обема и стойността и са документирани в предварителното разрешително. В допълнение към това, към момента на вноса и износа държавните служители трябва да отразят в предварителното разрешително съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по AAS, се определя от ПИ въз основа на стандартните норми за вложените материали в крайния продукт (SION), които съществуват за повечето продукти, включително за разглеждания продукт.
(169)
Внасяните суровини не могат да се прехвърлят и трябва да бъдат използвани за производството на крайния продукт, предназначен за износ. Задължението за износ трябва да бъде изпълнено в рамките на предвидения срок след издаването на лиценза (24 месеца с възможност за две удължавания от по шест месеца всяко).
(170)
При разследването бе установено, че изискванията за проверка, определени от индийските органи, на практика не са били спазени.
(171)
Само едно от двете проверени дружества, които са използвали тази подсхема, са водили регистър на производството и потреблението. Въпреки това регистърът на потреблението не е дал възможност да се провери кои суровини са били използвани при производството на изнасяния продукт и в какво количество. Що се отнася до изискванията за проверка, посочени по-горе, дружествата не са водели регистри, които да доказват, че е извършен външен одит на регистъра на потреблението. В обобщение се смята, че разследваните износители не са били в състояние да докажат, че са спазени съответните разпоредби на ПВТ.
(172)
Що се отнася до използването на схемата AAS за ARO, посочена в буква д) от съображение 165, използвана от едно проверено дружество по време на разследвания период, обемът на вноса, разрешен по тази схема, се определя като процент от стойността на изнесените крайни продукти. Тези предварителни лицензи уточняват или количеството, или стойността на материалите, за които е разрешен вносът. И в двата случая ставките, използвани за определяне на разрешените за безмитен внос покупки, за по-голямата част от продуктите, сред които и този, предмет на настоящото разследване, се установяват въз основа на SION. Различните видове суровини, които се влагат, уточнени в предварителните лицензи, са елементи, които се използват в производството на крайния изнасян продукт, за който се отнасят.
(173)
Притежателят на предварително разрешително, който възнамерява да доставя суровини от местни източници, вместо посредством пряк внос, може да използва ARO. В такива случаи предварителните лицензи се признават за предварителни нареждания за освобождаване и се прехвърлят в полза на доставчика при доставката на посочените в тях суровини. Чрез прехвърлянето на ARO доставчикът получава право на ползите от планирания износ, като отстъпки при планиран износ и възстановяване на т.нар. краен акциз.
(174)
При разследването бе установено, че изискванията за проверка, определени от индийските органи, на практика не са били спазени.
(175)
Що се отнася до използването на схемата AAS за планиран износ, посочен в буква г) от съображение 165, използвана от едно проверено дружество по време на разследвания период, както разрешителното за внос, така и задължението за износ са фиксирани от ПИ по отношение на обема и стойността и са документирани в разрешителното. В допълнение към това, към момента на вноса и износа държавните служители трябва да отразят в разрешителното съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по тази схема, се определя от ПИ въз основа на SION.
(176)
Задължението за износ трябва да бъде изпълнено в рамките на предписания срок след издаването на разрешението (24 месеца с възможност за две удължавания от по шест месеца всяко).
(177)
Установено бе, че няма връзка между внасяните суровини и изнасяните крайни продукти. Освен това бе установено, че въпреки че това е задължително, заявителят не е водел посочения в съображение 167 регистър на потреблението, който подлежи на проверка от страна на външен счетоводител. Независимо от неспазването на това изискване, заявителят се е възползвал от предимствата, които предоставя схемата AAS.
г) Заключение относно схемата AAS
(178)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, т.е. представлява финансово участие на ПИ, тъй като намалява приходите от мита, които иначе биха били дължими, и от него произтичат ползи за разследваните износители, тъй като по този начин се подобрява тяхната ликвидност.
(179)
Съгласно нормативната уредба всички подсхеми, разгледани по настоящия случай, несъмнено зависят от осъществяването на износ и следователно се разглеждат като специфични и подлежащи на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент. Без задължение за износ никое дружество не може да получава ползи от тази схема.
(180)
Нито една от подсхемите, разгледани по настоящия случай, не може да бъде считана за допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. ПИ не е приложило ефективно система за проверка или процедура, с която да се потвърди дали и в какви количества са вложени суровини в производството на изнасяния продукт (приложение II, раздел II, точка 4 от основния регламент и, в случай на схеми за възстановяване за заместители, приложение III, раздел II, точка 2 от основния регламент). Също така се счита, че SION за разглеждания продукт не са били достатъчно точни и че те сами по себе си не могат да представляват система за проверка на действителното потребление, тъй като естеството на тези стандартни норми не дава възможност на ПИ да провери с достатъчна точност какво количество суровини са вложени в производството на продукта, предназначен за износ. Освен това ПИ не е провело допълнителна проверка въз основа на действително вложените суровини, макар и по принцип това да се изисква в случаите, в които не е налице ефективно прилагана система за проверка (приложение II, раздел II, точка 5 и приложение III, раздел II, точка 3 от основния регламент).
(181)
След разгласяването един от включените в извадката индийски производители износители заяви, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки, тъй като дружеството е изпълнило своето правно задължение по отношение на провеждането на независими одити на регистъра на потреблението на суровините и това следва да се разглежда като достатъчна проверка за ПИ. Този довод не може да бъде приет. Проверката на ПИ трябва да се счита за отделна от всички задължения, наложени на дружествата. Проверката на място потвърди, че въведената система за проверка от страна на ПИ не съответства на правилата, предвидени в приложение II, раздел II, точка 4 от основния регламент. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(182)
Същата страна заяви, че обединяването на лицензи в Индия е законна практика и че дружеството не трябва да търпи неблагоприятни последици поради използването на общия оборот на износа, вместо оборота на разглеждания продукт, при изчисляването на маржа на субсидията. Фактът, че обединяването на лицензи в Индия е законна практика обаче, е без значение в този контекст. Разследването разкри, че в резултат на обединяването не би могло да бъде извършено никакво разумно разпределение на лицензи за ПЩВ. Действително, за изчислението на маржа на субсидията е трябвало да бъде използвана ползата на ниво раздел, а не на ниво ПЩВ, тъй като проверената информация не даде възможност за адекватно разпределение на използването на суровини (използвани за производството на други продукти) само в ПЩВ. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(183)
Следователно подсхемите, посочени в съображение 165, букви а), г) и д), подлежат на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(184)
Поради липсата на допустими системи за възстановяване на мита или за възстановяване за заместители, подлежащата на изравнителни мерки полза е освобождаването от задължението за заплащане на всички вносни мита, които по принцип са дължими при вноса на влаганите в продукта суровини. В това отношение следва да се отбележи, че основният регламент не предвижда само изравнителни мерки, които да компенсират „прекомерно“ освобождаване от задължението за заплащане на мита. Съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и приложение I, буква и) от основния регламент прекомерното освобождаване от задължението за заплащане на мита може да бъде предмет на изравнителни мерки, само при условие че са спазени условията на приложения II и III от основния регламент. В конкретния случай обаче тези условия не са изпълнени. Следователно ако не бъде доказано, че е проведен адекватен процес на мониторинг, посоченото по-горе изключение за схемите за възстановяване не е приложимо и се прилага обичайното правило за изравнителните мерки спрямо сумата на неплатените мита (пропуснати приходи), а не спрямо предполагаемо прекомерно освобождаване от задължението за заплащане на мита. Както е посочено в приложение II, раздел II и приложение III, раздел II към основния регламент, изчисляването на такова прекомерно освобождаване от задължението за заплащане на мита не спада към задълженията на разследващия орган. Напротив, съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, той трябва само да установи наличието на достатъчно доказателства, които да опровергаят целесъобразността на твърдяна система за проверка.
(185)
Размерът на субсидията за дружествата, които са използвали AAS, бе изчислен въз основа на пропуснатите вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) върху материалите, внесени по подсхемата през разследвания период (числител). В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, чието плащане е било необходимо за получаването на субсидията, бяха приспаднати от размера на субсидията, когато за това бяха отправени основателни искания. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията бе отнесен към оборота от износа на разглеждания продукт през разследвания период като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(186)
Ставките на субсидията, определени по отношение на тази схема за трите засегнати дружества по време на разследвания период, възлизат съответно на 0,11 %, 1,89 % и 4,31 %.
3.2.6. Схема на лицензионен режим за безмитен внос (DFIA)
а) Правно основание
(187)
Подробно описание на DFIA се съдържа в параграфи 4.2.1-4.2.47 от ПВТ 09-14 и в глави 4.31-4.36 от НП I 09-14.
б) Допустимост
(188)
Всеки производител износител или търговец износител може да участва в тази схема.
в) Практическо приложение
(189)
DFIA е схема, прилагана преди и след осъществяването на износа, която позволява безмитен внос на стоки, определени съгласно нормите SION, които обаче в случая на подлежаща на прехвърляне DFIA не е необходимо да бъдат непременно използвани в производството на изнасяния продукт.
(190)
DFIA обхваща само суровините, определени в SION. Правото за внос е ограничено до количеството и стойността, посочени в SION, но при поискване могат да бъдат преразгледани от регионалните компетентни органи.
(191)
Към задължението за износ се прилага изискването за минимална добавена стойност от 20 %. Износът може да бъде осъществен в очакване на разрешително за DFIA, като в този случай правото за внос се определя пропорционално на очаквания износ.
(192)
След изпълняване на задължението за износ, износителят може да поиска прехвърлянето на разрешителното за DFIA, което на практика означава позволение за продажба на лиценза за безмитен внос на пазара.
(193)
Един от проверените производители износители е използвал схемата DFIA по време на разследвания период.
г) Заключение относно схемата DFIA
(194)
Освобождаването от вносни мита представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Схемата представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като намалява приходите от мита, които иначе биха били дължими, и от нея произтичат ползи за разследваните износители, тъй като по този начин се подобрява тяхната ликвидност.
(195)
Освен това DFIA зависи по закон от осъществяването на износ и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(196)
Тази схема не може да бъде счетена за допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. По-специално: i) тя позволява възстановяването ex-post на вносни такси върху суровини, които са вложени в производствения процес на друг продукт; ii) не съществува система или процедура за проверка, чрез която да се потвърди кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е налице прекомерна полза по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент; и iii) правото за прехвърляне на удостоверения/разрешителни означава, че даден износител, на който е предоставена схема DFIA, не е задължен действително да използва удостоверението за внос на суровините.
(197)
След разгласяването един от включените в извадката индийски производители износители заяви, че системата за проверка, въведена в Индия, е подходяща, ефективна и в съответствие с търговските практики в Индия, поради което „основната“ причина за прилагане на изравнителни мерки по отношение на схемата вече не съществува. За разлика от това, което бе заявено, разследването не потвърди, че действащата в Индия система позволява да се провери кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е налице прекомерна полза по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. Освен това производителят не оспори нито факта, че системата позволява възстановяването ex-post на вносни такси върху суровини, които са вложени в производствения процес на друг продукт, нито, че правото за прехвърляне на удостоверения/разрешителни означава, че даден износител, на който е предоставена схема DFIA, не е задължен в действителност да използва удостоверението при вноса на суровините. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(198)
Поради липсата на допустими системи за възстановяване на мита или за възстановяване за заместители, подлежащата на изравнителни мерки полза е освобождаването от задължението за заплащане на всички вносни мита, които по принцип са дължими при вноса на влаганите в продукта суровини. В това отношение следва да се отбележи, че основният регламент не предвижда само изравнителни мерки, които да компенсират „прекомерно“ освобождаване от задължението за заплащане на мита.
(199)
Съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и приложение I, буква и) от основния регламент прекомерното освобождаване от задължението за заплащане на мита може да бъде предмет на изравнителни мерки, само при условие че са спазени условията на приложения II и III от основния регламент. В конкретния случай обаче тези условия не са изпълнени. Следователно ако не бъде доказано, че е проведен адекватен процес на мониторинг, посоченото по-горе изключение за схемите за възстановяване не е приложимо и се прилага обичайното правило за изравнителните мерки спрямо сумата на неплатените мита (пропуснати приходи), а не спрямо предполагаемо прекомерно освобождаване от задължението за заплащане на мита. Както е посочено в приложение II, раздел II и приложение III, раздел II към основния регламент, изчисляването на такова прекомерно освобождаване от задължението за заплащане на мита не спада към задълженията на разследващия орган. Напротив, съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, той трябва само да установи наличието на достатъчно доказателства, които да опровергаят целесъобразността на твърдяна система за проверка.
(200)
Размерът на субсидията за дружествата, които са използвали DFIA, бе изчислен въз основа на пропуснатите вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) върху материалите, внесени по подсхемата през разследвания период (числител). В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, чието плащане е било необходимо за получаването на субсидията, бяха приспаднати от размера на субсидията, когато за това бяха отправени основателни искания. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията бе отнесен към оборота от износа на разглеждания продукт през разследвания период като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(201)
Ставките на субсидията, определени по отношение на тази схема за единственото засегнато дружество по време на разследвания период, възлизат на 4,95 %.
3.2.7. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (EPCGS)
а) Правно основание
(202)
Подробното описание на EPCGS се съдържа в глава 5 от ПВТ 09-14, както и в глава 5 от НП I 09-14.
б) Допустимост
(203)
Производителите износители и търговците износители, „обвързани“ с доставчици производители и доставчици на услуги, се допускат до участие в тази схема.
в) Практическо приложение
(204)
При условие че поеме задължение да осъществява износ, дружеството получава разрешение да внася производствено оборудване (ново и употребявано оборудване, но не по-старо от 10 години) при намалена митническа ставка. За тази цел след подаване на заявление и заплащане на такса ПИ издава лиценз по EPCGS. Схемата предвижда намалена митническа ставка от 3 %, приложима за всяко производствено оборудване, внесено по тази схема. С цел да бъде спазено задължението за износ, внесеното производствено оборудване трябва да бъде използвано за производството на определено количество стоки за износ в рамките на определен период от време. Съгласно ПВТ 09-14 производственото оборудване може да бъде внесено с митническа ставка от 0 % по схемата EPCGS, но в този случай срокът за изпълнението на задължението за износ е по-кратък.
(205)
Притежателят на лиценз по EPCGS може да си набави производственото оборудване и на местния пазар. В такъв случай местният производител на производствено оборудване може да се ползва от безмитен внос за компонентите, необходими за изработването му. В противен случай местният производител може да поиска да получи ползите за планиран износ по отношение на доставката на производствено оборудване на притежателя на лиценз по EPCGS.
(206)
Установено бе, че трите дружества в извадката са получили отстъпки по схемата EPCGS, които биха могли да бъдат отнесени към разглеждания продукт през разследвания период.
г) Заключение относно схемата EPCGS
(207)
В рамките на EPCGS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Намаляването на митото представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като тази отстъпка намалява приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. В допълнение, намалението на митото предоставя ползи на износителя, тъй като спестените при вноса мита подобряват ликвидността на дружеството.
(208)
Освен това схемата EPCGS зависи по закон от осъществяването на износ, тъй като тези лицензи не могат да бъдат получени без поемането на задължение за осъществяване на износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(209)
EPCGS не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни допустими системи, както е посочено в приложение I, буква и) към основния регламент, защото не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(210)
Размерът на субсидията бе изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесеното производствено оборудване, разпределени за период, който съответства на нормалната амортизация на такова производствено оборудване в разглежданата промишленост. Размерът на субсидията за разследвания период следователно бе изчислен, като общата сума на неплатеното мито бе разделена на периода на амортизация. В съответствие с установената практика така изчисленият размер, отнасящ се до разследвания период, бе коригиран с добавянето на лихвите за този период, за да представя общата стойност на ползите през това време. За тази цел бе счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложим в Индия по време на разследвания период. В случаите, в които бяха отправени основателни искания, таксите, чието плащане е било необходимо за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент, за да се получи размерът на субсидията като числител.
(211)
В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент размерът на тази субсидия бе отнесен към съответния оборот от износа през разследвания период като знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ, а не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(212)
След разгласяването двама включени в извадката индийски производители износители поискаха преразглеждане на изчислението на размера на субсидията. Те заявиха, че може да настъпи анулиране на лиценза за EPCG, което да доведе до набавяне на производствено оборудване от местния пазар, към което ще се прилагат централните акцизи. Тук обаче няма изрично позоваване на конкретни анулирани лицензи. Този въпрос не бе повдигнат и по време на разследването, което би позволило твърдението да бъде надлежно проверено. Във всички случаи, определянето на размера на субсидията се е основавало на проверения регистър на дружеството на суровините, закупени по тази схема. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(213)
Ставката на субсидията, определена по отношение на тази схема за трите засегнати дружества по време на разследвания период, възлиза съответно на 0,37 %, 0,40 % и 0,46 %.
3.2.8. Схема с пакет от насърчителни мерки
а) Правно основание
(214)
С цел да насърчи навлизането на промишлените производства в по-слабо развитите региони, правителството на Махаращра (ПМ) стимулира новоразгръщащи се единици, създавани в развиващите се региони на щата от 1964 г. по схема, известна като „схема с пакет от насърчителни мерки“. От въвеждането ѝ схемата е била многократно изменяна и версиите, приложими за целите на настоящото разследване, са версиите от 2001 и 2007 г. Схема с пакет от насърчителни мерки от 2001 г., 31 март 2001 г., с Резолюция № IDL-1021/(CR-73)/IND-8. Схема с пакет от насърчителни мерки от 2007 г., 30 март 2007 г., с Резолюция № PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
б) Допустимост
(215)
Посочените по-горе резолюции съдържат списък на категориите промишлени отрасли и предприятия, за които може да се счита, че отговарят на условията за участие в насърчителните мерки.
в) Практическо приложение
(216)
С цел да насърчи навлизането на промишлените производства в по-слабо развитите региони, правителството на Махаращра осигури пакет от насърчителни мерки за нови/разгръщащи се промишлени единици, създавани в развиващия се регион на щата Махаращра. За целите на схемата приложение I към резолюцията класифицира регионите на щата като отговарящи на условията за насърчителни мерки. За насърчителни мерки по схемата от 2007 г. обаче може да се кандидатства само ако бъде издаден сертификат за право на участие по схемата от 2007 г. и бенефициерът е изпълнил разпоредбите/условията на сертификата за право на участие. Сертификатът се издава от Изпълнителната агенция (държавен орган), който започва да действа от датата на започване на производството с търговска цел от страна на бенефициера (наричан още единица, имаща право на участие).
(217)
PSI се състои от няколко подсхеми, следните две от които са предоставили полза на двама от проверените производители износители по време на разследвания период:
-
схема за освобождаване от данък върху електроенергията (EDE);
-
субсидия за насърчаване на промишлеността (IPS).
(218)
EDE се предоставя на нови единици, имащи право на участие, установени в определени региони за период, определен в сертификатите за право на участие. В този случай двамата засегнати производители износители са освободени от плащане на данък върху електроенергията - съответно за 9 и 7 години. В други части на щата изцяло експортно ориентираните единици, единиците в областта на информационните технологии и биотехнологиите са освободени от задължението да плащат данък върху електроенергията за срок от 10 години.
(219)
По време на разследването бе установено, че един производител износител, установен в Махаращра, се е възползвал от подсхемата за освобождаване от данък върху електроенергията по време на разследвания период.
(220)
Подсхемата IPS дава право на бенефициера на субсидия, равна на 75 - 100 % от размера на допустимите инвестиции, намален с размера на ползите, получени по други подсхеми на схемата PSI, като например EDE. Ползата се предоставя за срок, посочен в сертификата за право на участие, и не може да надвишава размера на ДДС, платен на щата Махаращра през същия период. Допустимите инвестиции са капиталови разходи, направени във връзка със строителни дейности, машини и съоръжения.
(221)
По време на разследването бе установено, че двама производители износители, установени в Махаращра, са се възползвали от подсхемата IPS.
(222)
След разгласяването двама включени в извадката индийски производители износители заявиха, че подсхемата IPS, предлагана от ПМ, не се отнася до етапите на изработване, производство или износ на ПЩВ, пряко или непряко, и че ползата зависи от размера на платените местни данъци. Освен това те заявиха, че целта на схемата не е да се предоставят ползи на производителите износители, а да се компенсират разходите във връзка с изостаналостта на региона и че поради това схемата не подлежи на изравнителни мерки. Освен това те изтъкнаха, че схемата следва да се разглежда като капиталова субсидия, а не като редовна субсидия, и че получената обща полза следва да се разпредели през целия обичаен срок на амортизация на субсидирания капитал. В това отношение разследването показа, както бе посочено в съображение 220, че безвъзмездните средства се изплащат ежегодно за допустимите инвестиции, които са направени във връзка със строителни дейности, машини и съоръжения. Тези инвестиции са пряко свързани с ПЩВ. Сам по себе си фактът, че годишната сума, за която може да се кандидатства, е ограничена до размера на местните данъци, платени на ПМ през същия период, не променя факта, че годишните ползи на ПМ представляват финансово участие на ПИ, което предоставя полза на разследваните производители износители. И на последно място - изплащаните всяка година безвъзмездни средства не представляват капиталова субсидия, дори и ако в основата на това плащане е инвестиция в производствено оборудване. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
г) Заключение относно подсхемите EDE и IPS
(223)
Двете подсхеми представляват субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като представляват финансово участие от страна на ПИ, като по този начин е реализирана полза за разследваните износители.
(224)
Подсхемите за субсидиране са специфични по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент предвид това, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема до определен брой дружества в определен географски регион.
(225)
Поради това субсидията следва да се счита за подлежаща на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(226)
В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент размерът на подлежащата на изравнителни мерки субсидия бе изчислен с оглед на установената полза за получателя във връзка с разглеждания продукт по време на разследвания период. Този размер (числител) бе отнесен към общия оборот от продажбите на разглеждания продукт от производителя износител по време на разследвания период, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества, съгласно член 7, параграф 2 от основния регламент.
(227)
Ставката на субсидията, определена по отношение на подсхемата EDE за единственото дружество, възползвало се от тези ползи, възлиза на 0,31 %.
(228)
Ставките на субсидията, определени по отношение на подсхемата IPS за засегнатите дружества по време на разследвания период, възлизат съответно на 1,03 % и 1,91 %.
3.2.9. Размер на подлежащите на изравнителни мерки субсидии
(229)
Въз основа на констатациите, общият размер на подлежащите на изравнителни мерки субсидии за проверените производители износители, изразен ad valorem, варира от 4,16 % до 7,65 %, както е обобщено в таблицата по-долу.
Таблица 1
Размер на подлежащите на изравнителни мерки субсидии - Индия
(%)
Схема
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/EDE
PSI/IPS
Общо
Дружество
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd.
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd.
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd.
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd.
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. ВИЕТНАМ
3.3.1. Общи положения
(230)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, и отговорите на въпросника на Комисията бяха разследвани следните схеми, за които се твърди, че включват отпускането на субсидии от страна на правителството на Виетнам:
А.
държавно кредитиране при преференциални условия за промишлеността на ПЩВ от държавни банки и възлагане от страна на държавата на поръчки на частни банки и предоставяне на насоки в тази връзка, както и подпомагане под формата на лихвен процент;
Б.
държавни доставки на стоки за промишлеността на ПЩВ от държавни предприятия на занижени цени;
В.
предоставяне от държавата на земя на занижени цени и други свързани със земята ползи;
Г.
програми за освобождаване и намаляване на преки данъци;
Д.
програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита;
Е.
ускорена амортизация на дълготрайните активи;
Ж.
други програми за субсидиране, включително държавни, регионални и местни схеми.
(231)
Комисията провери всички посочени в жалбата схеми. За всяка схема бе разследвано дали, по силата на разпоредбите на член 3 от основния регламент, може да бъде установено финансово участие от страна на ПВ и ползи, предоставени на производителите износители. При разследването се установи, че в този случай всяка полза, установена за разследваните схеми, е под приложимия праг de minimis, предвиден в член 14, параграф 5 (4) от основния регламент. Следователно бе сметнато, че не е необходимо да се определи дали отделните схеми подлежат на изравнителни мерки.
(232)
За постигането на по-голяма яснота и прозрачност обаче по-долу са посочени подробности за схемите и съответните ставки на субсидиите за отделните дружества, независимо от това дали субсидиите се считат за подлежащи на изравнителни мерки, или не. Ползата бе изчислена в съответствие с член 6 от основния регламент.
3.3.2. Специфични схеми за субсидиране
Схеми за субсидиране, които не са използвани от виетнамските производители износители по време на разследвания период
(233)
При разследването бе установено, че следните схеми не са били използвани от разследваните виетнамски производители износители:
а)
държавни доставки на стоки за промишлеността на ПЩВ от държавни предприятия на занижени цени;
б)
ускорена амортизация на дълготрайните активи;
в)
други програми за субсидиране, включително държавни, регионални и местни схеми.
(234)
Що се отнася по-специално до държавните доставки на стоки за промишлеността на ПЩВ от държавни предприятия на занижени цени, твърдението, съдържащо се в жалбата в тази връзка, бе, че ПТК/МЕГ, които могат да бъдат използвани като основни суровини за производството на ПЩВ, са получени на субсидирани цени от виетнамските производители. Разследването обаче показа, че нито един от разследваните производители износители не е използвал ПТК/МЕГ като основна суровина и че всички те са използвали рециклирани бутилки от PET или люспи от рециклирани бутилки от PET.
(235)
След разгласяването жалбоподателят отбеляза, че Комисията е направила частичен анализ само на една от тях, а именно доставките на ПТК/МЕГ на субсидирани цени. По отношение на тази програма жалбоподателят заяви, че начинът на изготвяне на извадката и фактът, че големи производители на ПЩВ във Виетнам не са били включени в разследването, са се отразили върху определянето по отношение на тази програма. Жалбоподателят посочи и други твърдяни програми за субсидиране във Виетнам, за които са подадени данни в жалбата.
(236)
Както бе пояснено от Комисията в съображения 32-34 и 42 по-горе, за Виетнам не бе необходимо изготвяне на извадка, тъй като всички виетнамски производители износители изразиха намерението си да сътрудничат и отговорите, получени от тримата оказали съдействие производители, обхванаха над 99 % от вноса от Виетнам. Поради това аргументите на жалбоподателя относно изготвянето на извадката не са от значение за констатациите от разследването. Освен това сам по себе си фактът, че във Виетнам има други големи производители на ПЩВ, не поставя под съмнение представителността на извадката. Комисията потвърждава, че е потърсила информация и отговори във връзка с всички твърдяни субсидии, посочени в жалбата, включително и тези, посочени от жалбоподателя в коментарите му относно разгласяването, но бе установено, че тези програми не са били използвани от оказалите съдействие износители. Комисията предостави информация относно доставките на ПТК/МЕГ, тъй като тази програма фигурираше като основно твърдение в жалбата като вероятно предоставяща значителни по размер подлежащи на изравнителни мерки субсидии.
Схеми за субсидиране, използвани от разследваните виетнамски производители износители по време на разследвания период
(237)
Установено бе, че посочените по-долу схеми са били използвани от разследваните виетнамски производители износители по време на разследвания период.
3.3.3. Преференциално кредитиране
3.3.3.1. Слединвестиционно подпомагане под формата на лихвен процент от страна на Виетнамската банка за развитие
(238)
Виетнамската банка за развитие (VDB) е държавна стратегическа банка, създадена през 2006 г. по силата на Решение № 108/2006/QD-TTg за изпълнение на държавните политики в областта на инвестиционните кредити и експортните кредити за развитие. По време на разследвания период Виетнамската банка за развитие е ръководила програма за подпомагане под формата на лихвен процент по някои заеми от търговски банки. В тази връзка дружествата от групата Thai Binh са сключили договори с VDB за подпомагане на заеми от банките BIDV и Vietcom Bank.
(239)
Правното основание на програмата е Указ № 75/2011/ND-CP от 30 август 2011 г., който заменя Указ № 151/2006/ND-CP, Указ № 106/2008/ND-CP и Указ 106/2004 ND-CP. В случаите, в които договорите са били подписани преди прилагането на Указ № 75/2011, се прилагат предходните укази.
(240)
Ползата по тази програма се равнява на разликата между лихвените проценти, предлагани от VDB, и лихвените проценти, начисляване от търговските банки за заемите, отпуснати на тези две дружества. Програмата се прилага за дългосрочни и средносрочни заеми от търговски банки, използвани за финансирането на инвестиционни проекти.
(241)
Установената по тази схема полза варира между 0 % и 0,28 %.
3.3.3.2. Нисколихвени заеми, отпуснати от някои държавни търговски банки
(242)
Разследването показа, че значителна част от банковия сектор във Виетнам е държавна собственост; почти 50 % от заемите във виетнамската икономика по време на разследвания период, са отпуснати от петте най-големи държавни банки (5). Чуждестранната собственост на банки, установени във Виетнам, е ограничена (6). На търговските банки са дадени указания да предоставят на предприятията подпомагане под формата на лихвен процент (7). Държавната банка на Виетнам определя максималните лихвени проценти, които търговските банки могат да прилагат по заемите, отпуснати на някои субекти (8). Информацията по преписката показва, че държавните търговски банки предлагат по-ниски лихвени проценти от други банки.
(243)
В редица виетнамски закони в областта на банковия сектор и отпускането на заеми се предвижда преференциално кредитиране. Сред тях са Регламент 1627 от 2001 г., в който се предвижда отпускането на заеми за клиенти, които са предмет на политика за преференциално кредитиране (членове 20 и 26), или Закона за кредитните институции, в който се предвижда отпускането на кредити при облекчени условия (член 27).
(244)
Размерът на субсидията се изчислява с оглед на реализираната от получателите полза по време на разследвания период. Съгласно член 6, буква б) от основния регламент се счита, че реализираната от получателите полза е равна на разликата между стойността, която дружеството заплаща по преференциалния заем, и стойността, която би платило в действителност за сравним търговски заем на пазара.
(245)
Информацията, описана в съображения 242 и 243 по-горе, свидетелства за съществени нарушения във виетнамския финансов сектор. Поради това Комисията прибягна до външна референтна стойност за изчисляването на ползата от преференциалните заеми. Както бе посочено в съображение 231 по-горе, това не засяга въпроса с изравнителните мерки по отношение на субсидията, произтичаща от преференциалното кредитиране. Също така поради равнищата de minimis на субсидирането, Комисията не е направила каквито и да било окончателни заключения относно това дали въпросните банки са публични органи или дали оценката на кредитния риск, извършена от банките, е достатъчна.
(246)
Външната референтна стойност е била необходима да покрие единствено заеми във виетнамски донги (VND), тъй като не са били открити доказателства, че заемите, отпуснати в щатски долари (USD), са били субсидирани. От оказалите съдействие дружества само групата Thai Binh е получила заеми във VND. Референтната стойност бе изчислена въз основа на лихвените проценти по кредитите на група от 48 държави с по-нисък среден доход (БВП) през последния известен период (2012 г.). Тези държави бяха избрани, защото техният БВП бе близък до този на Виетнам. След това тези проценти бяха коригирани спрямо инфлацията през разследвания период, за да се получат реалните лихвени проценти, и за 48-те държави бе изчислена средна стойност за държавите, за които бяха налични данни. Източникът на данните за лихвените и инфлационните проценти на държавите бе Световната банка. През разследвания период средният реален лихвен процент за тези държави с по-нисък среден доход е бил 8,23 %. Тази референтна стойност е била сравнена с коригираните спрямо инфлацията лихвени проценти по всички заеми, отпуснати във VND на разследваните дружества.
(247)
Ползата по тази програма варира между 0 % и 1,34 %.
(248)
След разгласяването ПВ оспори заключенията относно нарушенията на виетнамската финансова система и заяви, че Комисията е трябвало да прецени дали държавните търговски банки са публични органи или дали оценката на кредитния риск, извършена от банките, е достатъчна. Според ПВ този анализ е щял да се отрази върху заключението относно наличието на финансово участие, както и върху използването на външна референтна стойност за определяне на реализираната по тази програма полза.
(249)
Както бе посочено в съображения 242-243 по-горе, информацията и доказателствата, събрани по време на разследването, показват значителни нарушения във виетнамската банкова система. С оглед на тези нарушения, в съответствие с разпоредбите на основния регламент, трябва да се използва външна референтна стойност, за да се определи размерът на ползата (ако има такава). Тъй като ползите за виетнамските производители износители са de minimis, Комисията не счита, че е необходимо да се проучи дали банките са публични органи и/или дали оценката на риска е достатъчна, както бе пояснено в съображения 231 и 232 по-горе.
3.3.4. Предоставяне на права за ползване на земя
(250)
И двамата оказали съдействие производители износители са получили права за ползване на земя в специални промишлени зони. Докато групата Thai Binh е получила своите права за ползване на земята директно от държавата, земята, предоставена на Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd. (VNC), е преотдадена на лизинг от дружество, частична собственост на държавата.
(251)
Групата Thai Binh притежава три парцела земя в промишлената зона. По време на разследвания период групата е била изцяло освободена от плащането на наем за два от парцелите. Освобождаването се основава на Указ № 121/2010/ND-CP и Указ № 142/2005/ND-CP. Групата не е заплащала наем и за третия парцел, тъй като е подала искане за освобождаване, което е в процес на разглеждане. Освободените от плащане наеми са доста по-ниски от наемите, заплащани от групата за други подобни парцели в непосредствена близост до промишлената зона, и изглеждат доста под нормалните цени на земята в региона.
(252)
Дружеството VNC не е било напълно освободено от заплащане на правата за ползване на земята, но е установено, че то е реализирало полза по време на разследвания период. VNC получава на лизинг три парцела земя от дружество, частична собственост на държавата. Въпреки че ПВ заяви, че това са сделки между частни субекти, информацията по преписката свидетелства за обратното. В инвестиционния лиценз на VNC отдаването на земя под наем се посочва като преференциална полза. В лиценза народният комитет на Quang Ninh задължава VNC да вземе под наем земите от това дружество. Освен това съгласно първоначалния договор между дружеството, частична собственост на държавата, което отдава парцела на VNC, и местния орган по поземлена собственост последващото прехвърляне на земята е възможно само при определени условия, определени от местния орган по поземлена собственост. Това показва, че държавата участва в сделките със земя между двете страни.
(253)
За целите на изчисляването на ползата Комисията сравни ниските цени на земята по сделки в промишлените зони с референтна цена на подобна земя. Разследването установи, че пазарът на земя във Виетнам изглежда е регламентиран, но подлежи на изкривяване в резултат на държавна намеса, тъй като е налице освобождаване или преференциално възнаграждение за права за ползване на земя за парцели, разположени в специални промишлени зони и/или насърчавани бизнес отрасли. В този конкретен случай Комисията установи, че сделката за право на ползване на земя е достатъчно надеждна, тъй като въпросната земя се намира извън насърчавани зони и поради това, че дружеството извършва дейност в сектор, който не е свързан с ПЩВ и не е подпомаган от държавни политики. Цените при тази сделка се използват като референтна стойност за изчисляване на ползата, без да се засяга каквото и да било заключение относно цялостната ситуация на пазара на земя във Виетнам.
(254)
Ползата по тази схема варира между 0,17 % и 0,37 %.
3.3.5. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
(255)
И двамата оказали съдействие производители износители са се възползвали от няколко преки данъчни облекчения въз основа на освобождаването, предвидено в инвестиционните им лицензи. Правното основание за освобождаването са Указ № 164/2003/ND-CP, заменен с Укази № 124/2008/ND-CP и № 122/2011/ND-CP, циркулярно писмо № 140/2012, Указ № 164/2003/ND-CP, изменен и допълнен с Указ № 152/204/ND-CP относно освобождаването от мито и ДДС на вноса на машини.
(256)
В съответствие с посоченото по-горе законодателство от освобождаване и намаляване на преки данъци могат да се ползват, inter alia, дружества, разположени в специални промишлени зони/паркове, или дружества, които наемат голям брой служители, или дружества, извършващи дейност в определени сектори на икономиката.
(257)
Размерът на субсидията се изчислява с оглед на реализираната от получателите полза по време на разследвания период. Реализираната от получателите полза е равна на сумата, получена след изваждане на заплатените при преференциалната занижена данъчна ставка суми от общия размер на данъка, платим при нормална данъчна ставка, или на сумата на изцяло освободения данък, в зависимост от случая. Сумите, считани за субсидия, се основават на последните годишни данъчни декларации. Субсидията е била разпределена за цялото дружество и изразена като процент от оборота CIF на износа на Съюза.
(258)
Ползата по тази схема варира между 0,11 % и 0,36 %.
3.3.6. Освобождаване от вносни мита върху внесените суровини
(259)
И двамата оказали съдействие производители износители са били освободени от заплащане на мита върху внесени суровини по време на разследвания период. Правното основание за освобождаването е Закон за данъка върху вноса и износа № 45/2005/QH11, въведен в изпълнение с Указ № 87/2010/ND-CP. Правилата относно системата и процедурите за инспекция и надзор са уредени в циркулярно писмо № 194/2010TT.
(260)
В своя отговор на въпросника ПВ посочи, че прилага система за възстановяване/отложено плащане на мита. Съгласно законодателството освобождаването се прилага за внесени суровини, влагани в производството на изнасяните продукти. Митата могат да бъдат възстановени до степен, определена от това колко внесени суровини са използвани за изнасяния краен продукт.
(261)
Установено бе, че по време на разследвания период двамата оказали съдействие производители износители не са получили никаква икономическа полза по тази схема по време на разследвания период. Въпреки че те са били освободени от плащането на вносни мита върху суровините, не бе установено прекомерно освобождаване по време на разследвания период. И двете дружества са реализирали относително малки продажби на вътрешния пазар на разглеждания продукт. Освен това те са набавяли значителен дял от основните суровини на вътрешния пазар, тъй като обемът, който са внасяли за производството на изнасяния продукт, не е бил достатъчен.
(262)
С оглед на изложеното по-горе не бе счетено за необходимо да се направи заключение дали докладваната система за възстановяване на мита е в съответствие с правилата на СТО и с членовете на приложения II и III към основния регламент.
(263)
След разгласяването ПВ подкрепи констатациите на Комисията относно тази програма. То обаче пожела да подчертае, че виетнамската система за възстановяване на мита е в пълно съответствие с правилата в приложение II и приложение III към основния регламент въпреки липсата на заключения по този въпрос. Комисията взема под внимание позицията на ПВ. Предвид това, че ползите за виетнамските производители износители са de minimis, Комисията запазва становището си, че не счита за необходимо, за целите на настоящото разследване, да провери дали схемата за възстановяване на мита е в съответствие с правилата в приложение II и приложение III към основния регламент, както бе обяснено в съображения 231-232 по-горе.
3.3.7. Освобождаване от вносни мита върху внесените машини
(264)
И двамата оказали съдействие производители износители са били освободени от заплащане на мита и ДДС върху внесени машини по време на разследвания период. Правното основание за освобождаването е Закон за данъка върху вноса и износа № 45/2005/QH11, въведен в изпълнение с Указ № 87/2010/ND-CP. Правилата относно системата и процедурите за инспекция и надзор са уредени в Правителствен указ № 154/2005/N-CP, циркулярно писмо № 194/2010TT и циркулярно писмо № 117/2011.
(265)
От тези дружества бе поискано да представят информация за вноса на машини за 10-годишен период. Въпреки че стана ясно, че оказалите съдействие производители износители са реализирали ползи по схемата, те не са били съществени. Причината за това е фактът, че обемът на вноса на машини от дружествата не е бил толкова голям в сравнение с оборота на продажбите на ПЩВ в ЕС. Освен това размерът на реализираните ползи бе намален, тъй като машините се амортизират за няколко години (обикновено 10) и затова ползата през разследвания период бе съответно намалена.
(266)
Ползата по тази схема варира между 0,08 % и 0,1 %.
3.3.8. Размер на субсидиите
(267)
Размерът на субсидиите за виетнамските производители износители, определен в съответствие с разпоредбите на основния антисубсидиен регламент, изразен ad valorem, варира между 0,6 % и 2,31 %. Маржът на субсидията в национален мащаб е среднопретеглената стойност на двата маржа, а именно 1,25 %. Посочените по-горе субсидии са били разпределени за дружествата като цяло и изразени като процент от оборота CIF на износа на Съюза.
(268)
След разгласяването жалбоподателят заяви, че не е ясно как Комисията е изчислила този интервал на маржа на субсидията и причините, поради които не е взела горната граница на тези маржове, която би била над маржа de minimis. Както Комисията обясни в предходното съображение, интервалът на общите агрегирани субсидии за включените в извадката китайски производители износители/групи от производители износители, изразен ad valorem, варира между най-малко 0,6 % и най-много 2,31 %. От друга страна, изчисляването на среднопретеглената стойност на тези маржове води до среден марж на субсидията за всяка държава, равен на 1,25 %, което е под прага de minimis. Това е постоянно използваната методология за изчисляване на средния марж на субсидията за всяка държава съгласно съответните разпоредби на основния регламент.
3.3.9. Заключение относно Виетнам
(269)
Ставката на субсидията в национален мащаб за Виетнам е 1,25 %. Тъй като този марж е de minimis, бе направено заключението, че в съответствие с член 14, параграф 3 от основния регламент разследването трябва да бъде прекратено по отношение на вноса с произход от Виетнам.
4. ВРЕДА
4.1. ОПРЕДЕЛЕНИЕ ЗА ПРОМИШЛЕНОСТ НА СЪЮЗА И ПРОИЗВОДСТВО НА СЪЮЗА
(270)
Сходният продукт е бил произвеждан от 18 производители от Съюза по време на разследвания период. Те представляват „промишлеността на Съюза“ по смисъла на член 4, параграф 1 от основния регламент.
(271)
Общото производство на Съюза по време на разследвания период бе изчислено на около 401 000 тона. Комисията изчисли тази стойност въз основа на цялата налична информация относно промишлеността на Съюза, като проверените данни за производството на включените в извадката оказали съдействие производители от Съюза, както и на данните, предоставени от жалбоподателя. Както бе посочено в съображение 10, в извадката бяха включени четирима производители от Съюза, представляващи 54 % от общото производство на сходния продукт в Съюза.
4.2. ПОТРЕБЛЕНИЕ НА СЪЮЗА
(272)
Комисията определи потреблението на Съюза въз основа на обема на продажбите на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза въз основа на данните, предоставени от жалбоподателя, и вноса от трети държави - въз основа на данни от Евростат.
(273)
Потреблението на Съюза се е променяло по следния начин:
Таблица 2
Потребление на Съюза (в тонове)
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Общо потребление на Съюза
838 397
869 025
837 066
890 992
Индекс
100
104
100
106
Източник: данни от жалбата, Евростат
(274)
Потреблението на Съюза е достигнало най-високата си стойност през 2011 г. поради рязкото увеличение на цените на памука, настъпило вследствие на проблеми, свързани с памуковата реколта през 2010 г. В резултат на това търсенето на ПЩВ като заместител на памука се е повишило, но е спаднало отново през следващата година. По време на разследвания период отново се е наблюдавало 6 % увеличение на потреблението на Съюза.
4.3. ВНОС ОТ ЗАСЕГНАТИТЕ ДЪРЖАВИ
4.3.1. Кумулативна оценка на въздействието на вноса от засегнатите държави
(275)
Комисията проучи въпроса дали вносът на ПЩВ с произход от засегнатите държави следва да се оценява кумулативно в съответствие с член 8, параграф 3 от основния регламент.
(276)
Маржът на субсидията, установен по отношение на вноса от Китайската народна република и Виетнам, бе под прага de minimis, предвиден в член 8, параграф 3, буква а) от основния регламент.
(277)
Поради това условията за кумулиране не са изпълнени и анализът на причинно-следствената връзка следователно се ограничава до влиянието на вноса от Индия.
4.3.2. Обем и пазарен дял на вноса от Индия
(278)
Комисията установи обема на вноса по данни на Евростат. Пазарният дял на вноса бе установен въз основа на обема на вноса от Индия като част от общото потребление на Съюза (като то се определя от всички продажби в Съюза от производителите от Съюза плюс целия внос на ПЩВ в Съюза).
(279)
Вносът в Съюза от Индия се е променял по следния начин:
Таблица 3
Обем на вноса (в тонове) и пазарен дял
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Обем на вноса от Индия (в тонове)
51 258
59 161
63 191
60 852
Индекс
100
115
123
119
Пазарен дял
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Индекс
100
111
123
112
Източник: Евростат
(280)
Като цяло вносът от Индия е останал сравнително стабилен: пазарният му дял в Съюза е бил между 6 % и 7,5 % през разглеждания период.
4.3.3. Цени на вноса от Индия и подбиване на цените
(281)
Комисията установи цените на вноса въз основа на статистическите данни на Евростат и проверените данни, предоставени от оказалите съдействие производители износители. Подбиването на цените от страна на вноса бе установено въз основа на проверените данни, предоставени от оказалите съдействие производители износители и оказалите съдействие производители от Съюза.
(282)
Средната цена на вноса от Индия в Съюза се е променяла по следния начин:
Таблица 4
Цени на вноса (EUR/t)
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Индия
1 025
1 368
1 239
1 212
Индекс
100
134
121
118
Източник: Евростат и проверени данни, предоставени от оказалите съдействие износители
(283)
През 2011 г. (годината, в която е настъпила посочената по-горе криза с памука) се е наблюдавало увеличение на цените на ПЩВ. През следващите години цените са отбелязали спад, но са останали по-високи от тези, наблюдавани през 2010 г. По време на разследвания период цената е била с 18 % по-висока от цената на ПЩВ през 2010 г.
(284)
Комисията определи размера на подбиването на цените през разследвания период чрез сравняване на среднопретеглените цени на получения внос за всеки вид на продукта от вноса от включените в извадката оказали съдействие индийски производители за първия независим клиент на пазара на Съюза, със съответните корекции за митата и разходите след вноса, и среднопретеглените продажни цени на същите видове на продукта на включените в извадката производители от Съюза за несвързани клиенти на пазара на Съюза, коригирани на ниво франко завода.
(285)
Сравнението на цените бе извършено за всеки вид на продукта по отношение на сделки, извършени на едно и също ниво на търговия, със съответните корекции при необходимост и след приспадане на всички намаления и отстъпки. Резултатът от сравнението бе изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза по време на разследвания период. Той показа, че е налице среднопретеглен марж на подбиване на цените между 4,1 % и 43,7 % от вноса от Индия на пазара на Съюза.
4.4. ИКОНОМИЧЕСКО СЪСТОЯНИЕ НА ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА
4.4.1. Общи бележки
(286)
В съответствие с член 8, параграф 4 от основния регламент при проверката на въздействието на субсидирания внос върху промишлеността на Съюза бе направена оценка на всички икономически показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза по време на разглеждания период.
(287)
Както беше посочено в съображение 10, за определянето на евентуалната вреда, понесена от промишлеността на Съюза, беше използвана извадка.
(288)
За определянето на вредата Комисията направи разлика между макроикономическите и микроикономическите показатели за вреда. Комисията анализира макроикономическите показатели въз основа на данните, съдържащи се в жалбата, допълнителната информация, предоставена от жалбоподателя в хода на процедурата, и Евростат. Данните се отнасяха за всички производители от Съюза. Комисията направи оценка на микроикономическите показатели въз основа на надлежно проверените данни, съдържащи се в отговорите на въпросника, предоставени от включените в извадката производители от Съюза. И двата набора от данни бяха счетени за представителни за икономическото състояние на промишлеността на Съюза.
(289)
Макроикономическите показатели са: производство, производствен капацитет, оползотворяване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, растеж, заетост и производителност.
(290)
Микроикономическите показатели са: средни единични цени, разходи за единица продукция, разходи за труд, запаси, рентабилност, паричен поток, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитал.
4.4.2. Макроикономически показатели
4.4.2.1. Производство, производствен капацитет и оползотворяване на капацитета
(291)
През разглеждания период общото производство на Съюза, производственият капацитет и оползотворяването на капацитета са се променяли по следния начин:
Таблица 5
Производство, производствен капацитет и оползотворяване на капацитета
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Обем на производството (в тонове)
362 195
355 240
361 159
401 119
Индекс
100
98
100
111
Производствен капацитет (в тонове)
492 059
451 310
468 115
466 744
Индекс
100
92
95
95
Оползотворяване на капацитета
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Индекс
100
107
105
117
Източник: жалбоподателя (CIRFS)
(292)
По време на разглеждания период обемът на производството се е увеличил с 11 %. Увеличението е настъпило едва през разследвания период (който обхваща последните 12 месеца на разглеждания период). По време на тази част от разглеждания период, предхождаща разследвания период (2011 г. и 2012 г.), обемът на производството на промишлеността на Съюза е намалял или се е задържал на същото ниво.
(293)
Обратно на това, производственият капацитет е отбелязал низходяща тенденция, със спад от 5 % през разследвания период. Наред с възходящата тенденция на обема на производството, описана в съображение 292, оползотворяването на капацитета се е увеличило със 17 %. Трябва да се подчертае обаче, че оползотворяването на капацитета през 2010 г., използвано като основа за анализа на тенденцията, е било ниско за капиталоемка промишленост каквато е промишлеността на ПЩВ, а през разследвания период степента на оползотворяване на капацитета е била 85,9 %.
4.4.2.2. Обем на продажбите и пазарен дял
(294)
През разглеждания период обемът на продажбите и пазарният дял на промишлеността на Съюза са се променяли по следния начин:
Таблица 6
Обем на продажбите и пазарен дял
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Общ обем на продажбите на пазара на Съюза (в тонове)
379 840
366 341
344 134
358 130
Индекс
100
96
91
94
Пазарен дял
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Индекс
100
93
91
89
Източник: Евростат, жалбоподателя (CIRFS)
(295)
Обемът на продажбите на пазара на Съюза е намалял през 2011 г. и 2012 г., но леко се е повишил през разследвания период. Като цяло обаче все още се е наблюдавал спад с 6 % спрямо обема на продажбите през 2010 г.
(296)
Пазарният дял на промишлеността на Съюза е намалял значително през разглеждания период. Най-големият спад на пазарния дял е настъпил през 2011 г., но низходящата тенденция се е запазила през 2012 г. и през разследвания период, като е довела до обща загуба на пазарен дял по време на разглеждания период в размер на 11 %.
4.4.2.3. Растеж
(297)
Въпреки умерения ръст на потреблението в Съюза по време на разглеждания период (+ 6 %) и увеличението на обема на производството на производителите от Съюза (+ 11 %), продажбите на производителите от Съюза е спаднал с 6 %.
4.4.2.4. Заетост и производителност
(298)
През разглеждания период заетостта и производителността са се променяли, както следва:
Таблица 7
Заетост и производителност
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Брой на наетите лица
1 914
1 935
2 000
2 036
Индекс
100
101
105
106
Производителност (тон/наето лице)
189,3
183,6
180,6
197,0
Индекс
100
97
95
104
Източник: жалбоподателя (CIRFS)
(299)
През разглеждания период броят на наетите лица е отбелязал постоянен ръст, което е довело до 6 % увеличение, успоредно с нарастването на производството, както е показано в съображение 292.
(300)
През 2011 г. и 2012 г. производителността е отбелязала спад, тъй като броят на наетите лица е нараснал, а обемът на производството през тези години е останал на същото равнище. Като цяло, през разглеждания период тя се е увеличила с 4 %.
4.4.3. Микроикономически показатели
4.4.3.1. Цени и фактори, влияещи върху цените
(301)
През разглеждания период средните единични продажни цени на включените в извадката производители от Съюза за несвързани клиенти в Съюза са се променяли по следния начин:
Таблица 8
Продажни цени в Съюза
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Средни единични продажни цени в Съюза на общия пазар (EUR/t)
1 283
1 608
1 509
1 489
Индекс
100
125
118
116
Производствени разходи за единица продукция (EUR/t)
1 453
1 666
1 629
1 542
Индекс
100
115
112
106
Източник: проверени данни, предоставени от включените в извадката производители от Съюза
(302)
Най-голямото увеличение на продажните цени в Съюза е било наблюдавано през 2011 г., когато ПЩВ са били продавани на цена, 25 % по-висока от средната продажна цена през 2010 г. Причина за това е настъпилата през 2011 г. криза с памука, когато търсенето на ПЩВ като заместител на памука се е увеличило вследствие на лошата памукова реколта през 2010 г. Като цяло през разглеждания период продажните цени в Съюза са се увеличили с 16 %.
(303)
Производствените разходи за единица продукция също са се увеличили по време на разглеждания период, като през 2011 г. са достигнали рекордната стойност от 15 % поради увеличение на цените на петрола през тази година, който е важен фактор за определяне на разходите. Цялостното увеличение на производствените разходи за единица продукция възлиза на 6 % по време на разглеждания период.
4.4.3.2. Разходи за труд
(304)
През разглеждания период средните разходи за труд на включените в извадката производители от Съюза са се променяли по следния начин:
Таблица 9
Средни разходи за труд за наето лице
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Средни разходи за труд за наето лице (в евро)
31 561
31 080
31 661
32 356
Индекс
100
98
100
103
Източник: проверени данни, предоставени от включените в извадката производители от Съюза
(305)
Средните разходи за труд за наето лице първо са отбелязали спад през 2011 г., след което леко са се увеличили през следващите години. През разглеждания период е наблюдавано увеличение от 3 %.
4.4.3.3. Запаси
(306)
През разглеждания период запасите на включените в извадката производители от Съюза са се променяли по следния начин:
Таблица 10
Запаси
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Складови наличности в края на периода (в тонове)
15 731
16 400
15 039
19 108
Индекс
100
104
96
121
Складови наличности в края на периода като процент от продукцията
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Индекс
100
107
97
120
Източник: проверени данни, предоставени от включените в извадката производители от Съюза
(307)
С изключение на 2012 г., складовите наличности в края на периода са се увеличили, и са довели до общо увеличение от 21 % през разследвания период. Това съответства на увеличение на производствения обем (общо увеличение от 11 %), докато обемът на продажбите през разглеждания период е намалял (общо с 6 %). Тези тенденции са отразени и от складовите наличности в края на периода като процент от производството.
4.4.3.4. Рентабилност, паричен поток, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитал
(308)
През разглеждания период рентабилността, паричният поток, инвестициите и възвръщаемостта на инвестициите на включените в извадката производители от Съюза са се променяли по следния начин:
Таблица 11
Рентабилност, паричен поток, инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Рентабилност на продажбите в Съюза за несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Индекс
- 100
18
- 14
5
Паричен поток (в евро)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Индекс
- 100
100
108
89
Инвестиции (в евро)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Индекс
100
146
86
79
Възвръщаемост на инвестициите
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Индекс
- 100
22
- 18
6
Източник: проверени данни, предоставени от включените в извадката производители от Съюза
(309)
Комисията определи рентабилността на включените в извадката производители от Съюза чрез изразяване на печалбата преди облагане с данъци от продажбите на сходния продукт на несвързани клиенти в Съюза като процент от оборота от тези продажби. През разглеждания период маржовете на рентабилността са отбелязали колебания. Като цяло рентабилността се е подобрила значително - от съществена загуба през 2010 г. до отбелязване на рентабилност по време на разследвания период.
(310)
Нетният паричен поток е способността на производителите от Съюза да самофинансират дейностите си. Нетният паричен поток е отбелязал положително развитие през разглеждания период.
(311)
Инвестициите са достигнали най-високата си стойност през 2011 г., когато са отбелязали ръст от 46 % в сравнение с инвестициите, направени през 2010 г., но през годините след това са следвали низходяща тенденция. По време на разглеждания период инвестициите са намалели с 21 %.
(312)
Възвръщаемостта на инвестициите представлява печалбата в процент от нетната балансова стойност на инвестициите. През разглеждания период тя е отбелязала положително развитие.
(313)
Нито един от включените в извадката производители от Съюза не е заявил, че е срещнал трудности при привличането на капитал през разглеждания период.
4.4.4. Заключение относно вредата
(314)
Вносът от Индия е останал стабилен (пазарният му дял в Съюза е бил между 6 % и 7 % през разглеждания период). Подбиването на цените е било значително (до 43,7 %).
(315)
Повечето от показателите за вреда са се подобрили. Рентабилността на производителите от Съюза се е увеличила с близо 6 процентни пункта, а средният марж на печалбата е останал на постигнатата през разследвания период незадоволителна точка на рентабилност от 0,3 %. Степента на оползотворяване на капацитета се е увеличила от 74 % на 86 %. Това обаче е било в резултат на увеличаване на обема на производството на Съюза, както и на намаляване на капацитета на Съюза. Средните продажни цени в Съюза са достигнали най-високото си равнище през 2011 г. вследствие на рязкото покачване на цените на памука и петрола. Като цяло средните продажни цени на вноса са се увеличили с 16 % през разглеждания период. Възвръщаемостта на инвестициите и паричният поток са отбелязали положително развитие. Заетостта също се е увеличила през разглеждания период. Следователно са били наблюдавани признаци на възстановяване в момент, когато промишлеността все още е понасяла вреда.
(316)
Следните показатели за вреда са отбелязали отрицателно развитие през разглеждания период: делът на пазара на Съюза на производителите от Съюза е спаднал от 45,3 % на 40,2 %, тъй като обемът на продажбите е намалял с 6 %. Равнището на инвестициите като цяло е намаляло, с изключение на 2011 г. По време на разглеждания период капацитетът е намалял с 5 %, както бе посочено в съображение 293.
(317)
Като цяло състоянието на промишлеността на Съюза все още може да бъде описано като понасящо вреда, въпреки че то несъмнено се е подобрило през последните години. С оглед на изложеното по-горе Комисията на този етап стигна до заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по смисъла на член 8, параграф 4 от основния регламент.
(318)
Във връзка с разгласяването жалбоподателят заяви, че счита стабилността на индийския пазарен дял на пазара на Съюза за резултат от значително субсидиране. Комисията действително установи подлежащи на изравнителни мерки субсидии (вж. съображение 229), но не бе установена причинно-следствена връзка с вредата, понесена от промишлеността на Съюза (вж. съображения 319-323).
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
(319)
В съответствие с член 8, параграф 5 от основния регламент Комисията проучи дали субсидираният внос от Индия е нанесъл съществена вреда на промишлеността на Съюза. В съответствие с член 8, параграф 6 от основния регламент Комисията също така проучи дали е възможно и други известни фактори да са нанесли вреда на промишлеността на Съюза. Комисията се увери, че евентуалната вреда, причинена от фактори, различни от субсидирания внос от Индия, не е отдадена на субсидирания внос. Тези фактори са вносът от други трети държави, износът на промишлеността на Съюза и потреблението.
5.1. ВЪЗДЕЙСТВИЕ НА СУБСИДИРАНИЯ ВНОС
(320)
С оглед на констатациите за посоченото по-долу наличие на субсидиране de minimis по отношение на Китай и Виетнам (вж. съображения 76 и 231), условията за кумулиране не са изпълнени. Поради това анализът на причинно-следствената връзка е ограничен до въздействието на вноса от Индия.
(321)
През разглеждания период пазарният дял на промишлеността на Съюза е намалял от 45,3 % на 40,2 %, докато пазарният дял на индийския внос е останал сравнително стабилен между 6 % и 7 %. Заетостта се е увеличила с 6 % по време на разглеждания период. Поради това промишлеността на Съюза не е била в състояние да се възползва от този ръст под формата на пазарен дял, но е малко вероятно това да се дължи на индийския пазарен дял, който е останал постоянен.
(322)
По данни от Евростат средните цени на ПЩВ от Индия са били по-ниски от средните цени на ПЩВ от повечето други държави, но е важно да се отбележи, че съществуват големи разлики в качеството и вида на продукта. Във всеки случай, при точното сравнение, извършено за всеки отделен вид, стана ясно, че е налице значително подбиване на цените по отношение на вноса от Индия.
(323)
Въпреки значителното подбиване на цените, не може да се направи заключението, че индийският внос е довел до вреда. Намалението на пазарния дял на промишлеността на Съюза (- 5,1 процентни пункта) на практика не може да бъде отдадено на развитието на обема на вноса от Индия, тъй като пазарният му дял е останал сравнително стабилен (увеличение от само 0,7 процентни пункта по време на разглеждания период). Освен това средните цени на вноса от Индия са нараснали с 18 % през разглеждания период. Цените на индийския внос изглежда не са довели до спад в цените, тъй като финансовото състояние на промишлеността на Съюза, макар и все още застрашено по време на разследвания период, се е подобрило значително през разглеждания период.
5.2. ВЪЗДЕЙСТВИЕ НА ДРУГИ ФАКТОРИ
5.2.1. Внос от трети държави
(324)
През разглеждания период обемът на вноса от трети държави се е променял по следния начин:
Таблица 12
Износ от трети държави
Държава
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Република Корея
Обем (в тонове)
129 918
165 365
163 540
181 540
Индекс
100
127
126
140
Пазарен дял
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Индекс
100
123
126
131
Средна цена (EUR/t)
1 116
1 367
1 361
1 300
Индекс
100
123
122
116
Тайван
Обем (в тонове)
121 656
108 645
100 072
92 423
Индекс
100
89
82
76
Пазарен дял
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Индекс
100
86
82
71
Средна цена (EUR/t)
1 131
1 416
1 383
1 369
Индекс
100
125
122
121
Китай
Обем (в тонове)
5 198
8 980
23 209
44 651
Индекс
100
173
446
859
Пазарен дял
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Индекс
100
167
447
808
Средна цена (EUR/t)
1 065
1 279
1 265
1 209
Индекс
100
120
119
113
Турция
Обем (в тонове)
32 921
29 969
34 303
36 908
Индекс
100
91
104
112
Пазарен дял
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Индекс
100
88
104
105
Средна цена (EUR/t)
1 133
1 466
1 383
1 382
Индекс
100
129
122
122
Виетнам
Обем (в тонове)
24 884
25 487
26 410
29 717
Индекс
100
102
106
119
Пазарен дял
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Индекс
100
99
106
112
Средна цена (EUR/t)
978
1 182
1 175
1 096
Индекс
100
121
120
112
Индонезия
Обем (в тонове)
25 902
30 285
24 032
24 699
Индекс
100
117
93
95
Пазарен дял
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Индекс
100
113
93
90
Средна цена
1 055
1 329
1 267
1 167
Индекс
100
126
120
111
Тайланд
Обем (в тонове)
17 548
23 510
17 103
18 952
Индекс
100
134
97
108
Пазарен дял
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Индекс
100
129
98
102
Средна цена (EUR/t)
1 140
1 449
1 310
1 298
Индекс
100
127
115
114
Друг внос
Обем (в тонове)
49 272
51 282
41 074
43 120
Индекс
100
104
83
88
Пазарен дял
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Индекс
100
100
83
82
Средна цена (EUR/t)
1 323
1 681
1 603
1 532
Индекс
100
127
121
116
Източник: Евростат
(325)
Най-големият дял на вноса (181 540 тона, което представлява пазарен дял от 20,4 % по време на разследвания период) идва от Република Корея, чийто пазарен дял през разглеждания период се е увеличил с 4,9 процентни пункта. Тайван е вторият най-голям износител за Съюза. Въпреки че по време на разглеждания период вносът от Тайван е намалял (- 4,1 процентни пункта), Тайван все още е държал пазарен дял от 10,4 % през разследвания период. На четвърто място в списъка на износителите (след Индия, която е третият по големина износител) е Китай, чийто пазарен дял се е увеличил с 4,4 процентни пункта и е достигнал 5 %. Вносът от други трети държави е по-малък от вноса от Индия, но значителни количества ПЩВ се внасят и от Турция, Виетнам, Индонезия и Тайланд (и четирите със сравнително стабилен пазарен дял). Взет заедно, вносът от Турция, Виетнам, Индонезия и Тайланд представлява около 12 % пазарен дял (12,4 % през разследвания период).
(326)
Увеличаването на вноса, по-специално от Република Корея, заслужава да бъде отбелязано. През разследвания период обемът на корейския внос е достигнал равнища, три пъти по-високи от тези на обема на индийския внос. Той се е увеличил с 40 % през разглеждания период, а пазарният му дял се е увеличил с 4,9 процентни пункта до 20,4 %. Вносът от Китай също се е увеличил значително, с повече от 700 % по отношение на обема или 4,4 процентни пункта по отношение на пазарния дял. Вносът от Китай е подбивал значително и цените на промишлеността на Съюза.
(327)
Въз основа на изложеното по-горе може да се направи заключението, че ако вредата, понесена от промишлеността на Съюза, е била следствие от внос, това се дължи по-скоро на вноса от държави, различни от Индия.
(328)
След разгласяването жалбоподателят заяви, че Комисията не е проучила допълнително експортните цени от Китай и Виетнам. Следва да се припомни, че за Китай и Виетнам бяха установени равнища de minimis на субсидиите. Ето защо Комисията оцени експортните цени за тези две държави в своя анализ на причинно-следствената връзка по отношение на въздействието на други фактори и в действителност не извърши кумулативна оценка на вноса на трите държави, засегнати от настоящата процедура, тъй като бе констатирано, че субсидиите, установени в Китай и Виетнам, са били на равнище de minimis, както бе посочено в съображения 275-277.
(329)
Жалбоподателят представи коментари относно средната цена на вноса от Корея, както и (незначителното) увеличение на неговия обем между 2011 и 2012 г. С оглед на цялостното увеличение на обема и пазарния дял на корейския внос през разглеждания период и предвид факта, че неговите средни цени са по-ниски от средните продажни цени на промишлеността на Съюза, Комисията остава на мнение, че корейският внос е друг съществен фактор при анализа на причинно-следствената връзка.
(330)
Жалбоподателят се позовава и на средните експортни цени от трите държави, първоначално засегнати от настоящата процедура, и от Корея и Тайван за периода от януари до юли 2014 г. Това обаче не отговаря на разглеждания период, който се простира от 2010 г. до края на разследвания период. Поради това коментарът се отхвърля.
5.2.2. Равнище на износа на промишлеността на Съюза
(331)
През разглеждания период обемът и средната стойност на износа на промишлеността на Съюза са се променяли по следния начин:
Таблица 13
Равнище на износа на производителите от Съюза
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Обем на износа (в тонове)
31 158
32 204
41 279
36 149
Индекс
100
103
132
116
Средна цена (EUR/t)
1 760
1 945
1 924
1 962
Индекс
100
111
109
112
Източник:
Обем: жалбоподателя (CIRFS)
Стойност: проверени данни, предоставени от включените в извадката производители от Съюза
(332)
Промишлеността на Съюза продава извън ЕС основно специални продукти, което обяснява по-високите средни продажни цени, наблюдавани на тези пазари.
(333)
Обемът на износа на включените в извадката производители от Съюза се е увеличил с почти 30 % по време на разглеждания период и е достигнал най-високата си стойност през 2012 г. Средните продажни цени са се повишили през 2011 г., а след това са останали стабилни до разследвания период.
(334)
Въпреки доброто равнище на износа на включените в извадката производители от Съюза абсолютната стойност на изнесените обеми е била относително малка в сравнение с обема на продажбите, продавани в Съюза. Тяхното въздействие съответно не е било достатъчно, за да се компенсират трудностите и вредата, нанесена на вътрешния пазар на Съюза.
5.2.3. Потребление
(335)
Пазарът на Съюза на ПЩВ е представлявал 838 397 тона през 2010 г. и през разследвания период е достигнал 890 992 тона. Това означава растеж на пазара от 6 % през разглеждания период. С други думи, не е бил налице спад в търсенето, което да е могло да допринесе за вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
5.2.4. Икономическа криза
(336)
Едно сдружение на ползвателите, търговската камара на една от засегнатите държави, както и един държавен орган заявиха, че вредата е била причинена от икономическата криза. Този довод не може да бъде приет, тъй като пазарът на Съюза на ПЩВ се е увеличил с 6 % и средните продажни цени в Съюза са се повишили с 16 %.
(337)
Търговската камара също така заяви, че поради икономическата криза търсенето на специални ПЩВ е спаднало, а търсенето на потребителските стоки от ПЩВ се е увеличило. Припомня се, че специалните ПЩВ и потребителските стоки от ПЩВ имат едни и същи физически и химически характеристики и техните крайни приложения са на практика еднакви. Общопризнат факт е, че не всички видове на продукта са взаимозаменяеми, но при предходни разследвания и при настоящото разследване бе установено, че е налице поне частична взаимозаменяемост и припокриваща се употреба между различните видове на продукта. Поради това твърдението не се взема под внимание.
5.2.5. Висока степен на оползотворяване на капацитета
(338)
Един държавен орган заяви, че вредата по отношение на загубата на пазарен дял не е могла да бъде причинена от субсидиран внос с оглед на високата степен на оползотворяване на капацитета на промишлеността на Съюза. Оползотворяването на капацитета на промишлеността на Съюза действително се е увеличило по време на разглеждания период, но в нито един момент не се е доближило до границите на наличния капацитет. При най-високата стойност, отбелязана по време на разследвания период, степента на оползотворяване на капацитета е била 85,9 %. Това дава широк марж за по-нататъшно увеличаване на производството. Въпреки това, тъй като обемът на продажбите в Съюза на производителите от Съюза не е последвал възходящата тенденция в потреблението, загубата на пазарен дял, продължава да се счита за един от показателите за вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНАТА ВРЪЗКА
(339)
Въз основа на изложеното по-горе Комисията счита, че не е възможно да установи причинно-следствена връзка между вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос от Индия. Това заключение се основава на първо място на факта, че пазарният дял на вноса от Индия е сравнително малък и е нараснал съвсем слабо (от 6,1 % на 6,8 %), в сравнение с пазарния дял на промишлеността на Съюза, който е много по-голям, но продължава значително да намалява (от 45,3 % на 40,2 %). На второ място, обемът на вноса от някои други държави (Корея, Тайван, Китай) е бил по-голям и/или е отбелязал значителен ръст; поради това, ако вносът е допринесъл за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, това следва да се отдаде на вноса от тези държави, а не на вноса от Индия (вж. съображения 325- 327).
(340)
Причинно-следствената връзка по смисъла на член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент между субсидирания внос от Индия и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, не може да бъде установена.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(341)
С оглед на това процедурата следва да бъде прекратена, тъй като равнището на субсидиите за Китайската народна република и Виетнам бе счетено за de minimis и не бе установена причинно-следствена връзка между вредата и субсидиите, предоставени на вноса с произход от Индия.
(342)
Комитетът, създаден с член 25, параграф 1 от основния регламент, не представи становище,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Прекратява се антисубсидийната процедура по отношение на вноса на синтетични щапелни полиестерни влакна, некардирани, непенирани и необработени по друг начин, за предене, класирани понастоящем в код по КН 5503 20 00, с произход от Китайската народна република, Индия и Виетнам.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 16 декември 2014 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 16. december 2014
om afslutning af antisubsidieproceduren vedrørende importen af korte fibre af polyester med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Indien og Vietnam
(2014/918/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 14, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. INDLEDNING
(1)
Den 19. december 2013 indledte Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en antisubsidieundersøgelse vedrørende importen til Unionen af korte fibre af polyester med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Indien og Vietnam (»de pågældende lande«) på grundlag af artikel 10 i forordning (EF) nr. 597/2009 (»grundforordningen«). Den offentliggjorde en indledningsmeddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) (»indledningsmeddelelsen«).
(2)
Kommissionen indledte undersøgelsen på grundlag af en klage indgivet den 4. november 2013 af European Man-made Fibres Association (CIRFS) (»klageren«) på vegne af syv producenter. Klageren tegnede sig for over 70 % af den samlede EU-produktion af korte fibre af polyester (Polyester Staple Fibres - »PSF«). Klagen indeholdt umiddelbare beviser for subsidiering og deraf følgende væsentlig skade, som var tilstrækkelige til at berettige indledningen af undersøgelsen.
(3)
Før indledningen af proceduren og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 10, stk. 7, underrettede Kommissionen Folkerepublikken Kinas myndigheder (»de kinesiske myndigheder«), Indiens myndigheder (»de indiske myndigheder«) og Vietnams myndigheder (»de vietnamesiske myndigheder«) om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage med påstand om, at subsidieret import af PSF med oprindelse i de pågældende lande forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. De respektive myndigheder blev hver især indkaldt til konsultationer med henblik på at kaste lys over situationen for så vidt angik indholdet af klagen og nå frem til en gensidigt acceptabel løsning.
Folkerepublikken Kina (Kina)
(4)
De kinesiske myndigheder tog ikke imod tilbuddet om konsultationer, idet de hævdede, at der forelå en misforståelse med hensyn til datoen for indgivelsen af klagen. De kinesiske myndigheder fremsatte dog bemærkninger til påstandene i klagen om, at ordningerne ikke var udligningsberettigede.
Indien
(5)
De indiske myndigheder tog imod tilbuddet om konsultationer, og disse blev gennemført. Det lykkedes ikke at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning under konsultationerne. De indiske myndigheders bemærkninger til de ordninger, der var anført i klagen, blev dog taget behørigt til efterretning.
Vietnam
(6)
De vietnamesiske myndigheder tog imod tilbuddet om konsultationer, og disse blev gennemført. Det lykkedes ikke at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning under konsultationerne. De vietnamesiske myndigheders bemærkninger til de ordninger, der var anført i klagen, blev dog taget behørigt til efterretning.
1.2. INTERESSEREDE PARTER
(7)
I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen interesserede parter til at kontakte den med henblik på at deltage i undersøgelsen. Endvidere underrettede Kommissionen specifikt klagerne, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter og de kinesiske, indiske og vietnamesiske myndigheder, kendte importører, leverandører og brugere, forhandlere samt sammenslutninger, som den vidste var berørt af indledningen af undersøgelsen, og opfordrede dem til at deltage.
(8)
Interesserede parter havde mulighed for at fremsætte bemærkninger til indledningen af undersøgelsen og for at anmode om en høring med Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer.
a) Stikprøver
(9)
I betragtning af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter, EU-producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører blev alle kendte eksporterende producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og, som angivet i indledningsmeddelelsen, at fremlægge grundlæggende oplysninger om deres aktiviteter vedrørende PSF i perioden fra den 1. oktober 2012 til den 30. september 2013. Der blev anmodet om disse oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 27 for at give Kommissionen mulighed for at afgøre, om det var nødvendigt at udtage stikprøver, og i bekræftende fald at udtage en sådan. De kinesiske, indiske og vietnamesiske myndigheder blev også hørt.
Stikprøveudtagning af EU-producenter
(10)
Kommissionen anførte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en foreløbig stikprøve af EU-producenter. Kommissionen udtog stikprøven på grundlag af salgs- og produktionsmængden af PSF i undersøgelsesperioden og under hensyntagen til virksomhedernes geografiske fordeling. Stikprøven bestod af fire EU-producenter. EU-producenterne i stikprøven tegnede sig for 54 % af den samlede EU-produktion af PSF.
(11)
Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den foreløbige stikprøve. Der blev ikke modtaget bemærkninger. Stikprøven er repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
Stikprøveudtagning af importører
(12)
For at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage en sådan, anmodede Kommissionen ikke forretningsmæssigt forbundne importører om at fremlægge de oplysninger, der var anmodet om i indledningsmeddelelsen.
(13)
Otte ikke forretningsmæssigt forbundne importører fremlagde de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 1, udtog Kommissionen indledningsvis en stikprøve bestående af de tre ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der repræsenterede den største importmængde til Unionen. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 2, blev alle kendte, berørte importører hørt om udtagningen af stikprøven.
(14)
En af importørerne i stikprøven trak sig ud af stikprøven, idet virksomheden meddelte Kommissionen, at den ikke agtede at besvare spørgeskemaet. Derefter opgav Kommissionen at anvende stikprøver i betragtning af det begrænsede antal tilbageværende importører (som ikke indgik i stikprøven), som alle blev anmodet om at besvare spørgeskemaet. To virksomheder, der både importerer og anvender den pågældende vare, anførte, at de ikke ønskede at samarbejde som importører, men som brugere. Fra de fem tilbageværende ikke forretningsmæssigt forbundne importører blev der modtaget fire spørgeskemabesvarelser.
Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Kina
(15)
For at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage en sådan, anmodede Kommissionen alle kendte eksporterende producenter i Kina om at fremlægge de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen. Kommissionen bad endvidere Kinas repræsentation ved Den Europæiske Union om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.
(16)
I første omgang indsendte 23 eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. På grundlag af de oplysninger, Kommissionen modtog fra de eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter, og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27 foreslog den indledningsvis en stikprøve bestående af de fem samarbejdsvillige eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter, der repræsenterede den største eksportmængde til Unionen i undersøgelsesperioden. Yderligere to kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter indsendte de ønskede oplysninger på et senere tidspunkt. Disse to kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter var dog ikke af en sådan størrelse, at det ville have ændret noget ved stikprøven, selv om de havde indsendt de ønskede oplysninger inden for fristen.
(17)
To kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter anmodede om at få stikprøven udtaget på grundlag af det råmateriale, der anvendes til fremstilling af PSF. De gjorde således gældende, at der til stikprøven burde udtages det samme antal PSF-producenter, der anvender henholdsvis ren terephthalatsyre/monoethylenglycol (»PTA/MEG«) og polyethylenterephthalat (»PET«) i flager. De gjorde endvidere gældende, at fremstillingsprocesserne var forskellige, afhængigt af råmaterialet, og at producenter, der anvender forskellige råmaterialer, ikke konkurrerer på det samme marked. Det blev desuden hævdet, at PSF-producenter, der ikke anvender PTA/MEG som råmateriale, ikke kunne nyde godt af leveringen af PTA/MEG mod utilstrækkeligt vederlag som beskrevet i klagen.
(18)
Kommissionen udtog stikprøven på grundlag af den største eksportmængde til Unionen i undersøgelsesperioden, jf. grundforordningens artikel 27, stk. 1. I forbindelse med stikprøven blev der også taget hensyn til, at nogle af ordningerne ikke nødvendigvis anvendes af alle eksporterende producenter i Kina. Det blev desuden bemærket, at stikprøven omfattede virksomheder, der anvender begge fremstillingsprocesser.
(19)
At foretage stikprøveudtagningen udelukkende ud fra typer fremstillingsprocesser ville være forbundet med en risiko for at foregribe resultatet af undersøgelsen ved at antage, at man fandt frem til, at der kun er ydet udligningsberettigede subsidier til PSF-producenter, der anvender PTA/MEG som råmateriale, ikke til PSF-producenter, der anvender PET-flager som råmateriale. Herudover mente man, at et sådant udtagningskriterium ville være vilkårligt, fordi den opnåede stikprøve med det samme antal virksomheder ikke ville være repræsentativ med hensyn til eksportmængden til Unionen, jf. grundforordningens artikel 27, stk. 1, og anmodningen blev derfor afvist.
(20)
En af de kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter krævede at få stikprøven baseret på eksportværdi frem for eksportmængde, og anmodede om at indgå i stikprøven. En stikprøveudtagning baseret på eksportværdier ville ikke føre til repræsentative og objektive resultater, eftersom priser kan fordrejes ved subsidiering. Kommissionen havde udtaget de fem største eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter, opgjort i mængde, som repræsenterede 53 % af de samarbejdsvillige kinesiske eksportørers samlede eksportmængde til Unionen. Dette betragtes som den største repræsentative eksportmængde, der med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed, jf. grundforordningens artikel 27, stk. 1. Dette krav blev derfor afvist.
(21)
Den samme part gjorde gældende, at dens råmaterialer udelukkende bestod af genanvendt tekstilaffald, og at den ikke modtog de subsidier, der måtte være knyttet til anvendelsen af PTA/MEG. Denne part hævdede, at den ikke burde tildeles en subsidiemargen, som var beregnet ud fra oplysninger vedrørende virksomheder, der anvendte PTA/MEG som råmateriale. Som anført i betragtning 18 blev der i forbindelse med stikprøven taget hensyn til, at nogle af ordningerne ikke nødvendigvis anvendes af alle eksporterende producenter i Kina. Denne anmodning blev derfor afvist.
(22)
Den foreløbige stikprøve bestående af fem eksporterende producenter, jf. betragtning 16, blev derfor bekræftet som den endelige stikprøve.
(23)
Efter fremlæggelsen af oplysninger satte klageren spørgsmålstegn ved Kommissionens stikprøveudtagningsmetode. Klageren rejste tvivl om de 23 samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenters/grupper af eksporterende producenters repræsentativitet, jf. betragtning 16, i forhold til den samlede mængde PSF, der eksporteres fra Kina til Unionen. Herudover mente klageren, at en stikprøve bestående af fem virksomheder var utilstrækkelig, i betragtning af at der angiveligt er 150 PSF-producenter i Kina. Herudover hævdede klageren, at der ved stikprøveudtagningen ikke blev taget hensyn til de kinesiske producenters geografiske fordeling og til, hvor stor en andel af de kinesiske producenter der anvender de forskellige relevante fremstillingsprocesser. Endelig gjorde klageren gældende, at Kommissionen ikke havde fremlagt oplysninger om den mængde PSF, der faktisk fremstilles af de kinesiske virksomheder i stikprøven, og om, hvorvidt den fremstillede mængde er repræsentativ i forhold til den samlede mængde PSF, der fremstilles i Kina.
(24)
Importen fra de 23 samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter tegnede sig for 83 % af den samlede importmængde fra Kina, og samarbejdsniveauet blev derfor anset for at være højt. Som nævnt i betragtning 16 udtog Kommissionen en stikprøve bestående af fem eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, og som repræsenterede den største eksportmængde til Unionen i undersøgelsesperioden, jf. grundforordningens artikel 27. På dette grundlag blev stikprøven betragtet som repræsentativ. De udtagne virksomheder blev anmodet om at udfylde hele spørgeskemaet. Under alle omstændigheder kan eksporterende producenter, der ikke er villige til at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, ikke udtages til stikprøven, da Kommissionen tilstræber at fastlægge de faktiske omstændigheder på grundlag af de oplysninger, der indhentes hos de samarbejdsvillige eksporterende producenter via deres spørgeskemabesvarelser, som kontrolleres på stedet.
(25)
Med hensyn til udtagning af en stikprøve af eksporterende producenter under hensyntagen til deres geografiske fordeling i Kina underbyggede klageren ikke sin påstand. Klageren forklarede navnlig ikke, hvorfor en stikprøve baseret på kriteriet om geografisk fordeling ville være i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, der til gengæld giver mulighed for at udtage stikprøven på grundlag af den største eksportmængde.
(26)
Hvad angår påstanden om, at stikprøven ikke tog hensyn til, hvor stor en andel af de kinesiske producenter der anvender de forskellige relevante fremstillingsprocesser, påpeges det, at stikprøven omfattede virksomheder, der anvender begge fremstillingsprocesser, jf. betragtning 18. Desuden anvender de største kinesiske eksportører PTA/MEG til fremstilling af PSF til EU-markedet.
(27)
Det bemærkes endvidere, at klageren henviser til produktion frem for eksport til Unionen, men der er ikke noget krav om, at Kommissionen skal oplyse, hvilken mængde PSF der fremstilles af de kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter i stikprøven, eftersom formålet med den nuværende procedure er at vurdere subsidieringen i forhold til den mængde PSF, der fremstilles i Kina og eksporteres til Unionen.
(28)
Alle klagerens påstande vedrørende stikprøveudtagningsmetoden blev derfor afvist.
Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Indien
(29)
For at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage en sådan, anmodede Kommissionen alle kendte eksporterende producenter i Indien om at fremlægge de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen. Kommissionen bad endvidere Indiens repræsentation ved Den Europæiske Union om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.
(30)
Otte eksporterende producenter i Indien fremlagde de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve bestående af fire virksomheder på grundlag af den største repræsentative eksportmængde til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 2, blev alle kendte, berørte eksporterende producenter og de indiske myndigheder hørt om udtagningen af stikprøven. Der blev ikke fremsat bemærkninger.
(31)
Efter fremlæggelsen af oplysninger henviste klageren til, at der findes 17 PSF-producenter i Indien, og satte spørgsmålstegn ved, om en stikprøve bestående af fire eksporterende producenter var repræsentativ. Kommissionen bekræfter, at stikprøven på fire indiske eksporterende producenter blev betragtet som repræsentativ, da den dækker ca. 90 % af den samlede indiske eksport til Unionen i undersøgelsesperioden.
Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Vietnam
(32)
Kommissionen anmodede alle kendte eksporterende producenter i Vietnam om at fremlægge de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen. Kommissionen bad endvidere Vietnams repræsentation ved Den Europæiske Union om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.
(33)
Fem eksporterende producenter i Vietnam fremlagde de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven, men en af disse virksomheder havde ikke haft eksportsalg til Unionen i undersøgelsesperioden. Kommissionen besluttede derfor, at denne virksomhed ikke skulle undersøges. I betragtning af det lave antal tilbageværende eksporterende producenter besluttede Kommissionen, at stikprøveudtagning ikke var nødvendig.
(34)
Efter fremlæggelsen af oplysninger bemærkede klageren, at der for Vietnams vedkommende blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra tre ud af de fire eksporterende producenter, og at Kommissionen burde havde forsøgt at opnå samme dækning for den kinesiske og indiske eksport. Kommissionen gør opmærksom på, at erhvervsgrenens situation i Vietnam var meget anderledes på grund af det meget begrænsede antal samarbejdsvillige eksporterende producenter (nemlig tre) i modsætning til det store antal eksporterende producenter i Kina og Indien. Derfor var det kun nødvendigt at udtage stikprøver i de to sidstnævnte lande. Kommissionen præciserer desuden, at de tre samarbejdsvillige, undersøgte vietnamesiske eksporterende producenter tegner sig for over 99 % af den samlede importmængde af den pågældende vare fra Vietnam til Unionen.
b) Individuel undersøgelse
(35)
Tre eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter i Kina anmodede om en individuel undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 27, stk. 3. I betragtning af antallet af anmodninger om individuel undersøgelse og størrelsen af stikprøven af eksporterende producenter fra Kina ville undersøgelsen af disse anmodninger være urimeligt byrdefuld. Anmodningerne blev derfor afvist.
(36)
En eksporterende producent i Indien anmodede om en individuel undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 27, stk. 3. Undersøgelsen af denne anmodning blev accepteret. Det blev navnlig fastslået, at en individuel undersøgelse i dette særlige tilfælde ikke ville være urimeligt byrdefuld og ikke ville hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen.
c) Besvarelser af spørgeskemaet
(37)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til Kinas repræsentanter (herunder særlige spørgeskemaer rettet til banker og producenter af PTA og MEG), Indiens repræsentanter (herunder særlige spørgeskemaer rettet til banker) og Vietnams repræsentanter (herunder særlige spørgeskemaer rettet til banker og producenter af PTA og MEG). Kommissionen sendte endvidere spørgeskemaer til fem eksporterende producenter i stikprøven i Kina, fem eksporterende producenter (fire, som indgik i stikprøven, og en, som ikke indgik i stikprøven) i Indien, fire eksporterende producenter i Vietnam, fire EU-producenter, fem ikke forretningsmæssigt forbundne importører og 105 brugere.
(38)
Hvad angår Kina blev der modtaget spørgeskemabesvarelser fra de kinesiske myndigheder (Handelsministeriet) og de fem kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter i stikprøven. Hvad angår Indien blev der modtaget spørgeskemabesvarelser fra de indiske myndigheder (Ministeriet for Handel og Industri), de fire indiske eksporterende producenter i stikprøven og den indiske eksporterende producent, der anmodede om en individuel undersøgelse. Hvad angår Vietnam blev der modtaget spørgeskemabesvarelser fra de vietnamesiske myndigheder (Den Vietnamesiske Konkurrencemyndighed, Ministeriet for Industri og Handel samt en række banker). En eksporterende producent, der tegnede sig for en meget beskeden eksportmængde til Unionen, trak sig ud af samarbejdet og besvarede ikke spørgeskemaet. Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra de øvrige tre vietnamesiske eksporterende producenter (heraf to tilhørende samme koncern). Herudover indsendte fire EU-producenter, fire ikke forretningsmæssigt forbundne importører og tolv brugere spørgeskemabesvarelser.
(39)
Efter fremlæggelsen af oplysninger bemærkede klageren, at det antal spørgeskemaer, der blev sendt til EU-producenterne i stikprøven, tilsyneladende ikke stod i forhold til det antal, der blev sendt til importørerne og brugerne. Hertil skal det først og fremmest bemærkes, at det antal spørgeskemaer, der blev sendt til en bestemt gruppe af økonomiske aktører (EU-producenter, eksporterende producenter, importører eller brugere), ikke afspejler den vægt, Kommissionen tillægger deres respektive situation. Formålet var udelukkende at indhente oplysninger af den rette kvalitet og i den rette mængde til at kunne foretage den bedst mulige analyse af subsidiering, skade og Unionens interesser.
(40)
I dette tilfælde blev der sendt spørgeskemaer til de fire EU-producenter i stikprøven, de fem kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, fem indiske eksporterende producenter, fire vietnamesiske eksporterende producenter, fem importører og alle kendte brugere samt alle de brugere, der havde givet sig til kende. Faktisk indeholder grundforordningens artikel 27 ikke bestemmelser om stikprøveudtagning af brugere. Desuden viser erfaringerne fra de hidtidige handelsbeskyttelsesundersøgelser, at selv om der i nogle tilfælde med udgangspunkt i de foreliggende oplysninger kan kontaktes et stort antal brugere, er det som regel kun et begrænset antal af disse, der er villige til at besvare et spørgeskema. Derfor bestræbte Kommissionen sig også i dette tilfælde aktivt på at få et samarbejde i stand med så stort et antal brugere som muligt.
d) Kontrolbesøg
(41)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at afgøre, om der fandt subsidiering sted, og fastlægge den deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev i henhold til grundforordningens artikel 26 aflagt kontrolbesøg hos følgende statslige myndigheder, finansielle institutioner og virksomheder:
Kinesiske myndigheder
-
handelsministeriet, Beijing, Kina
Indiske myndigheder
-
ministeriet for handel og industri, New Delhi
Vietnamesiske myndigheder
-
Vietnams konkurrencemyndighed, ministeriet for industri og handel, Hanoi
-
finansministeriet, Hanoi (herunder kontrolbesøg i en række banker)
-
toldmyndighederne i Thai Binh, Thai Binh City, Thai Binh Province
EU-producenter
-
Trevira GmbH, Bobingen, Tyskland
-
Wellman International Ltd., Kells, Irland
-
Greenfiber International S.A., Buzau, Rumænien
-
Silon s.r.o., Sezimovo Ústí, Tjekkiet
Importører
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Det Forenede Kongerige
Brugere
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Tyskland
Eksporterende producenter i Kina
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd, Shanghai
-
Jiangsu Huaxicun Co, Huaxi Village, Jiangyin
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Suzhou
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Xiamen
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fuyang
Eksporterende producenter i Indien
-
The Bombay Dyeing and Manufacturing Co., Mumbai
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur
-
Indo Rama Synthetics Ltd., Nagpur
-
Reliance Industries Limited, Mumbai
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd., Mumbai
Eksporterende producenter i Vietnam
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd., Halong City
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, Thai Thuy Town, Thai Binh Province og Hop Than Co. Ltd., Thai Binh City, Thai Binh Province (under ét »Thai Binh Group«).
(42)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde klageren gældende, at størsteparten af de kinesiske producenter er koncentreret i de sydøstlige kystprovinser Jiangsu og Zhejiang, og at ingen af de fem kontrolbesøg fandt sted i disse to provinser. I den forbindelse bemærkes det, at Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co and Jiangsu Huaxicun Co befinder sig i Jiangsu-provinsen, og at Zhejiang Anshun Pettechs Fibre befinder sig i Zhejiang-provinsen. Denne påstand blev derfor afvist.
(43)
Herudover gjorde klageren gældende, at to store kinesiske producenter, målt i produktionskapacitet, ikke var omfattet af stikprøven. Hvad det angår gøres der opmærksom på, at Kommissionen som forklaret i betragtning 16 og 18 udtog stikprøven på grundlag af den eksporterende mængde til Unionen og valgte de fem største eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter til Unionen, jf. grundforordningens artikel 27. Alene det forhold, at der findes andre store PSF-producenter i Kina, anfægter ikke som sådan stikprøvens repræsentativitet.
(44)
Klageren fremsatte en lignende påstand vedrørende Vietnam og gjorde gældende, at to store vietnamesiske PSF-producenter ikke var omfattet af undersøgelsen. Som forklaret af Kommissionen i betragtning 32-34 dækkede undersøgelsen samtlige de vietnamesiske producenter, der eksporterer PSF til Unionen, og der blev modtaget svar fra tre eksporterende producenter, der tegner sig for praktisk taget al PSF-eksport til Unionen. Det forhold, at der måtte findes andre store PSF-producenter i Vietnam, der ikke eksporterer den pågældende vare til Unionen, er ikke relevant for de samarbejdsvillige eksporterende producenters repræsentativitet.
1.3. UNDERSØGELSESPERIODE OG BETRAGTET PERIODE
(45)
Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2012 til den 30. september 2013 (»undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2010 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
(46)
Efter fremlæggelsen af oplysninger fremsatte klageren bemærkninger til undersøgelsesperiodens varighed, som den anså for at være for kort og dermed for at have påvirket Kommissionens konklusioner i negativ retning. Klageren anførte, at man med en varighed på 12 måneder så bort fra, at EU-erhvervsgrenen efter dens opfattelse var blevet påført skade i en periode på adskillige år. Klageren mente endvidere, at de subsidier, der blev anført i klagen, ikke kunne analyseres fyldestgørende med en undersøgelsesperiode på 12 måneder.
(47)
Hvad angår skadesanalysen skal det understreges, at Kommissionen foretog en vurdering af årene 2010, 2011 og 2012 samt af undersøgelsesperioden og ikke, som klageren anfører, kun af de 12 måneder, der svarer til undersøgelsesperioden. Med hensyn til at afgøre, om der fandt subsidiering sted, valgte Kommissionen inden for rammerne af sin skønsbeføjelse og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 5 og 11 en undersøgelsesperiode på 12 måneder. Indtil fremlæggelsen af oplysninger fremsatte hverken klageren eller nogen anden interesseret part bemærkninger til undersøgelsesperiodens varighed, som fremgik af indledningsmeddelelsen og spørgeskemaerne. Kommissionen finder, at en undersøgelsesperiode på 12 måneder er passende med henblik på at opnå repræsentative resultater til brug for undersøgelsen. Denne påstand blev derfor afvist.
1.4. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(48)
Den 2. oktober 2014 fremlagde Kommissionen de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke den agtede at afslutte proceduren, for alle interesserede parter og opfordrede disse til at fremsætte bemærkninger. Der blev modtaget bemærkninger fra en brugersammenslutning, klageren, en kinesisk eksporterende producent og dennes tilknyttede virksomheder, fire indiske eksporterende producenter, de kinesiske myndigheder og de vietnamesiske myndigheder. Kommissionen overvejede bemærkningerne, der blev taget i betragtning, hvor det var relevant.
(49)
Bemærkningerne fra brugersammenslutningen vedrørte spørgsmålet om Unionens interesser, der ikke blev vurderet, da der ikke er nogen grund til at indføre foranstaltninger.
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(50)
Den pågældende vare er korte syntetiske fibre af polyester, ikke kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding, med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Indien og Vietnam, i øjeblikket henhørende under KN-kode 5503 20 00 (»den pågældende vare«).
(51)
Den pågældende vare kan normalt fremstilles enten af PTA (ren terephthalatsyre) og MEG (monoethylenglykol) eller af genanvendt flaske-PET i flager til fremstilling af genvundet PSF. Varen har en lang række anvendelsesformål; den anvendes f.eks. i beklædningsgenstande og boligartikler, men også i bilindustrien, hygiejne- og medicinalindustrien samt bygge- og anlægssektoren.
2.2. SAMME VARE
(52)
Undersøgelsen viste, at følgende varer har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesformål:
-
den pågældende vare
-
den vare, der fremstilles og sælges på de pågældende landes hjemmemarked, og
-
den vare, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen.
(53)
Kommissionen har derfor fastslået, at disse varer er den samme vare, jf. grundforordningens artikel 2, litra c).
2.3. PÅSTANDE VEDRØRENDE VAREDÆKNINGEN
2.3.1. PSF fremstillet af PTA/MEG og PSF fremstillet af genanvendte PET-flasker
(54)
To offentlige myndigheder og en sammenslutning, der repræsenterer eksporterende producenter i et af de pågældende lande, hævdede, at PSF fremstillet af PTA/MEG og PSF fremstillet af genanvendte PET-flasker burde betragtes som to forskellige varer. Påstanden tog udgangspunkt i forskellen mellem de vigtigste råmaterialer, idet der til visse typer PSF anvendes PTA/MEG, mens der til visse andre typer anvendes flager fremstillet af genanvendte PET-flasker. I tilknytning hertil blev omkostninger og salgspriser nævnt som vigtige forskelle. Det blev også hævdet, at der er væsentlige kvalitetsforskelle mellem PSF fremstillet af PTA/MEG og PSF fremstillet af genanvendte PET-flasker, hvilket har betydning for anvendelsen.
(55)
PSF fremstillet af PTA/MEG og PSF fremstillet af genanvendte PET-flasker er ganske rigtigt to forskellige typer PSF inden for PSF-varedækningen. De to typer har dog de samme fysiske og kemiske egenskaber og deres endelige anvendelsesformål er grundlæggende de samme. Det anerkendes, at ikke alle varetyperne er indbyrdes substituerbare, men tidligere undersøgelser og den aktuelle undersøgelse har slået fast, at de forskellige varetyper i det mindste er delvist indbyrdes substituerbare, og at deres anvendelsesformål er delvist overlappende. Påstanden blev derfor afvist.
(56)
En eksporterende producent gentog i sine bemærkninger, at genanvendte PET-flasker i modsætning til anvendelsen af flager fremstillet af genanvendte PET-flasker indebærer en anden fremstillingsproces og udgør et andet råmateriale. Den samme part tilføjede, at omkostninger og salgspris såvel som kvaliteten af PSF fremstillet af genanvendte PET-flasker er betydeligt lavere end for »normal PSF«. Kommissionen fastholder, at råmaterialet, hvad enten det drejer sig om genanvendte PET-flasker eller flager fremstillet af genanvendte PET-flasker, i alt væsentligt er det samme. Sammenlignet med PET-flager er de yderligere etaper, der er nødvendige, når der anvendes PET-flasker, sortering og vask af flaskerne, efterfulgt af findeling af flaskerne til flager. Alle de efterfølgende fremstillingsetaper er de samme. Desuden har den færdige vare de samme egenskaber, idet der dog kan forekomme forskellige kvaliteter, hvilket der da også er taget højde for i forbindelse med varekontrolnummeret (PCN - Product Control Number). Prisforskellen (om nogen), baseret på de forskellige kvaliteter, afspejles derfor også af varekontrolnummeret. Denne påstand blev derfor afvist.
2.3.2. Standard-PSF og special-PSF
(57)
En offentlig myndighed og fire eksporterende producenter hævdede, at standard-PSF og special-PSF skal behandles som forskellige varer på grund af forskellene i produktionsomkostninger, salgspriser og anvendelsesformål. Det blev også hævdet, at EU-erhvervsgrenen fokuserer på special-PSF som den vigtigste type PSF, mens de pågældende lande hovedsagelig leverer standard-PSF.
(58)
Den offentlige myndighed og de fire eksporterende producenter, der fremsatte den i betragtning 57 omhandlede påstand, fremlagde ikke nogen definition af special-PSF.
(59)
Special-PSF, som defineret af EU-producenterne i stikprøven, spænder fra PSF fremstillet af en kombination af polyester og polyethylen til brug i hygiejneprodukter, farvet PSF, PSF med en særlig sejhed, flammehæmmende PSF, PSF til tekniske formål (f.eks. geotekstiler og fiberdug, som anvendes i byggesektoren) og PSF, som designes, udvikles og tilpasses særlige anvendelsesformål sammen med kunden, til PSF, som anvendes i bilindustrien (specielt synligt betræk i biler skal være farvehomogent).
(60)
Standard-PSF er ifølge EU-producenterne i stikprøven PSF med mere fleksible specifikationer.
(61)
I den foreslåede definition af special-PSF og standard-PSF har de to typer PSF samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber. Det forhold, at der findes flere typer og kvaliteter, udelukker ikke, at de kan betragtes som én og samme vare. Der ser ud til at være flere mulige anvendelsesformål for standard-PSF end for special-PSF, men denne forskel er ikke nok til, at de skal klassificeres som to separate varer. Selv om de forskellige typer PSF har forskellige egenskaber svarende til deres specifikke anvendelsesformål, er deres grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål de samme.
(62)
Herudover skal det præciseres, at den type PSF, EU-producenterne hovedsagelig fremstillede i undersøgelsesperioden, ikke var special-PSF. Denne udgjorde i gennemsnit ca. 40 % af alle de typer PSF, EU-producenterne i stikprøven fremstillede, i henhold til deres egen definition af standard-PSF og special-PSF.
(63)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde en eksporterende producent endnu en gang gældende, at special-PSF og standard-PSF ikke er »samme vare« og derfor ikke kan undersøges under ét. Samme part bemærkede, at special-PSF og standard-PSF er forskellige med hensyn til endeligt anvendelsesformål, produktionsomkostninger og salgspris. Det anses derfor for at være en fejl fra Kommissionens side, at den ikke har undersøgt forskellene i omkostninger og salgspris for henholdsvis special-PSF og standard-PSF. Parten anførte, at det er uklart, hvordan produktionsomkostninger og salgspris for den undersøgte vare er blevet fastsat, og anmodede Kommissionen om at foretage en gennemgang af underbudsanalysen efter en adskillelse af oplysningerne om henholdsvis standard-PSF og special-PSF.
(64)
Kommissionen bekræfter, at PSF sælges som forskellige varetyper til spinding eller fiberdug. PSF kan f.eks. være sammensat af en eller to komponenter og have forskellige specifikationer med hensyn til decitex, sejhed, glans, kvalitet mv. Disse særlige kendetegn fremgik af varekontrolnummeret, som Kommissionen ikke havde modtaget nogen bemærkninger til. Det anerkendes, at standard-PSF og special-PSF ikke er indbyrdes substituerbare i alle deres mulige anvendelser, men de forskellige varetyper er delvist indbyrdes substituerbare og overlappende med hensyn til anvendelse. Som beskrevet i betragtning 61 og fastslået i forbindelse med tidligere procedurer vedrørende samme vare er disse varetypers fysiske og kemiske egenskaber og deres endelige anvendelsesformål grundlæggende de samme. Alle typer er baseret på de samme råmaterialer (PTA/MEG eller genanvendt PET), der tegner sig for over 60 % af produktionsomkostningerne. Råmaterialerne kan suppleres med tilsætningsstoffer eller yderligere komponenter for at give fibrene bestemte egenskaber. Varekontrolnummeret dækker råmaterialernes oprindelse og andre elementer, der indvirker på produktionsomkostningerne og salgspriserne. Der er dog ingen væsentlig forskel i fremstillingsprocessen for standard-PSF og special-PSF. Dette kan konstateres i forbindelse med EU-producenterne i stikprøven, hvoraf ingen udelukkende fremstiller standard-PSF eller special-PSF. Endelig findes der tilsyneladende ikke nogen konsekvent og almindelig anerkendt definition af special-PSF. F.eks. anses PSF, som anvendes i hygiejneindustrien, af nogle EU-producenter for at være special-PSF, jf. betragtning 59. På den anden side har forskellige brugere og en brugersammenslutning anført, at PSF til anvendelse i hygiejneindustrien til f.eks. vådservietter er en standardtype, selv om det af hensyn til sundhed og sikkerhed helst ikke bør bestå af genanvendte materialer. Desuden anser nogle EU-producenter PSF, der opfylder særlige kundespecifikke krav (f.eks. en bestemt indfarvning), for at være special-PSF, selv om fremstillingsprocessen og produktionsomkostningerne for disse typer PSF kan være nøjagtig de samme som for andre (standard-)typer. Kommissionen kunne derfor ikke forlade sig på en selvbestaltet kategorisering af standard-PSF versus special-PSF, og denne påstand blev derfor afvist.
2.3.3. Andre påstande vedrørende varedækning
(65)
En bruger og en brugersammenslutning hævdede, at PSF importeret fra Kina er af bedre kvalitet end PSF fremstillet i Unionen. Et af argumenterne var, at PSF fra Folkerepublikken Kina ikke indeholder hårdt polymer. Et andet argument var kinesisk PSF's lyshed, hvor PSF fremstillet i Unionen hævdedes at indeholde grå nuancer, da størstedelen af Unionens PSF fremstilles af genanvendte PET-flasker.
(66)
Det første argument, ifølge hvilket PSF fremstillet i Unionen indeholder hårdt polymer, blev ikke underbygget med konkrete beviser. Desuden er det modsatte også blevet anført i andre bemærkninger fra brugere og i besvarelser af brugerspørgeskemaet (nemlig, at PSF fremstillet af EU-producenter som regel er af bedre kvalitet end PSF fremstillet i de pågældende lande).
(67)
Hvad angår det andet argument vedrørende lyshed bekræfter de oplysninger, der blev fremlagt i forbindelse med undersøgelsen, at PSF fremstillet af PTA/MEG som regel er lysere end PSF fremstillet af genanvendte PET-flasker (når der ikke tilsættes farvestoffer og/eller blegemidler under fremstillingen). De to typer PSF har dog de samme fysiske og kemiske egenskaber og deres endelige anvendelsesformål er grundlæggende de samme. Det bør også bemærkes, at det grundlæggende råmateriale var et af de aspekter, der blev taget i betragtning ved beregningen af skade. Med andre ord blev importeret PSF fremstillet af genanvendte PET-flasker kun sammenlignet med PSF fremstillet i Unionen af genanvendte PET-flasker. På samme måde blev importeret PSF fremstillet af PTA/MEG kun sammenlignet med PSF fremstillet i Unionen af PTA/MEG.
(68)
En brugersammenslutning, en eksporterende producent og en offentlig myndighed hævdede, at aftagerindustrierne ofte forlanger varer, der er fremstillet af PSF fra de pågældende lande (især Kina).
(69)
Denne påstand blev ikke underbygget med konkrete beviser, heller ikke for at præcisere, hvorfor der forlanges PSF fra de tre pågældende lande (hvis aftagerindustrierne rent faktisk stiller et sådant krav).
(70)
Brugersammenslutningen påstod nærmere bestemt, at bilindustrien i EU kun accepterer PSF fra Kina.
(71)
Den underbyggede dog ikke sin påstand og påviste heller ikke, at PSF fremstillet af EU-producenter ikke kan anvendes i EU's bilindustri. Desuden viser kontrollerede oplysninger, at EU-producenter også sælger betydelige mængder PSF til EU's bilindustri, hvilket tyder på det modsatte.
(72)
En eksporterende producent hævdede, at PSF fremstillet af denne eksporterende producent og PSF fremstillet af EU-producenter er forskellige varer, selv om de begge fremstilles af genanvendte PET-flasker. Ifølge denne eksporterende producent fremstilles dens PSF (fortrinsvis) af genanvendte PET-flasker (ikke flager), som undergår en anden fremstillingsproces og er et anden råmateriale end flager af genanvendte PET-flasker, som anvendes af andre PSF-producenter.
(73)
Denne påstand blev ligeledes afvist, eftersom PET-flasker og PET-flager (som er PET-flasker i flager) i alt væsentligt er det samme råmateriale, om end i en anden form.
2.3.4. Konklusion
(74)
Det blev derfor konkluderet, at alle de typer PSF, der er omfattet af undersøgelsen, har de samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber, og at deres endelige anvendelsesformål grundlæggende er de samme.
3. SUBSIDIERING
3.1. KINA
3.1.1. Generelt
(75)
På grundlag af oplysningerne i klagen og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema undersøgtes følgende ordninger, igennem hvilke de offentlige myndigheder i Kina angiveligt havde ydet subsidier:
A.
Præferencelån til PSF-industrien fra statsejede banker og statsstyring af private banker
B.
Statslig levering af varer og tjenesteydelser mod utilstrækkeligt vederlag og statsstyring af private leverandører
-
Statslig levering af PTA og MEG mod utilstrækkeligt vederlag
-
Statslig indrømmelse af jord og brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag
-
Statslig levering af elektricitet
-
Ordning for levering af billigt vand
C.
Udviklingstilskud og rentegodtgørelser i tekstilsektoren
-
Den særlige »Go Global«-fond
-
Fonden til fremme af handel med landbrugsprodukter, lette industriprodukter og tekstilvarer
D.
Ordninger for fritagelse for og nedsættelse af direkte skatter
-
Skattefritagelse for udenlandske (udenlandsk finansierede) virksomheder
-
Skattefritagelse for udbytte, der udbetales berettigede residente virksomheder imellem
-
Skattenedsættelse for anerkendte højteknologiske og teknologisk innovative virksomheder
-
Skattenedsættelse i særlige økonomiske områder
-
Skattenedsættelse for eksportorienterede virksomheder
-
Skattegodtgørelse på op til 40 % af købsværdien af indenlandsk fremstillet udstyr
E.
Ordninger vedrørende indirekte skat og importtold
-
Momsfritagelse og nedsættelse af importtold ved brug af importeret udstyr
-
Momsnedsættelse for udenlandsk finansierede virksomheder (FIE'er), der køber udstyr fremstillet i Kina
F.
Andre ordninger på regions- og provinsplan
-
Skattefritagelse mv. i udviklingsområder i Jiangsu-provinsen
-
Skatteincitamenter i byen Changzhou
-
Gunstige lejemål i byen Changzhou
-
Eksportfremmeordninger i Zhejiang-provinsen
-
Tilskud til teknologisk innovation i Zhejiang-provinsen
-
Skatte- og toldincitamenter i udviklingsområder i Guangdong-provinsen
-
Eksportincitamenter i Guangdong-provinsen
-
Godtgørelse af advokatsalærer i Guangdong-provinsen
-
(Særlig) fond for aktiviteter i forbindelse med udenrigshandel i Guangdong-provinsen
-
Rentegodtgørelse for lån til støtte for teknologisk innovative projekter i Guangdong-provinsen
-
Gunstige afgiftssatser i udviklingsområder i Shanghai-provinsen
-
Støtte til infrastruktur i Shanghai-provinsen
-
Låne- og skattepolitikker til fordel for eksportorienterede virksomheder i Shanghai-provinsen.
(76)
Kommissionen undersøgte samtlige de ordninger, der ifølge klagen fandt anvendelse. For hver ordning blev det undersøgt, om det i henhold til grundforordningens artikel 3 kunne påvises, at de kinesiske myndigheder havde ydet et finansielt bidrag, og at de eksporterende producenter i stikprøven derved havde opnået en fordel. Det fremgik af undersøgelsen, at den i dette tilfælde konstaterede fordel ligger under den gældende bagatelgrænsen, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 5 (3). Det anses derfor ikke for nødvendigt at træffe afgørelse om de enkelte ordningers udligningsberettigelse.
I det følgende gives der nærmere oplysninger om ordningerne og omfanget af de tilsvarende fordele for de enkelte virksomheder.
3.1.2. Specifikke ordninger
Ordninger, der ikke blev anvendt af de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven i undersøgelsesperioden
(77)
Det blev konstateret, at de kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter i stikprøven ikke anvendte nedenstående ordninger i undersøgelsesperioden, og at der derfor ikke kunne påvises nogen fordel.
-
Levering af PTA og MEG mod utilstrækkeligt vederlag
-
Statslig levering af elektricitet mod utilstrækkeligt vederlag
-
Statslig levering af billigt vand mod utilstrækkeligt vederlag
-
Den særlige »Go Global«-fond
-
Fonden til fremme af handel med landbrugsprodukter, lette industriprodukter og tekstilvarer
-
Skattefritagelse for udenlandske (udenlandsk finansierede) virksomheder
-
Skattenedsættelse for anerkendte højteknologiske og teknologisk innovative virksomheder
-
Skattenedsættelse i særlige økonomiske områder
-
Skattenedsættelse for eksportorienterede virksomheder
-
Skattegodtgørelse på op til 40 % af købsværdien af indenlandsk fremstillet udstyr
-
Andre ordninger på regions- og provinsplan.
(78)
For så vidt angår leveringen af PTA og MEG mod utilstrækkeligt vederlag påstod klageren, at de kinesiske myndigheder har kontrol over visse erhvervsgrene og varer i leverandørleddet, hvilket giver mulighed for at levere råmaterialer til producenter af PSF, navnlig PTA og MEG, til gunstige priser. Det betyder, at PSF-producenter modtager udligningsberettigede subsidier ved køb af PTA og MEG hos statsejede virksomheder til priser, der ligger under markedsprisen, dvs. mod utilstrækkeligt vederlag.
(79)
Det fremgik dog af undersøgelsen, at de kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter af PSF importerede størsteparten af deres råmaterialer, PTA og MEG, til fremstilling af PSF til eksport under en procedure for aktiv forædling.
(80)
Der kunne derfor ikke påvises subsidieydelser til virksomhederne i stikprøven under den påståede ordning.
(81)
Efter fremlæggelsen af oplysninger bemærkede klageren, at Kommissionen kun havde foretaget en delvis analyse af en subsidieordning, som de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven ikke anvendte i undersøgelsesperioden, nemlig levering af PTA/MEG til subsidierede priser. For så vidt angår denne ordning gjorde klageren gældende, at den måde, hvorpå stikprøven var udformet, og det forhold, at en stor kinesisk PSF-producent ikke var omfattet af undersøgelsen, påvirkede afgørelsen om subsidiering i forbindelse med ordningen.
(82)
Som forklaret i betragtning 16 og 18 udtog Kommissionen blandt de 23 kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, en stikprøve bestående af de fem største eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter, der blev betragtet som repræsentative, jf. grundforordningens artikel 27. Den kinesiske producent, som klageren henviste til, og som ikke var omfattet af stikprøven, havde ikke eksporteret særlig store mængder PSF til Unionen i undersøgelsesperioden. Derfor påvirkede det forhold, at denne producent ikke var omfattet, ikke stikprøvens repræsentativitet og havde ikke nogen betydelig indvirkning på konklusionerne vedrørende den pågældende subsidieordning.
(83)
Kommissionen bekræfter, at den bestræbte sig på at indhente oplysninger og svar vedrørende alle de subsidieordninger, der ifølge klagen fandt anvendelse, herunder dem, som klageren nævnte i bemærkningerne til fremlæggelsen af oplysninger, men det blev konstateret, at disse ordninger ikke var blevet anvendt af de eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter i stikprøven. I betragtning 78 har Kommissionen fremlagt yderligere oplysninger om leveringen af PTA/MEG mod utilstrækkeligt vederlag, da især denne subsidieordning blev fremhævet i klagen med påstand om, at den kunne give modtagerne et betydeligt udligningsberettiget subsidie.
Ordninger, der blev anvendt af de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven i undersøgelsesperioden
3.1.3. Præferencelån til PSF-industrien
(84)
Klageren påstod, at PSF-producenter drager fordel af lavrentelån (rentesubsidierede lån) ydet af politisk styrede banker og statsejede forretningsbanker i medfør af de kinesiske myndigheders politik for finansiel bistand til fremme af vækst og udvikling i tekstil- og kemofiberindustrien.
a) Retsgrundlag
(85)
Følgende retlige bestemmelser vedrører præferencelån i Kina: Law of the PRC on Commercial Banks (bankloven), General Rules on Loans udstedt af People's Bank of China (den kinesiske centralbanks generelle regler for lån) den 28. juni 1996 og afgørelse nr. 40 fra statsrådet.
b) Beregning af subsidiebeløbet
(86)
I henhold til grundforordningens artikel 6, litra b), bør fordelen ved præferencelån beregnes som forskellen mellem den rente, der er betalt, og den rente, der ville skulle betales for et tilsvarende lån på markedsvilkår, som virksomheden kunne opnå på markedet. Kommissionen fastsatte en markedsreferencesats for sammenlignelige lån på markedsvilkår.
(87)
Referencesatsen blev beregnet på grundlag af de kinesiske rentesatser, som blev justeret, så de afspejlede en normal markedsrisiko (dvs. det blev antaget, at alle virksomheder i Kina kun ville blive tildelt den højeste rating for »Non-investment grade«-obligationer (BB hos Bloomberg), og det blev anset for passende at anvende den »merpræmie«, der normalt er forbundet med obligationer udstedt af virksomheder med denne rating, på den kinesiske centralbanks almindelige udlånssats).
(88)
De eksporterende producenters/grupper af eksporterende producenters fordel, nemlig de ikke-betalte renter i undersøgelsesperioden, blev beregnet ved at gange renteforskellen udtrykt i procent med den udestående gæld på lånet. Det opnåede beløb blev derefter fordelt i forhold til de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede salgsomsætning.
c) Konklusion
(89)
Fordelen ved denne ordning er på mellem 0 % og 0,50 %.
3.1.4. Indrømmelse af brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag
a) Retsgrundlag
(90)
Indrømmelsen af brugsrettigheder til jord i Kina hører under Land Administration Law of the People's Republic of China (jordforvaltningsloven) og Real Right Law of the People's Republic of China (loven om fast ejendom).
b) Praktisk gennemførelse
(91)
Al jord er i henhold til artikel 2 i jordforvaltningsloven statsejet, idet jord ifølge den kinesiske forfatning og de relevante retlige bestemmelser er den kinesiske befolknings fælles eje. Jord kan ikke sælges, men der kan i henhold til lovgivningen tildeles brugsrettigheder til jord. De statslige myndigheder kan gøre dette gennem offentlige budrunder eller ved auktion.
c) Konklusioner af undersøgelsen
(92)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter har indberettet oplysninger vedrørende den jord, de råder over, samt de relevante kontrakter/certifikater vedrørende brugsrettighederne til jorden, men de kinesiske myndigheder fremlagde ingen oplysninger om prisfastsættelsen på brugsrettigheder til jord.
d) Beregning af subsidiebeløbet
(93)
Det blev konkluderet, at situationen i Kina med hensyn til brugsrettigheder til jord ikke er markedsbaseret, og at der derfor åbenbart ikke findes nogen private referencer overhovedet i Kina. En justering for omkostninger eller priser i Kina er derfor ikke mulig. Det vurderes under disse omstændigheder, at der ikke er noget marked i Kina, og at det i overensstemmelse med grundforordningens artikel 6, litra d), nr. ii), er berettiget at anvende en ekstern reference til at måle fordelens omfang. Da de kinesiske myndigheder ikke foreslog nogen ekstern reference, måtte Kommissionen gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at fastlægge en egnet ekstern reference. I den forbindelse blev det, af de i betragtning 94 beskrevne grunde, anset for hensigtsmæssigt at anvende oplysninger fra Det Særskilte Toldområde Taiwan som en passende reference.
(94)
Kommissionen er af den opfattelse, at jordpriserne i Taiwan udgør det bedste referencealternativ for de områder i Kina, hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er etableret. Flertallet de eksporterende producenter er beliggende i den østlige del af Kina i udviklede områder med et højt BNP i provinser med høj befolkningstæthed.
(95)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i undersøgelsesperioden. Den fordel, som modtagerne opnåede, blev beregnet som forskellen mellem det beløb, som virksomhederne betalte for brugsrettigheder til jord, og det beløb, som de normalt skulle have betalt på grundlag af den taiwanesiske reference.
(96)
Ved denne beregning gjorde Kommissionen brug af den gennemsnitlige pris pr. kvadratmeter jord i Taiwan korrigeret for valutadepreciering og udvikling i BNP fra og med datoerne i de respektive kontrakter vedrørende brugsrettigheder til jord. Oplysningerne vedrørende priserne på industrijord blev indhentet på webstedet for Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs i Taiwan. Valutadeprecieringen og udviklingen i BNP for Taiwan blev beregnet på grundlag af inflation og udvikling i BNP pr. indbygger i løbende priser i USD for Taiwan som offentliggjort af Den Internationale Valutafond i World Economic Outlook fra 2011. Dette subsidiebeløb (tæller) blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, fordelt over undersøgelsesperioden på grundlag af den normale løbetid for brugsrettigheder til industrijord i Kina, dvs. 50 eller 70 år. Dette beløb blev derefter fordelt i forhold til den samlede salgsomsætning for de eksporterende producenter i stikprøven i undersøgelsesperioden, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet på grundlag af de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
e) Konklusion
(97)
Fordelen ved denne ordning er på mellem 0,02 % og 0,82 %.
3.1.5. Ordninger for fritagelse for og nedsættelse af direkte skatter
3.1.5.1. Skattefritagelse for udbytte, der udbetales berettigede residente virksomheder imellem
a) Retsgrundlag
(98)
Retsgrundlaget for en sådan skattefritagelse for udbytte er artikel 25-26 i Enterprise Income Tax Law (loven om selskabsbeskatning) og artikel 83 i Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law (gennemførelsesbestemmelserne til nævnte lov).
b) Praktisk gennemførelse
(99)
Denne ordning består i en favorabel skatteligning for residente kinesiske virksomheder, der er aktionærer i andre residente kinesiske virksomheder, i form af fritagelse for beskatning af bestemte former for udbytte, bonusser og andre egenkapitalinvesteringer for de residente moderselskaber.
c) Konklusioner af undersøgelsen
(100)
Af indkomstskatteopgørelserne for to eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter i stikprøven fremgår et beløb, som er fritaget for indkomstskat. Beløbet er opført som udbytte, bonusser og indtægter fra andre egenkapitalinvesteringer for støtteberettigede residenter og virksomheder i overensstemmelse med tillæg 5 til indkomsterklæringen (årlig opgørelse over skattefordele). De pågældende virksomheder betalte ikke indkomstskat af disse beløb.
d) Beregning af subsidiebeløbet
(101)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i undersøgelsesperioden. Den fordel, som modtagerne opnåede, anses for at bestå i forskellen mellem den samlede skyldige skat, under hensyntagen til indkomst i form af udbytte fra andre residente virksomheder i Kina, og den faktisk betalte skat, under hensyntagen til skattefritagelsen for udbytte. Dette subsidiebeløb (tæller) blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, fordelt i forhold til den samlede salgsomsætning for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i undersøgelsesperioden, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet på grundlag af de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
e) Konklusion
(102)
Fordelen ved denne ordning er på mellem 0 % og 0,06 %.
3.1.6. Ordninger vedrørende indirekte skat og importtold
3.1.6.1. Momsfritagelse og nedsættelse af importtold ved brug af importeret udstyr
a) Retsgrundlag
(103)
Retsgrundlaget for denne ordning er statsrådets cirkulære om tilpasning af skattepolitikker for importeret udstyr, »Guo Fa No 37/1997«, meddelelse fra Finansministeriet, tolddirektoratet og statens skatteforvaltning [2008] nr. 43, notat fra kommissionen for national udvikling og reform (NDRC - National Development and Reform Commission) om relevante forhold vedrørende behandling af bekræftelsesskrivelse om nationalt eller udenlandsk finansierede projekter, der tilskyndes af staten, nr. 316 2006 af 22. februar 2006, og fortegnelse over ikke-toldfritagne importerede varer til enten udenlandsk finansierede virksomheder eller indenlandske virksomheder, 2008.
b) Praktisk gennemførelse
(104)
Denne ordning medfører fritagelse for moms og importtold til fordel for udenlandsk finansierede virksomheder eller indenlandske virksomheder ved import af kapitaludstyr, som de bruger i deres produktion. For at komme i betragtning til fritagelsen må udstyret ikke være opført på en liste over ikke-berettiget udstyr, og den ansøgende virksomhed skal indhente et certifikat for »statstilskyndede projekter« udstedt af de kinesiske myndigheder eller NDRC i overensstemmelse med den relevante lovgivning om investering, skat og told.
c) Konklusioner af undersøgelsen
(105)
Fire af de kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter i stikprøven meldte om fritagelse for moms og importtold i forbindelse med importeret udstyr.
d) Beregning af subsidiebeløbet
(106)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i undersøgelsesperioden. Den fordel, som modtagerne opnåede, anses for at bestå i det beløb, der svarer til moms- og toldfritagelsen for importeret udstyr. Fordelen blev afskrevet over udstyrets levetid efter virksomhedens normale regnskabsprocedurer. Dette subsidiebeløb (tæller) blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, fordelt i forhold til den samlede salgsomsætning for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i undersøgelsesperioden, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet på grundlag af de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
e) Konklusion
(107)
Fordelen ved denne ordning er på mellem 0 % og 0,45 %.
3.1.6.2. Momsnedsættelse for FIE'er, der køber udstyr fremstillet i Kina
a) Retsgrundlag
(108)
Retsgrundlaget for denne ordning er skatteforvaltningens cirkulære om foreløbige bestemmelser nr. 171, 199 af 20. september 1999 vedrørende refusion af afgifter for FIE'er ved køb af indenlandsk fremstillet udstyr samt Finansministeriets og skatteforvaltningens notat nr. 176 [2008] om indstilling af gennemførelsen af politikken for refusion af afgifter for FIE'er ved køb af indenlandsk fremstillet udstyr.
b) Praktisk gennemførelse
(109)
Denne ordning giver fordele i form af momsrefusion for FIE'er ved køb af indenlandsk fremstillet udstyr. Udstyret må ikke være opført i fortegnelsen over varer, der ikke er afgiftsfrie, og dets værdi må ikke overstige den samlede investeringsgrænse for en FIE i henhold til de administrative bestemmelser vedrørende køb af indenlandsk fremstillet udstyr.
c) Konklusioner af undersøgelsen
(110)
To eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter i stikprøven indsendte udførlige oplysninger om denne ordning, herunder størrelsen af den opnåede fordel.
d) Beregning af subsidiebeløbet
(111)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i undersøgelsesperioden. Den fordel, som modtagerne opnåede, anses for at bestå i det momsbeløb, der blev tilbagebetalt ved køb af indenlandsk fremstillet udstyr. Fordelen blev afskrevet over udstyrets levetid efter virksomhedens normale regnskabsprocedurer.
e) Konklusion
(112)
Fordelen ved denne ordning er på mellem 0 % og 0,01 %.
3.1.7. Andre ordninger på regions- og provinsplan
(113)
Undersøgelsen bekræftede, at virksomhederne i stikprøven ikke havde opnået nogen fordele under de i betragtning 75 opførte ordninger i undersøgelsesperioden.
3.1.8. Subsidiebeløb
(114)
For de kinesiske eksporterende producenter ligger subsidiebeløbet, der blev fastsat i henhold til bestemmelserne i grundforordningen, udtrykt i værdi, på mellem 0,76 % og 1,77 %.
(115)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde klageren gældende, at det var uklart, hvordan Kommissionen havde beregnet intervallet for den samlede subsidiemargen. Intervallet for de samlede subsidier ydet til de kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter i stikprøven, udtrykt i værdi, jf. betragtning 114, angiver den laveste og den højeste samlede subsidiemargen for de fem kinesiske eksporterende producenter/grupper af eksporterende producenter i stikprøven.
3.1.9. Konklusion vedrørende Kina
(116)
I betragtning af at de udligningsberettigede subsidiebeløb ligger under bagatelgrænsen for de kinesiske eksporterende producenters vedkommende, bør der ikke indføres foranstaltninger over for importen af PSF med oprindelse i Kina. Det konkluderes, at undersøgelsen bør afsluttes for så vidt angår importen med oprindelse i Folkerepublikken Kina, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 3.
3.2. INDIEN
3.2.1. Generelt
(117)
På grundlag af oplysningerne i klagen og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema undersøgtes følgende ordninger, igennem hvilke de offentlige myndigheder i Indien angiveligt havde ydet subsidier:
1)
Focus Market Scheme (FMS) (markedsfokusordning)
2)
Focus Product Scheme (FPS) (produktfokusordning)
3)
Advance Authorisation Scheme (AAS) (forhåndstilladelsesordning)
4)
Duty Drawback Scheme (DDS) (toldgodtgørelsesordning)
5)
Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS) (eksportfremmeordning for kapitalgoder)
6)
Tax and duty exemptions and reductions in Export Oriented Units and the Special Economic Zones (afgifts- og toldfritagelse og -nedsættelse i eksportorienterede virksomheder og særlige økonomiske områder)
7)
Export Credit Scheme (ECS) (eksportkreditordning)
8)
Income Tax Exemption Scheme (indkomstskattefritagelsesordning)
9)
Incremental Exports Incentivisation Scheme (eksportincitamentsordning)
10)
Duty Free Import Authorisation Scheme (DFIA) (ordning med toldfri import)
11)
Market Development Assistance Scheme and loan guarantees (markedsudviklingsordning og lånegarantier)
12)
Capital Investment Incentive Scheme of the Government of Gujarat (delstaten Gujarats incitamentsordning for kapitalinvestering)
13)
Gujarat Sales Tax Incentive Scheme og Electricity Duty Exemption Scheme (delstaten Gujarats incitamentsordning vedrørende omsætningsafgift og ordning for fritagelse for elektricitetsafgift)
14)
West Bengal Subsidy Schemes (delstaten Vestbengalens incitamenter og skattefordele, herunder tilskud og fritagelse for omsætningsafgifter)
15)
Maharashtra Package Scheme of Incentives (delstaten Maharashtras incitamentspakke), herunder Maharashtra Electricity Duty Exemption Scheme (ordning for fritagelse for elektricitetsafgift) og Industrial Promotion Subsidy (erhvervsfremmestøtte).
Subsidieordninger, der blev anvendt af de undersøgte indiske eksporterende producenter i undersøgelsesperioden
(118)
Det konstateredes i forbindelse med undersøgelsen, at de kontrollerede eksporterende producenter opnåede fordele af følgende ordninger i undersøgelsesperioden:
1)
Focus Market Scheme (FMS)
2)
Focus Product Scheme (FPS)
3)
Duty Drawback Scheme (DDS)
4)
Advance Authorisation Scheme (AAS)
5)
Duty Free Imports Authorisation (DFIA)
6)
Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS)
7)
Maharashtra Package Scheme of Incentives (PSI).
(119)
De i betragtning 118, nr. 1), 2), 4), 5) og 6), nævnte ordninger er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (No 22 of 1992), der trådte i kraft den 7. august 1992 (loven om udenrigshandel). Ved loven om udenrigshandel bemyndiges de indiske myndigheder til at udstede bekendtgørelser vedrørende eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser opsummeres i »Foreign Trade Policy«-dokumenter, der udstedes af handelsministeriet hvert femte år og ajourføres regelmæssigt. Det »Foreign Trade Policy«-dokument, der er relevant for undersøgelsesperioden i forbindelse med denne undersøgelse, er »Foreign Trade Policy 2009-2014« (»FTP 09-14«). Desuden fastlægger de indiske myndigheder også de procedurer, der styrer FTP 09-14, i »Handbook of Procedures, Volume I« (Procedurehåndbogen) »HOP I 09-14«). Procedurehåndbogen ajourføres regelmæssigt.
(120)
DDS-ordningen i betragtning 118, nr. 3), er baseret på afdeling 75 i Customs Act fra 1962, afdeling 37 i Central Excise Act fra 1944, afdeling 93A og 94 i Financial Act fra 1994 og på Customs, Central Excise Duties and Service Tax Drawback Rules fra 1995. Godtgørelsessatserne offentliggøres regelmæssigt.
(121)
PSI-ordningen i nr. 7) er baseret på delstaten Maharashtras »Package Scheme of Incentives« (incitamentpakke) fra 2007, Resolutions No PSI-1707/(CR-50)/IND-8 af 30. marts 2007.
3.2.2. Focus Market Scheme (FMS)
a) Retsgrundlag
Der findes en detaljeret beskrivelse af FMS-ordningen i afsnit 3.14 i FTP 09-14 og i afsnit 3.8 i HOP I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(122)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(123)
Under denne ordning er eksport af alle varer, der omfatter eksport af PSF til lande, der er opført i tabel 1 og 2 i tillæg 37(C) til HOP I 09-14, berettiget til en toldkredit på 3 % af fob-værdien. Fra 1. april 2011 er eksport af alle varer til lande, der er opført i tabel 3 i tillæg 37(C) (»Special Focus Markets«), berettiget til en toldkredit på 4 % af fob-værdien. Visse former for eksportaktiviteter er udelukket fra denne ordning, f.eks. eksport af importerede eller omladede varer, transaktioner ligestillet med eksport, eksport af tjenesteydelser og eksportomsætning for virksomheder, der opererer i særlige økonomiske områder. Visse former for varer er også udelukket fra denne ordning, f.eks. diamanter, ædelmetaller, malme, korn, sukker og olieprodukter.
(124)
Toldkreditter under FMS-ordningen er frit omsættelige og gyldige i en periode på 24 måneder fra datoen for udstedelsen af det relevante toldkreditdokument. De kan benyttes til at betale told på råmaterialer eller varer, der importeres efterfølgende, herunder også kapitalgoder.
(125)
Toldkreditdokumentet udstedes i eksporthavnen, når eksporten eller afsendelsen af varerne har fundet sted. Hvis klageren fremlægger kopier af al relevant eksportdokumentation for myndighederne (f.eks. eksportordrer, fakturaer, forsendelsesdokumenter, bankbekræftelser), har de indiske myndigheder ingen skønsbeføjelse med hensyn til at indrømme toldkreditter.
(126)
Fire af de kontrollerede eksporterende producenter anvendte denne ordning i undersøgelsesperioden.
(127)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde tre af de indiske eksporterende producenter i stikprøven gældende, at selv om de kunne komme i betragtning til fordelen, havde de ikke ansøgt om den i forbindelse med eksportsalget til Unionen, og at der derfor ikke kunne drages nogen konklusion med hensyn til deres udnyttelse af ordningen. De gjorde også gældende, at FMS-ordningen relaterer sig geografisk til lande, der ikke er medlemmer af Unionen, og derfor ikke kan udlignes af Unionen. I den henseende bekræftede kontrolbesøgene, at FMS-fordelen ansøgtes i forbindelse med eksport til tredjelande, da ordningen fortrinsvis vedrører eksport til tredjelande. De pågældende eksporterende producenter var dog ikke i stand til at tilbagevise hverken den måde, hvorpå ordningen gennemføres i praksis, jf. betragtning 123-125, eller at FMS-fordelen kan anvendes på den pågældende vare, da toldkreditter under FMS-ordningen er frit omsættelige og dermed kan benyttes til at betale told på råmaterialer eller varer, der importeres efterfølgende, herunder kapitalgoder. Nærmere bestemt kunne parten ikke tilbagevise, at de toldkreditter, der opnås under FMS-ordningen ved eksport til støtteberettigede tredjelande, kan benyttes til at udligne importafgifter, der skal betales på råmaterialer, som inkorporeres i den pågældende vare, der eksporteres til Unionen.
(128)
Endelig bogføres disse fordele i virksomhedens regnskaber efter periodiseringsprincippet på datoerne for eksporttransaktionerne, hvilket viser, at retten til fordelen opstår på tidspunktet for eksporttransaktionen, og at der ikke er tvivl om, at den opnåede toldkredit vil blive benyttet på et senere tidspunkt. Denne påstand måtte derfor afvises.
d) Konklusion vedrørende FMS
(129)
Ved FMS-ordningen ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En FMS-toldkredit er et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, da den i sidste ende benyttes til at udligne importafgifter, hvorved de indiske myndigheder giver afkald på toldindtægter, de ellers ville have fået. Desuden medfører FMS-toldkreditten en fordel for eksportøren, da den forbedrer dennes likviditet.
(130)
FMS-ordningen er endvidere retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(131)
Denne ordning kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de råmaterialer, der faktisk er benyttet. Der findes ingen ordning eller procedure til at fastslå, hvilke råmaterialer der er forbrugt ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om en for stor betaling af importafgifter, jf. litra i) i bilag I og bilag II og III til grundforordningen. Eksportører er berettigede til FMS-fordele, uanset om de importerer råmaterialer eller ej. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt, at en eksportør eksporterer varer; det skal ikke påvises, at der er blevet importeret råmaterialer. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, kan således stadig komme i betragtning til FMS-ordningen. Desuden kan en eksportør anvende FMS-toldkreditter til at importere kapitalgoder, selv om disse ikke er omfattet af anvendelsesområdet for tilladte toldgodtgørelsesordninger (jf. litra i) i bilag I til grundforordningen), da de ikke forbruges ved fremstillingen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(132)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i undersøgelsesperioden, og som den samarbejdsvillige eksporterende producent havde bogført som indtægter efter periodiseringsprincippet på tidspunktet for eksporttransaktionen. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over eksportomsætningen i undersøgelsesperioden som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet på grundlag af de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(133)
De i forbindelse med denne ordning konstaterede subsidiemargener i undersøgelsesperioden for de fire berørte virksomheder lå på henholdsvis 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % og 0,63 %.
3.2.3. Focus Product Scheme (FPS)
a) Retsgrundlag
(134)
Der findes en detaljeret beskrivelse af denne ordning i afsnit 3.15-3.17 i FTP 09-14 og i kapitel 3.9-3.11 i HOP I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(135)
I henhold til afsnit 3.15.2 i FTP 09-14 er eksportører af varer opført i tillæg 37D til HOP I 09-14 støtteberettigede under denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(136)
En eksportør af varer, der er opført i tillæg 37D til HOP I 09-14, kan ansøge om en toldkredit (Duty Credit Scrip) under FPS-ordningen svarende til 2 % eller 5 % af eksportens fob-værdi. Den pågældende undersøgte vare er opført i tabel 1 i tillæg 37D og berettiger til en toldkredit på 2 %.
(137)
FPS-ordningen finder anvendelse efter eksport, dvs. at en virksomhed skal eksportere for at komme i betragtning til de pågældende fordele. Virksomheden indsender en onlineansøgning til den relevante myndighed sammen med kopier af eksportordren og fakturaen, bankens kvittering for betaling af ansøgningsgebyrer, kopi af forsendelsesdokumenterne og bankbekræftelse for modtaget betaling eller bevis for overførsel fra udlandet i tilfælde af en direkte handelstransaktion. Hvis den oprindelige kopi af forsendelsesdokumenterne og/eller bankbekræftelserne er blevet indsendt i forbindelse med en ansøgning om fordele under en anden ordning, kan virksomheden indsende kopier, som den selv har bekræftet, med angivelse af den myndighed, hvortil de originale dokumenter er blevet sendt. En onlineansøgning om FPS-kreditter kan maksimalt omfatte 50 forsendelsesdokumenter.
(138)
Det blev konstateret, at FPS-kreditter i overensstemmelse med de indiske regnskabsstandarder kan bogføres som indtægter efter periodiseringsprincippet, når eksportforpligtelsen er opfyldt. Kreditterne kan benyttes til at betale told på varer, der importeres efterfølgende, undtagen kapitalgoder og varer, som er underlagt importrestriktioner. Varer, der importeres under denne kreditordning, kan sælges på hjemmemarkedet (hvor de pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde. FPS-kreditter er frit omsættelige og gyldige i en periode på 24 måneder fra udstedelsesdatoen.
(139)
Alle de fem kontrollerede eksporterende producenter anvendte denne ordning i undersøgelsesperioden.
(140)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde tre af de indiske eksporterende producenter i stikprøven gældende, at selv om de kunne komme i betragtning til fordelen, havde de ikke ansøgt om den, i det mindste ikke i forbindelse med visse eksporttransaktioner, og at der derfor ikke kan drages nogen konklusion med hensyn til deres udnyttelse af ordningen. De pågældende eksporterende producenter var dog ikke i stand til at tilbagevise hverken den måde, hvorpå ordningen gennemføres i praksis, jf. betragtning 123-125, eller at FPS-fordelen kan anvendes på den pågældende vare, da toldkreditter under FPS-ordningen er frit omsættelige og dermed kan benyttes til at betale told på råmaterialer eller varer, der importeres efterfølgende, herunder kapitalgoder. Endelig påpeges det endnu en gang, at disse fordele bogføres i virksomhedens regnskaber efter periodiseringsprincippet på datoerne for eksporttransaktionerne, hvilket viser, at retten til fordelen opstår på tidspunktet for eksporttransaktionen, og at der ikke er tvivl om, at den opnåede toldkredit vil blive benyttet på et senere tidspunkt.
d) Konklusion vedrørende FPS
(141)
Ved FPS-ordningen ydes der subsidier som omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En FPS-kredit er et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, da den i sidste ende benyttes til at udligne importafgifter, hvorved de indiske myndigheder giver afkald på toldindtægter, de ellers ville have fået. Desuden medfører FPS-kreditten en fordel for eksportøren, da den forbedrer dennes likviditet.
(142)
FPS-ordningen er endvidere retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).
(143)
Denne ordning kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), idet den ikke overholder de regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. En eksportør er navnlig ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og godtgørelsesbeløbet beregnes ikke i forhold til de råmaterialer, der faktisk er benyttet. Desuden findes der ingen ordning eller procedure til at fastslå, hvilke råmaterialer der er forbrugt ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om en for stor betaling af importafgifter, jf. litra i) i bilag I samt bilag II og III til grundforordningen. Endelig er en eksportør berettiget til FPS-fordele, uanset om virksomheden importerer råmaterialer eller ej. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt, at en eksportør eksporterer varer; det skal ikke påvises, at der er blevet importeret råmaterialer. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, kan således stadig komme i betragtning til FPS-ordningen.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(144)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i undersøgelsesperioden. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt skal de indiske myndigheder give afkald på tolden, hvilket udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen af den FPS-godtgørelse, som ydes for den pågældende eksporttransaktion, har de indiske myndigheder ingen skønsbeføjelse med hensyn til at indrømme subsidiet eller ej. I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved FPS-ordningen som summen af de godtgørelser, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der fandt sted under denne ordning i undersøgelsesperioden.
(145)
I tilfælde, hvor der var fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som nødvendigvis påløb for at opnå subsidiet, fratrukket de således beregnede godtgørelser for at nå frem til subsidiebeløbet som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Dette subsidiebeløb blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, fordelt i forhold til den samlede eksportomsætning i undersøgelsesperioden som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet på grundlag af de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(146)
De i forbindelse med denne ordning konstaterede subsidiemargener i undersøgelsesperioden for de fem berørte virksomheder lå på henholdsvis 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % og 1,95 %.
3.2.4. Duty Drawback Scheme (DDS)
a) Retsgrundlag
(147)
Der findes en detaljeret beskrivelse af DDS-ordningen i Custom & Central Excise Duties Drawback Rules, 1995, med efterfølgende ændringer.
b) Støtteberettigelse
(148)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(149)
En støtteberettiget eksportør kan anmode om et godtgørelsesbeløb, der beregnes som en procentdel af fob-værdien af de varer, der eksporteres under denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat godtgørelsessatser for en række varer, herunder den pågældende vare. De er fastsat på grundlag af den gennemsnitlige mængde eller værdi af de materialer, der anvendes som råmaterialer ved fremstilling af en vare, og den gennemsnitlige told, der betales på råmaterialer. De anvendes, uanset om der rent faktisk er betalt importafgifter eller ej. DDS-satsen for den pågældende vare i undersøgelsesperioden var på 3 % af fob-værdien indtil den 9. oktober 2012, 2,1 % mellem den 10. oktober 2012 og den 20. september 2013 og 1,7 % fra den 21. september 2013.
(150)
For at komme i betragtning til fordelene under denne ordning skal en virksomhed eksportere. Når forsendelsesoplysningerne er indlæst i toldserveren (ICEGATE), fremgår det, at eksporten finder sted under DDS-ordningen, og DDS-beløbet fastsættes endegyldigt. Når transportvirksomheden har indgivet Export General Manifest (EGM), og toldmyndighederne har sammenlignet dette dokument med oplysningerne i forsendelsesdokumentet og fundet det tilfredsstillende, er alle betingelser opfyldt for at godkende udbetalingen af godtgørelsesbeløbet, enten direkte til eksportørens bankkonto eller pr. bankanvisning.
(151)
Eksportøren skal også fremlægge bevis for, at de eksporterede varer er blevet betalt, ved hjælp af en bankbekræftelse (bank realisation certificate). Denne bekræftelse kan fremlægges efter udbetalingen af godtgørelsesbeløbet, men de indiske myndigheder kræver beløbet tilbagebetalt, hvis eksportøren ikke fremlægger bankbekræftelsen inden for en bestemt frist.
(152)
Godtgørelsesbeløbet kan anvendes til et hvilket som helst formål.
(153)
Det blev konstateret, at toldgodtgørelsesbeløbet i overensstemmelse med de indiske regnskabsstandarder kan bogføres som indtægter efter periodiseringsprincippet, når eksportforpligtelsen er opfyldt.
(154)
To af de kontrollerede eksporterende producenter anvendte DDS-ordningen i undersøgelsesperioden.
d) Konklusion vedrørende DDS
(155)
Ved DDS-ordningen ydes der subsidier som omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2. Den såkaldte toldgodtgørelse er et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, da den har form af en direkte overførsel af midler fra de indiske myndigheder. Desuden medfører toldgodtgørelsen en fordel for eksportøren, da den forbedrer dennes likviditet på vilkår, der ikke kan opnås på markedet.
(156)
Toldgodtgørelsessatsen ved eksport fastsættes af de indiske myndigheder for hver enkelt vare. Men selv om subsidiet omtales som en toldgodtgørelse, har ordningen ikke karakter af en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Kontantudbetalingen til eksportøren er ikke knyttet til importafgifter på råmaterialer, der faktisk er betalt, og den er ikke en toldkredit til udligning af importafgifter på tidligere eller fremtidig import af råmaterialer.
(157)
Dette bekræftes i de indiske myndigheders cirkulære nr. 24/2001, hvoraf det klart fremgår, at toldgodtgørelsessatserne ikke har nogen relation til det faktiske råmaterialeforbrugsmønster og den faktiske indvirkning på en bestemt eksportørs råmaterialer eller individuelle forsendelser, og at de regionale myndigheder ikke skal forlange bevis for de afgifter, der faktisk er betalt på importerede eller indenlandske råmaterialer, når eksportørerne indsender deres anmodninger om godtgørelse.
(158)
Udbetalingen, der tager form af en direkte overførsel af midler fra de indiske myndigheder som følge af eksport foretaget af eksportører, må betragtes som et direkte tilskud fra de indiske myndigheder, betinget af eksportresultater, og anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(159)
Ud fra ovenstående konkluderes det, at DDS-ordningen er udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(160)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i undersøgelsesperioden. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt skal de indiske myndigheder udbetale godtgørelsesbeløbet, der udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen af den godtgørelse, som ydes for den pågældende eksporttransaktion, har de indiske myndigheder ingen skønsbeføjelse med hensyn til at indrømme subsidiet eller ej. I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved DDS-ordningen som summen af de godtgørelsesbeløb, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der har fundet sted under denne ordning i undersøgelsesperioden.
(161)
Disse subsidiebeløb blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, fordelt i forhold til den samlede eksportomsætning af den pågældende vare i undersøgelsesperioden som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet på grundlag af de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(162)
På denne baggrund er de i forbindelse med denne ordning konstaterede subsidiemargener i undersøgelsesperioden for de to berørte virksomheder på henholdsvis 0,24 % og 2,12 %.
3.2.5. Advance Authorisation Scheme (AAS)
a) Retsgrundlag
(163)
Der findes en detaljeret beskrivelse af ordningen i afsnit 4.1.1-4.1.14 i FTP 09-14 og i kapitel 4.1-4.30 i HOP I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(164)
AAS-ordningen består af seks delordninger, der er beskrevet nærmere i betragtning 165. Disse delordninger er forskellige, bl.a. med hensyn til støtteberettigelse. Producent-eksportører og forhandler-eksportører med tilknyttede underleverandører (producenter) er støtteberettigede under AAS-delordningerne for fysisk eksport og årligt behov. Producent-eksportører, der leverer til den endelige eksportør, er støtteberettigede under AAS-delordningen for mellemleverancer. Hovedleverandører, der leverer til kategorier »ligestillet med eksport«, jf. afsnit 8.2 i FTP 09-14, såsom leverandører til eksportorienterede virksomheder, er støtteberettigede under AAS-delordningen for transaktioner ligestillet med eksport. Endelig er mellemleverandører til producent-eksportører berettigede til fordelene i forbindelse med transaktioner ligestillet med eksport under delordningerne for attester til forudgående frigivelse (i det følgende benævnt »Advance Release Orders« eller »ARO«) og løbende indenlandsk remburs.
c) Praktisk gennemførelse
(165)
Der kan udstedes forhåndstilladelse for:
a)
fysisk eksport: Dette er den vigtigste delordning. Den muliggør toldfri import af råmaterialer til fremstilling af en specifik færdig eksportvare. »Fysisk« betyder i denne forbindelse, at eksportvaren skal forlade indisk område. I licensen er angivet et importkontingent og forpligtelsen til at eksportere, samt hvilken type eksportvare det drejer sig om
b)
årligt behov: En sådan tilladelse er ikke knyttet til en bestemt eksportvare, men til en bredere varegruppe (f.eks. kemiske produkter og hertil knyttede varer). Licensindehaveren kan - op til en bestemt værditærskel, der fastsættes ud fra tidligere eksportresultater - toldfrit importere råmaterialer, der skal benyttes til fremstilling af en af de varer, der henhører under en sådan varegruppe. Licensindehaveren kan vælge at eksportere de færdige varer, der henhører under varegruppen, og hvortil der er anvendt sådanne toldfri råmaterialer
c)
mellemleverancer: Denne delordning omfatter tilfælde, hvor to producenter har til hensigt at fremstille en enkelt eksportvare og stå for hver sin del af produktionsprocessen. Den producent-eksportør, der fremstiller mellemproduktet, kan toldfrit importere råmaterialer og med henblik herpå opnå en forhåndstilladelse for mellemleverancer. Den endelige eksportør færdiggør produktionen og er forpligtet til at eksportere den færdige vare
d)
transaktioner ligestillet med eksport: Denne delordning gør det muligt for en hovedleverandør toldfrit at importere råmaterialer, som er nødvendige ved fremstillingen af varer, der skal sælges i »transaktioner ligestillet med eksport« til de kundekategorier, der er anført i afsnit 8.2, litra b)-f), og litra g), i) og j), i FTP 09-14. Ifølge de indiske myndigheder forstås ved transaktioner ligestillet med eksport transaktioner, hvor de leverede varer ikke forlader landet. Flere kategorier af leverancer anses for at være transaktioner ligestillet med eksport, forudsat at varerne er fremstillet i Indien, f.eks. vareleverancer til eksportorienterede virksomheder eller til virksomheder i særlige økonomiske områder (SEZ)
e)
attester til forudgående frigivelse (ARO): En indehaver af en forhåndstilladelse, der ønsker at købe råmaterialer hos indenlandske kilder i stedet for at importere dem, kan vælge at købe dem ved anvendelse af attester til forudgående frigivelse. I sådanne tilfælde godkendes forhåndstilladelserne som attester til forudgående frigivelse og påtegnes til fordel for den indenlandske leverandør ved leveringen af de derpå anførte varer. Påtegnelsen af attesten til forudgående frigivelse giver den indenlandske leverandør ret til de fordele, der er forbundet med transaktioner ligestillet med eksport, jf. afsnit 8.3 i FTP 09-14 (dvs. forhåndstilladelse for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution ved transaktioner ligestillet med eksport og refusion af endelige punktafgifter). Ved ARO-mekanismen ydes der refusion af skatter og afgifter til leverandøren, i stedet for at disse beløb refunderes til den endelige eksportør i form af toldgodtgørelse eller -refusion. Der kan refunderes skatter og afgifter for både indenlandske og importerede råmaterialer
f)
løbende indenlandsk remburs: Denne delordning dækker også indenlandske leverancer til en indehaver af en forhåndstilladelse. Indehaveren af en forhåndstilladelse kan henvende sig til en bank for at åbne en indenlandsk remburs til fordel for en indenlandsk leverandør. Banken validerer tilladelsen til direkte import udelukkende for den værdi og de varemængder, der købes indenlandsk i stedet for at blive importeret. Den indenlandske leverandør vil være berettiget til de fordele, der er forbundet med transaktioner ligestillet med eksport, jf. afsnit 8.3 i FTP 09-14 (dvs. forhåndstilladelse for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution ved transaktioner ligestillet med eksport og refusion af endelige punktafgifter).
(166)
Tre kontrollerede virksomheder opnåede indrømmelser i undersøgelsesperioden under AAS-ordningen i forbindelse med den pågældende vare. Disse virksomheder gjorde brug af de i betragtning 165, litra a), d) og e), omhandlede delordninger. Det er derfor ikke nødvendigt at undersøge, om de øvrige, uudnyttede delordninger er udligningsberettigede.
(167)
Af hensyn til de indiske myndigheders kontrol er indehavere af forhåndstilladelser retligt forpligtede til at føre et korrekt og behørigt regnskab over forbrug og anvendelse af toldfrit importerede varer og varer købt på hjemmemarkedet i et nærmere angivet format (kapitel 4.26 og 4.30 i HOP I 09-14 samt tillæg 23 hertil), dvs. et register over det faktiske forbrug. Dette register skal kontrolleres af en ekstern statsautoriseret revisor, som udsteder en attest, hvoraf det fremgår, at de foreskrevne registre og relevante fortegnelser er blevet gennemgået, og at de oplysninger, der er fremlagt i henhold til tillæg 23, er sandfærdige og korrekte i alle henseender.
(168)
Med hensyn til forhåndstilladelser for fysisk eksport, jf. betragtning 165, litra a), som to kontrollerede virksomheder gjorde brug af i undersøgelsesperioden, fastsætter de indiske myndigheder den mængde og værdi, som er omfattet af importkontingentet og eksportforpligtelsen, og dette fremgår af tilladelsen. Desuden skal de tilsvarende transaktioner bekræftes på forhåndstilladelsen af statens embedsmænd på import- og eksporttidspunktet. Den importmængde, der er tilladt i henhold til AAS-ordningen, fastsættes af de indiske myndigheder på grundlag af de såkaldte standard input/output-normer (SION-normer), som findes for de fleste varer, herunder den pågældende vare.
(169)
De importerede råmaterialer er ikke omsættelige og skal bruges til fremstilling af den færdige eksportvare. Eksportforpligtelsen skal opfyldes inden for en fastsat frist efter udstedelsen af licensen (24 måneder med mulighed for to forlængelser på hver seks måneder).
(170)
I forbindelse med undersøgelsen blev det fastslået, at de indiske myndigheders kontrolkrav ikke blev opfyldt i praksis.
(171)
Kun én af de to kontrollerede virksomheder, der gjorde brug af denne delordning, førte et produktions- og forbrugsregister. Forbrugsregistret gjorde det dog ikke muligt at kontrollere, hvilke råmaterialer der var forbrugt ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder. Hvad angår ovennævnte kontrolkrav havde virksomhederne ingen optegnelser som bevis for, at den eksterne revision af forbrugsregistret havde fundet sted. Kort sagt konkluderes det, at de undersøgte eksportører ikke var i stand til at påvise, at de relevante FTP-bestemmelser var blevet overholdt.
(172)
Med hensyn til forhåndstilladelser i forbindelse med attester til forudgående frigivelse, jf. betragtning 165, litra e), som én kontrolleret virksomhed gjorde brug af i undersøgelsesperioden, fastsættes den importmængde, der tillades under denne ordning, som en procentdel af mængden af eksporterede færdige varer. I forhåndslicenserne opgøres den tilladte import i mængde eller værdi. I begge tilfælde fastsættes de satser, der anvendes til at beregne de tilladte toldfrie indkøb, for de fleste varers vedkommende, herunder for den vare, der er omfattet af denne undersøgelse, efter SION-normerne. De råmaterialer, der angives i forhåndslicenserne, er de varer, der anvendes ved fremstillingen af den pågældende eksporterede færdige vare.
(173)
En forhåndslicensindehaver, der ønsker at købe råmaterialer hos indenlandske kilder i stedet for at importere dem, kan vælge at købe dem ved anvendelse af attester til forudgående frigivelse. I sådanne tilfælde godkendes forhåndslicenserne som attester til forudgående frigivelse og påtegnes til fordel for leverandøren ved leveringen af de derpå anførte varer. Påtegnelsen af attesten til forudgående frigivelse giver leverandøren ret til de fordele, der er forbundet med transaktioner ligestillet med eksport såsom eksportrestitution og refusion af de såkaldte endelige punktafgifter.
(174)
I forbindelse med undersøgelsen blev det fastslået, at de indiske myndigheders kontrolkrav ikke blev opfyldt i praksis.
(175)
Med hensyn til forhåndstilladelser for transaktioner ligestillet med eksport, jf. betragtning 165, litra d), som én kontrolleret virksomhed gjorde brug af i undersøgelsesperioden, fastsætter de indiske myndigheder den mængde og værdi, som er omfattet af importkontingentet og eksportforpligtelsen, og dette fremgår af tilladelsen. Desuden skal de tilsvarende transaktioner bekræftes på tilladelsen af statens embedsmænd på import- og eksporttidspunktet. Den importmængde, der er tilladt under denne ordning, fastsættes af de indiske myndigheder efter SION-normerne.
(176)
Eksportforpligtelsen skal opfyldes inden for en fastsat frist efter udstedelsen af tilladelsen (24 måneder med mulighed for to forlængelser på hver seks måneder).
(177)
Det blev fastslået, at der ikke var nogen forbindelse mellem de importerede råmaterialer og de eksporterede færdige varer. Herudover blev det konstateret, at ansøgeren ikke førte det i betragtning 167 omhandlede forbrugsregister, som kunne kontrolleres af en ekstern revisor, selv om dette er obligatorisk. Til trods for, at dette krav ikke var overholdt, opnåede ansøgeren de fordele, der er forbundet med AAS-ordningen.
d) Konklusion vedrørende AAS
(178)
Fritagelsen for importafgifter er et subsidie som omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, dvs., at den udgør et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, da den reducerer de toldindtægter, som de ellers ville have haft, og medfører en fordel for de undersøgte eksportører ved at forbedre deres likviditet.
(179)
Alle de delordninger, der her er tale om, er klart retligt betingede af eksportresultater og anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a). Hvis en virksomhed ikke forpligter sig til at eksportere, kan den ikke opnå fordele under denne ordning.
(180)
Ingen af de delordninger, der her er tale om, kan betragtes som tilladte toldgodtgørelsesordninger eller substitutionsgodtgørelsesordninger, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). De overholder ikke reglerne i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. De indiske myndigheder anvendte ikke nogen kontrolordning eller -procedure til effektivt at bekræfte, hvorvidt der blev forbrugt råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (jf. del II, punkt 4, i bilag II til grundforordningen og, for substitutionsgodtgørelsesordningers vedkommende, del II, punkt 2, i bilag III til grundforordningen). Det vurderes desuden, at SION-normerne for den pågældende vare ikke var tilstrækkelig præcise og ikke i sig selv kan udgøre en ordning til kontrol af det faktiske forbrug, fordi disse standardnormer er udformet således, at de ikke giver de indiske myndigheder mulighed for at kontrollere tilstrækkelig præcist, hvilke mængder råmaterialer der er forbrugt i produktionen til eksport. Herudover foretog de indiske myndigheder ikke nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktisk involverede råmaterialer, selv om dette normalt ville være påkrævet, når der ikke findes en effektiv kontrolordning (jf. del II, punkt 5, i bilag II og del II, punkt 3, i bilag III til grundforordningen).
(181)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde en indisk eksporterende producent i stikprøven gældende, at ordningen ikke burde udlignes, da virksomheden opfyldte sin retlige forpligtelse med hensyn til den uafhængige revision af registret over forbrug af råmaterialer, og at dette burde betragtes som en fyldestgørende kontrol for de indiske myndigheder. Dette ræsonnement kan ikke accepteres. De indiske myndigheders kontrol må ikke forveksles med de forpligtelser, der påhviler virksomhederne. Kontrolbesøget bekræftede, at den kontrolordning, de indiske myndigheder har indført, ikke opfylder bestemmelserne i del II, punkt 4, i bilag II til grundforordningen. Denne påstand måtte derfor afvises.
(182)
Samme part gjorde gældende, at sammenlægning af licenser er lovligt i Indien, og at virksomheden ikke måtte forfordeles ved, at man ved beregningen af subsidiemargenen benyttede den samlede eksportomsætning i stedet for omsætningen af den pågældende vare. Hvorvidt sammenlægning af licenser er lovligt i Indien, er imidlertid irrelevant i denne sammenhæng. Undersøgelsen viste, at som følge af sammenlægningen kunne de licenser, der svarer til PSF, ikke identificeres på en fornuftig måde. Man var derfor nødt til at anvende fordelen på et overordnet niveau, ikke på PSF-niveau, ved beregningen af subsidiemargenen, da de kontrollede oplysninger ikke muliggjorde en korrekt identificering af de råmaterialer, der udelukkende anvendtes til PSF (blandt dem, som også var blevet anvendt til fremstilling af andre varer). Denne påstand måtte derfor afvises.
(183)
De i betragtning 165, litra a), d) og e), omhandlede delordninger er derfor udligningsberettigede.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(184)
Da der ikke er tale om tilladte toldgodtgørelsesordninger eller substitutionsgodtgørelsesordninger, består den udligningsberettigede fordel i eftergivelsen af den samlede importafgift, der normalt skal betales ved import af råmaterialer. I den forbindelse skal det bemærkes, at det ikke er fastsat i grundforordningen, at det kun er eftergivelse af for store afgiftsbeløb, der kan udlignes. I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og litra i) i bilag I til grundforordningen kan der kun foretages udligning af for store eftergivne afgiftsbeløb, hvis betingelserne i bilag II og III til grundforordningen er opfyldt. Disse betingelser var imidlertid ikke opfyldt i dette tilfælde. Hvis det ikke påvises, at der findes en passende overvågningsprocedure, finder ovennævnte undtagelse for godtgørelsesordninger således ikke anvendelse, og man anvender den normale regel om, at det er de ikke-betalte afgifter (indtægter, der er givet afkald på), som skal udlignes, og ikke de beløb, som angiveligt er eftergivet for meget. Som det fremgår af del II i bilag II og del II i bilag III til grundforordningen, påhviler det ikke undersøgelsesmyndigheden at beregne sådanne for store eftergivelser. Tværtimod skal den undersøgende myndighed i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), kun fastslå, om der foreligger tilstrækkelige beviser til at tilbagevise, at den kontrolordning, der angiveligt findes, er hensigtsmæssig.
(185)
Subsidiebeløbet for de virksomheder, der gjorde brug af AAS-ordningen, blev beregnet på grundlag af de importafgifter, som der var givet afkald på (basistold og særlig tillægstold) for de råmaterialer, der var importeret under delordningen i undersøgelsesperioden (tæller). I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), blev de gebyrer, som nødvendigvis påløb for at opnå subsidiet, fratrukket subsidiebeløbet, når der var fremsat berettigede krav herom. Dette subsidiebeløb blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, fordelt i forhold til eksportomsætningen af den pågældende vare i undersøgelsesperioden som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet på grundlag af de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(186)
De i forbindelse med denne ordning konstaterede subsidiemargener i undersøgelsesperioden for de tre berørte virksomheder lå på henholdsvis 0,11 %, 1,89 % og 4,31 %.
3.2.6. Duty Free Imports Authorisation (DFIA)
a) Retsgrundlag
(187)
Der findes en detaljeret beskrivelse af DFIA-ordningen i afsnit 4.2.1-4.2.47 i FTP 09-14 og i afsnit 4.31-4.36 i HOP I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(188)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(189)
DFIA-ordningen finder anvendelse før og efter eksporten og giver mulighed for toldfri import af de varer, der er beskrevet i SION-normerne, men skal i tilfælde af omsættelige DFIA-fordele ikke nødvendigvis anvendes til fremstilling af den eksporterede vare.
(190)
DFIA-ordningen omfatter kun import af råmaterialer, som er omfattet af SION-normerne. Importrettighederne er begrænset til den mængde og værdi, der er anført i SION-normerne, men kan dog efter anmodning revideres af de regionale myndigheder.
(191)
Eksportforpligtelsen er underlagt kravet om en værdiforøgelse på mindst 20 %. Eksporten kan finde sted forud for udstedelsen af DFIA-tilladelsen, og importrettighederne fastsættes da i forhold til den forventede eksport.
(192)
Når eksportforpligtelsen af opfyldt, kan eksportøren anmode om ret til at omsætte DFIA-tilladelsen, hvilket i praksis er ensbetydende med en tilladelse til at sælge licensen til toldfri import på markedet.
(193)
Én af de kontrollerede eksporterende producenter anvendte DFIA-ordningen i undersøgelsesperioden.
d) Konklusion vedrørende DFIA
(194)
Fritagelsen for importafgifter er et subsidie som omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Den udgør et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, da den reducerer de toldindtægter, som de ellers ville have haft, og medfører en fordel for de undersøgte eksportører ved at forbedre deres likviditet.
(195)
DFIA-ordningen er endvidere retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(196)
Denne ordning kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. Det drejer sig navnlig om følgende forhold: i) Den giver mulighed for efterfølgende refusion eller godtgørelse af importafgifter på råmaterialer, der forbruges i produktionsprocessen ved fremstillingen af en anden vare; ii) der findes ingen kontrolordning eller -procedure til at fastslå, om der er forbrugt råmaterialer i produktionsprocessen ved fremstillingen af den eksporterede vare, og i givet fald hvilke, eller om der har været tale om en for stor fordel, jf. litra i) i bilag I samt bilag II og III til grundforordningen; og iii) det forhold, at certifikaterne/tilladelserne er omsættelige, betyder, at en eksportør, der indrømmes en fordel under DFIA-ordningen, ikke er forpligtet til faktisk at anvende certifikatet til at importere råmaterialer.
(197)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde en indisk eksporterende producent i stikprøven gældende, at den kontrolordning, der findes i Indien, er rimelig, effektiv og i overensstemmelse med handelspraksis i Indien, og at »hovedbegrundelsen« for at udligne ordningen dermed bortfalder. I modsætning til det hævdede kunne undersøgelsen ikke bekræfte, at Indiens kontrolordning gør det muligt at kontrollere, om der er forbrugt råmaterialer i produktionsprocessen ved fremstillingen af den eksporterede vare, og i givet fald hvilke, eller om der har været tale om en for stor fordel, jf. litra i) i bilag I samt bilag II og III til grundforordningen. Desuden afviste producenten ikke, at ordningen giver mulighed for efterfølgende refusion eller godtgørelse af importafgifter på råmaterialer, der forbruges ved fremstillingen af en anden vare, eller at det forhold, at certifikaterne/tilladelserne er omsættelige, betyder, at en eksportør, der indrømmes en fordel under DFIA-ordningen, ikke er forpligtet til faktisk at anvende certifikatet til at importere råmaterialer. Denne påstand måtte derfor afvises.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(198)
Da der ikke er tale om tilladte toldgodtgørelsesordninger eller substitutionsgodtgørelsesordninger, består den udligningsberettigede fordel i eftergivelsen af den samlede importafgift, der normalt skal betales ved import af råmaterialer. I den forbindelse skal det bemærkes, at det ikke er fastsat i grundforordningen, at det kun er eftergivelse af for store afgiftsbeløb, der kan udlignes.
(199)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og litra i) i bilag I til grundforordningen kan der kun foretages udligning af for store eftergivne afgiftsbeløb, hvis betingelserne i bilag II og III til grundforordningen er opfyldt. Disse betingelser var imidlertid ikke opfyldt i dette tilfælde. Hvis det ikke påvises, at der findes en passende overvågningsprocedure, finder ovennævnte undtagelse for godtgørelsesordninger således ikke anvendelse, og man anvender den normale regel om, at det er de ikke-betalte afgifter (indtægter, der er givet afkald på), som skal udlignes, og ikke de beløb, som angiveligt er eftergivet for meget. Som det fremgår af del II i bilag II og del II i bilag III til grundforordningen, påhviler det ikke undersøgelsesmyndigheden at beregne sådanne for store eftergivelser. Tværtimod skal den undersøgende myndighed i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), kun fastslå, om der foreligger tilstrækkelige beviser til at tilbagevise, at den kontrolordning, der angiveligt findes, er hensigtsmæssig.
(200)
Subsidiebeløbet for de virksomheder, der gjorde brug af DFIA-ordningen, blev beregnet på grundlag af de importafgifter, som der var givet afkald på (basistold og særlig tillægstold) for de råmaterialer, der var importeret under delordningen i undersøgelsesperioden (tæller). I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), blev de gebyrer, som nødvendigvis påløb for at opnå subsidiet, fratrukket subsidiebeløbet, når der var fremsat berettigede krav herom. Dette subsidiebeløb blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, fordelt i forhold til eksportomsætningen af den pågældende vare i undersøgelsesperioden som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet på grundlag af de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(201)
Den i forbindelse med denne ordning konstaterede subsidiemargen i undersøgelsesperioden for den eneste berørte virksomhed lå på 4,95 %.
3.2.7. Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS)
a) Retsgrundlag
(202)
Der findes en detaljeret beskrivelse af EPCGS-ordningen i kapitel 5 i FTP 09-14 og i kapitel 5 i HOP I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(203)
Producent-eksportører, forhandler-eksportører med tilknyttede underleverandører (producenter og tjenesteydere) kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(204)
Forudsat at en virksomhed forpligter sig til at eksportere, har den lov til at importere (nye og indtil ti år gamle brugte) kapitalgoder til en nedsat toldsats. Med henblik herpå udsteder de indiske myndigheder efter anmodning og betaling af et gebyr en EPCGS-licens. Ved denne ordning er der fastsat en reduceret importafgiftssats på 3 % på alle kapitalgoder, der importeres under ordningen. For at opfylde eksportforpligtelsen skal de importerede kapitalgoder anvendes til at fremstille en vis mængde eksportvarer inden for et bestemt tidsrum. I henhold til FTP 09-14 kan der importeres kapitalgoder til nultold under EPCGS, men i så fald er tidsfristen for indfrielse af eksportforpligtelsen kortere.
(205)
EPCGS-licensindehaveren kan også købe kapitalgoderne på hjemmemarkedet. I så fald kan den indenlandske producent af kapitalgoder benytte fordelen til toldfrit at importere de dele, der er nødvendige til at fremstille de pågældende kapitalgoder. Alternativt kan den indenlandske producent gøre krav på fordelen ved transaktioner ligestillet med eksport ved levering af kapitalgoder til en EPCGS-licensindehaver.
(206)
Det blev konstateret, at de tre virksomheder i stikprøven havde opnået indrømmelser under EPCGS-ordningen, som kunne henføres til den pågældende vare, i undersøgelsesperioden.
d) Konklusion vedrørende EPCGS
(207)
Ved EPCGS-ordningen ydes der subsidier som omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Toldnedsættelsen udgør et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, da denne indrømmelse reducerer de toldindtægter, som de ellers ville have haft. Desuden medfører toldnedsættelsen en fordel for eksportøren, fordi toldbesparelsen ved import forbedrer virksomhedens likviditet.
(208)
EPCGS-ordningen er endvidere retligt betinget af eksportresultater, da de pågældende licenser ikke kan opnås uden en forpligtelse til at eksportere. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(209)
EPCGS kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Sådanne tilladte ordninger, jf. litra i) i bilag I til grundforordningen, omfatter ikke kapitalgoder, da disse ikke forbruges ved fremstillingen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(210)
Subsidiebeløbet blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, beregnet på grundlag af den ikke-betalte told på importerede kapitalgoder, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanne kapitalgoder i den pågældende erhvervsgren. Subsidiebeløbet i undersøgelsesperioden blev derefter beregnet ved at dele det samlede ikke-betalte toldbeløb med afskrivningsperioden. Det således beregnede beløb, der henregnes til undersøgelsesperioden, er blevet justeret ved at tillægge renter i denne periode for at opnå den fulde værdi af fordelen over tid. Markedsrenten i undersøgelsesperioden i Indien blev anset for passende til dette formål. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), blev de gebyrer, som nødvendigvis påløb for at opnå subsidiet, fratrukket for at nå frem til subsidiebeløbet som tæller, når der blev fremsat berettigede krav herom.
(211)
Dette subsidiebeløb blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, fordelt i forhold til eksportomsætningen i undersøgelsesperioden som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet på grundlag af de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(212)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anmodede to indiske eksporterende producenter i stikprøven om en fornyet gennemgang af beregningen af subsidiebeløbet. De gjorde gældende, at en EPCG-licens kan blive gjort ugyldig og give anledning til indkøb af kapitalgoder på hjemmemarkedet, hvor der vil skulle betales punktafgifter (Central Excise duty). I den forbindelse blev der dog ikke henvist til nogen specifikke ugyldiggjorte licenser. Dette emne var heller ikke blevet taget op i forbindelse med undersøgelsen, hvilket ville have muliggjort en egentlig efterprøvning af denne påstand. Under alle omstændigheder blev afgørelsen om subsidiebeløbet baseret på virksomhedens kontrollerede optegnelser over råmaterialer indkøbt under ordningen. Denne påstand måtte derfor afvises.
(213)
De i forbindelse med denne ordning konstaterede subsidiemargener i undersøgelsesperioden for de tre berørte virksomheder lå på henholdsvis 0,37 %, 0,40 % og 0,46 %.
3.2.8. Package Scheme of Incentives
a) Retsgrundlag
(214)
For at fremme udbredelsen af industrier til mindre udviklede egne har myndighederne i Maharashtra siden 1964 begunstiget nyoprettede virksomheder i områder under udvikling i delstaten i henhold til en ordning, der er almindeligt kendt som »incitamentspakkeordningen«. Ordningen er blevet ændret flere gange siden indførelsen, og de versioner, der vedrører den nuværende undersøgelse, er 2001- og 2007-versionerne. Package Scheme of Incentives fra 2001 er dateret 31. marts 2001 og har resolutionsnr. IDL-1021/(CR-73)/IND-8. Package Scheme of Incentives fra 2007 er dateret 30. marts 2007 og har resolutionsnr. PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
b) Støtteberettigelse
(215)
I ovennævnte resolutioner er opført de kategorier af erhvervsgrene og virksomheder, der kan komme i betragtning til incitamenter.
c) Praktisk gennemførelse
(216)
For at fremme udbredelsen af industrier til mindre udviklede områder har myndighederne i Maharashtra indført en incitamentpakke for nye eller ekspanderende industrivirksomheder, der etablerer sig i områder under udvikling i delstaten Maharashtra. I bilag I til den pågældende resolution er opført de områder af delstaten, der er omfattet af ordningen. Der kan dog ikke gøres krav på incitamenterne under 2007-ordningen, medmindre der er udstedt et »støtteberettigelsescertifikat« i henhold til ordningen og støttemodtageren opfylder bestemmelserne/betingelserne i certifikatet. Støtteberettigelsescertifikatet udstedes af gennemførelsesagenturet (Implementing Agency), der er et statsligt organ, med virkning fra den dato, hvor støttemodtageren (også benævnt den støtteberettigede virksomhed) påbegynder den kommercielle produktion.
(217)
PSI består af en række delordninger, hvoraf følgende to medførte fordele for to kontrollerede eksporterende producenter i undersøgelsesperioden:
-
Electricity Duty Exemption (EDE)
-
Industrial Promotion Subsidy (IPS)
(218)
EDE indrømmes støtteberettigede nye virksomheder, der oprettes i nærmere bestemte områder for en i støtteberettigelsescertifikaterne fastsat periode. I det aktuelle tilfælde er de to eksporterende producenter fritaget for betaling af elafgift i henholdsvis 9 og 7 år. I andre dele af delstaten er 100 % eksportorienterede virksomheder og virksomheder inden for informationsteknologi og bioteknologi fritaget for betaling af elafgift i en periode på 10 år.
(219)
Det blev i forbindelse med undersøgelsen konstateret, at én eksporterende producent i Maharashtra var fritaget for elafgift i henhold til delordningen i undersøgelsesperioden.
(220)
IPS giver støttemodtageren ret til et subsidie svarende til en procentdel på mellem 75 % og 100 % af det støtteberettigede investeringsbeløb minus de fordele, der er opnået i forbindelse med andre PSI-delordninger, f.eks. EDE. Fordelen gives over en periode, der er fastsat i støtteberettigelsescertifikatet, og kan ikke overstige det beløb, der er betalt i moms til delstaten Maharashtra i samme periode. De støtteberettigede investeringer er kapitaludgifter til bygninger, anlæg og maskiner.
(221)
Det blev i forbindelse med undersøgelsen konstateret, at to eksporterende producenter i Maharashtra havde benyttet sig af IPS-delordningen.
(222)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde to indiske eksporterende producenter i stikprøven gældende, at IPS-delordningen, som tilbydes af myndighederne i Maharashtra, ikke finder anvendelse på fremstilling, produktion eller eksport af PSF, hverken direkte eller indirekte, og at fordelen afhænger af det beløb, der er betalt i lokale afgifter. De gjorde endvidere gældende, at formålet med ordningen ikke er at begunstige eksporterende producenter, men at kompensere for de omkostninger, der påløber som følge af regionens tilbageståenhed, og at ordningen derfor ikke kan udlignes. Herudover hævdede de, at ordningen burde betragtes som et kapitaltilskud snarere end som et tilbagevendende subsidie, og at den samlede opnåede fordel burde fordeles over den normale afskrivningsperiode for den subsidierede kapital. I den forbindelse viste undersøgelsen som nævnt i betragtning 220, at tilskuddet udbetales på årsbasis for de støtteberettigede investeringer, som er udgifter til bygninger, anlæg og maskiner. Disse investeringer er direkte knyttet til PSF. Det forhold, at det årlige beløb, der kan anmodes om, er begrænset af, hvor meget der er betalt i lokale afgifter til myndighederne i Maharashtra i samme periode, ændrer ikke i sig selv ved det forhold, at den årlige fordel, myndighederne i Maharashtra tilbyder, udgør et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, som medfører en fordel for de undersøgte eksporterende producenter. Endelig har det årligt udbetalte tilskud ikke karakter af et kapitaltilskud, selv om udbetalingen finder sted som følge af en investering i kapitalgoder. Denne påstand måtte derfor afvises.
d) Konklusion vedrørende EDE og IPS
(223)
Begge delordninger er subsidier som omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i) og artikel 3, stk. 2, dvs. at de udgør et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder og har medført en fordel for de undersøgte eksportører.
(224)
Disse subsidiedelordninger er specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, i henhold til hvilken den bevilgende myndighed udøver sin virksomhed, har begrænset adgangen til denne ordning til et begrænset antal virksomheder i et bestemt geografisk område.
(225)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(226)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i undersøgelsesperioden i forbindelse med den pågældende vare. Dette beløb (tæller) blev i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, fordelt i forhold til den eksporterende producents samlede omsætning af den pågældende vare i undersøgelsesperioden, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet på grundlag af de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(227)
Den i forbindelse med EDE-delordningen konstaterede subsidiemargen for den eneste virksomhed, der benyttede sig af ordningen, lå på 0,31 %.
(228)
Den i forbindelse med IPS-delordningen konstaterede subsidemargen i undersøgelsesperioden for de berørte virksomheder lå på henholdsvis 1,03 % og 1,91 %.
3.2.9. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(229)
På grundlag af de konstaterede forhold blev det samlede udligningsberettigede subsidebeløb for de kontrollerede eksporterende producenter, udtrykt i værdi, fastsat til mellem 4.16 % og 7,65 %, jf. nedenstående tabel.
Tabel 1
Udligningsberettigede subsidiebeløb - Indien
(%)
Ordning
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/EDE
PSI/IPS
I alt
Virksomhed
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd.
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd.
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd.
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd.
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. VIETNAM
3.3.1. Generelt
(230)
På grundlag af oplysningerne i klagen og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema undersøgtes følgende ordninger, igennem hvilke de offentlige myndigheder i Vietnam angiveligt havde ydet subsidier:
A.
statslige præferencelån til PSF-industrien fra statsejede banker, statsstyring af private banker og rentestøtte
B.
statsejede virksomheders levering af varer til PSF-industrien mod utilstrækkeligt vederlag
C.
statslig indrømmelse af jord mod utilstrækkeligt vederlag og andre jordrelaterede fordele
D.
ordninger for fritagelse for og nedsættelse af direkte skatter
E.
ordninger vedrørende indirekte skat og importtold
F.
fremskyndet afskrivning af faste aktiver
G.
andre subsideordninger, herunder ordninger under statslige, regionale og lokale myndigheder.
(231)
Kommissionen undersøgte samtlige de ordninger, der ifølge klagen fandt anvendelse. For hver ordning blev det undersøgt, om det i henhold til grundforordningens artikel 3 kunne påvises, at de vietnamesiske myndigheder havde ydet et finansielt bidrag, og at de eksporterende producenter derved havde opnået en fordel. Det fremgik af undersøgelsen, at den i dette tilfælde konstaterede fordel ligger under den gældende bagatelgrænsen, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 5 (4). Det anses derfor ikke for nødvendigt at træffe afgørelse om, hvorvidt de enkelte ordninger er udligningsberettigede.
(232)
Af hensyn til klarheden og gennemsigtigheden beskrives ordningerne og de tilsvarende subsidiemargener for de enkelte virksomheder dog nærmere i det følgende, uanset om subsidierne anses for at være udligningsberettigede eller ej. Fordelene blev beregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 6.
3.3.2. Specifikke subsidieordninger
Subsidieordninger, der ikke blev anvendt af de vietnamesiske eksporterende producenter i undersøgelsesperioden
(233)
Det blev i forbindelse med undersøgelsen konstateret, at følgende ordninger ikke var blevet anvendt af de undersøgte vietnamesiske eksporterende producenter:
a)
statsejede virksomheders levering af varer til PSF-industrien mod utilstrækkeligt vederlag
b)
fremskyndet afskrivning af faste aktiver
c)
andre subsideordninger, herunder ordninger under statslige, regionale og lokale myndigheder.
(234)
Specielt med hensyn til statsejede virksomheders levering af varer til PSF-industrien mod utilstrækkeligt vederlag gik påstanden i klagen på, at de vietnamesiske producenter købte PTA/MEG, der kan anvendes som det vigtigste råmateriale til fremstilling af PSF, til subsidierede priser. Undersøgelsen viste imidlertid, at ingen af de undersøgte eksporterende producenter anvendte PTA/MEG som deres vigtigste råmateriale, men at de alle i stedet brugte genanvendte PET-flasker eller flaske-PET i flager.
(235)
Efter fremlæggelsen af oplysninger bemærkede klageren, at Kommissionen kun havde foretaget en delvis analyse af en af disse subsidieordninger, nemlig levering af PTA/MEG til subsidierede priser. For så vidt angår denne ordning gjorde klageren gældende, at den måde, hvorpå stikprøven var udformet, og det forhold, at store vietnamesiske PSF-producenter ikke var omfattet af undersøgelsen, påvirkede afgørelsen vedrørende denne ordning. Klageren nævnte også andre påståede subsidieordninger i Vietnam, som der var indgivet oplysninger om i klagen.
(236)
Som forklaret af Kommissionen i betragtning 32-34 og 42 var det ikke nødvendigt med en stikprøveudtagning for Vietnam, da samtlige vietnamesiske eksporterende producenter gav udtryk for samarbejdsvilje og svarene fra de tre samarbejdsvillige producenter dækkede over 99 % af importen fra Vietnam. Klagerens argumenter vedrørende stikprøveudtagningen er derfor ikke relevante for resultaterne af undersøgelsen. Desuden anfægter det forhold alene, at der findes andre store PSF-producenter i Vietnam, ikke som sådan de samarbejdsvillige eksporterende producenters repræsentativitet. Kommissionen bekræfter, at den bestræbte sig på at indhente oplysninger og svar vedrørende alle de ordninger, der ifølge klagen fandt anvendelse, herunder dem, som klageren nævnte i bemærkningerne til fremlæggelsen af oplysninger, men det blev konstateret, at disse ordninger ikke anvendes af de samarbejdsvillige eksportører. Kommissionen fremlagde oplysninger om leveringen af PTA/MEG, da især denne ordning blev fremhævet i klagen med påstand om, at den kunne give modtagerne et betydeligt udligningsberettiget subsidie.
Subsidieordninger, der blev anvendt af de undersøgte vietnamesiske eksporterende producenter i undersøgelsesperioden
(237)
Nedenstående ordninger blev konstateret anvendt af de undersøgte vietnamesiske eksporterende producenter i undersøgelsesperioden.
3.3.3. Præferencelån
3.3.3.1. Rentestøtte efter investering ydet af Vietnam Development Bank
(238)
Vietnam Development Bank (VDB) er en statsejet, politisk styret bank, oprettet i 2006 i henhold til afgørelse No 108/2006/QD-TTg med henblik på gennemførelse af landets politikker for investeringslån i udviklingsøjemed og eksportkredit. I undersøgelsesperioden forvaltede VDB en ordning med rentestøtte til visse lån fra forretningsbanker. I den forbindelse havde virksomhederne i koncernen Thai Binh Group kontrakter med VDB vedrørende støtte til lån fra BIDV og Vietcom Bank.
(239)
Retsgrundlaget for denne ordning er dekret No 75/2011/ND-CP af 30. august 2011, der afløser dekret No 151/2006/ND-CP, dekret No 106/2008/ND-CP og dekret No 106/2004 ND-CP. For kontrakter undertegnet inden anvendelsen af dekret No 75/2011 er det de tidligere dekreter, der gælder.
(240)
Fordelen ved denne ordning er lig med forskellen mellem de rentesatser, der tilbydes af VDB, og den rente, forretningsbanker ville tilbyde ved lån til de to virksomheder. Ordningen finder anvendelse på lang- og mellemfristede lån fra forretningsbanker til finansiering af investeringsprojekter.
(241)
Fordelen ved denne ordning var på mellem 0 % og 0,28 %.
3.3.3.2. Lavrentelån ydet af visse statsejede forretningsbanker
(242)
Det fremgik af undersøgelsen, at en betydelig del af banksektoren i Vietnam er statsejet; næsten 50 % af alle lån i den vietnamesiske økonomi i undersøgelsesperioden blev ydet af de 5 store statsejede banker (5). Der er restriktioner på udenlandsk ejerskab af banker etableret i Vietnam (6). Forretningsbanker instrueres i at yde rentestøtte til virksomheder (7). State Bank of Vietnam (centralbanken) fastsætter de maksimale rentesatser, som forretningsbankerne kan anvende på lån til visse virksomheder (8). Det fremgår af oplysningerne i sagen, at de statsejede forretningsbanker tilbyder lavere renter end andre banker.
(243)
Adskillige vietnamesiske love vedrørende banksektoren og långivning omtaler præferencelån. Eksempelvis henviser forordning 1627 fra 2001 til lån til kunder, der er omfattet af politikken for præferencelån (artikel 20 og 26), og lov om kreditinstitutter henviser til lån på fordelagtige vilkår (artikel 27).
(244)
Subsidiebeløbet blev beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i undersøgelsesperioden. I henhold til grundforordningens artikel 6, litra b), anses den fordel, modtagerne opnåede, for at bestå i forskellen mellem det beløb, som virksomheden betalte for præferencelånet, og det beløb, som den skulle have betalt for et tilsvarende lån på markedsvilkår, som den faktisk kunne opnå på markedet.
(245)
De i betragtning 242 og 243 anførte oplysninger peger på betydelige fordrejninger i den vietnamesiske finanssektor. Derfor tyede Kommissionen til en ekstern reference med henblik på at beregne fordelen ved præferencelån. Som anført i betragtning 231 berører dette ikke spørgsmålet om, hvorvidt subsidiet i forbindelse med præferencelån er udligningsberettiget. Da subsidieringen ligger under bagatelgrænsen, drog Kommissionen i øvrigt ikke nogen endelige konklusioner med hensyn til, om de berørte banker er offentlige organer, eller om deres kreditrisikovurdering er fyldestgørende.
(246)
Den eksterne reference var kun nødvendig for at dække lån i valutaen VND, da der ikke var tegn på, at lån ydet i USD var subsidierede. Blandt de samarbejdsvillige virksomheder havde kun Thai Binh Group fået lån i VND. Referencen blev beregnet ved hjælp af rentesatserne for lån i en kurv af 48 mellemindkomstlande i nederste halvdel (målt i BNP) i den seneste tilgængelige periode (2012). Landene blev valgt med udgangspunkt i, at deres BNP lå tæt på Vietnams. Disse satser blev derefter justeret for inflation i undersøgelsesperioden for at bestemme realrenterne, og der blev beregnet et gennemsnit for de af de 48 lande, for hvilke der forelå tilgængelige data. Kilden til de enkelte landes rentesatser og inflationstal var Verdensbanken. Den gennemsnitlige realrente for disse mellemindkomstlande i nederste halvdel lå på 8,23 % i undersøgelsesperioden. Denne reference blev sammenlignet med de inflationsjusterede rentesatser på alle lån i VND til de undersøgte virksomheder.
(247)
Fordelen ved denne ordning var på mellem 0 % og 1,34 %.
(248)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede de vietnamesiske myndigheder konklusionerne vedrørende fordrejningerne i den vietnamesiske finanssektor og gjorde gældende, at Kommissionen burde have vurderet, hvorvidt de statsejede forretningsbanker er offentlige organer, og hvorvidt deres kreditrisikovurdering er fyldestgørende. Efter de vietnamesiske myndigheders opfattelse ville denne analyse have påvirket konklusionen om, hvorvidt der er tale om et finansielt bidrag, og også anvendelsen af en ekstern reference med henblik på at påvise den fordel, denne ordning medfører.
(249)
Som anført i betragtning 242 og 243 viser de oplysninger og den dokumentation, der blev indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, markante fordrejninger i det vietnamesiske banksystem. Disse fordrejninger betød, at man i overensstemmelse med grundforordningen måtte anvende en ekstern reference til at bestemme omfanget af en eventuel fordel. Da fordelene for de vietnamesiske eksporterende producenter ligger under bagatelgrænsen, finder Kommissionen det unødvendigt at undersøge, om bankerne er offentlige organer, og/eller om risikovurderingen er fyldestgørende, jf. betragtning 231 og 232.
3.3.4. Indrømmelse af brugsrettigheder til jord
(250)
Begge de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde fået tildelt brugsrettigheder til jord i særlige industriområder. Thai Binh Group havde fået brugsrettighederne direkte fra staten, mens jorden til Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd. (VNC) var videreleaset gennem et delvist statsejet selskab.
(251)
Thai Binh Group råder over tre grunde i et industriområde. I undersøgelsesperioden var koncernen helt fritaget for lejeafgift af to af grundene. Retsgrundlaget for fritagelsen er dekret No 121/2010/ND-CP og dekret No 142/2005/ND-CP. Koncernen betalte heller ikke lejeafgift af den tredje grund, da dens anmodning om fritagelse var til behandling hos myndighederne. De lejeafgifter, der er omfattet af fritagelsen, ligger et godt stykke under de lejeafgifter, koncernen betaler for andre, lignende grunde tæt på industriområdet, og er efter alt at dømme betydeligt lavere end de normale priser på jord i regionen.
(252)
VNC var ikke helt fritaget for afgifter på jordbrugsrettigheder, men det var klart, at virksomheden havde opnået en fordel i undersøgelsesperioden. Et delvist statsejet selskab har videreleaset tre grunde til VNC. De vietnamesiske myndigheder hævdede, at der er tale om transaktioner mellem private parter, men oplysningerne i sagen modsiger dette. I VNC's investeringslicens er jordlejen anført som en fordel opnået via en præferenceordning. Det fremgår af licensen, at »Quang Ninh's People's Committee« forpligter VNC til at leje jord hos det pågældende selskab. I henhold til den oprindelige kontrakt mellem det delvist statsejede selskab, der videreleaser grunden til VNC, og den lokale »jordmyndighed« var overførsel af jorden kun mulig på visse betingelser, som er fastsat af denne myndighed. Dette viser, at staten er involveret i jordtransaktionen mellem de to parter.
(253)
Med henblik på vurderingen af fordelen sammenlignede Kommissionen de lave jordpriser i forbindelse med transaktioner i industriområderne med en referencepris for lignende grunde. Det konstateredes i forbindelse med undersøgelsen, at det vietnamesiske marked for jord efter alt at dømme reguleres og fordrejes ved myndighedernes indgriben, idet brugsrettighederne til jord i bestemte industriområder og/eller begunstigede erhvervssektorer er omfattet af en fritagelse for vederlag eller et fordelagtigt vederlag. I dette særlige tilfælde fandt Kommissionen en forholdsvis pålidelig transaktion vedrørende jordbrugsrettigheder, idet den pågældende grund ligger uden for de begunstigede områder, og den pågældende virksomhed er aktiv i en sektor, som er uden relation til PSF og ikke begunstiget af offentlige politikker. Priserne i forbindelse med denne transaktion blev anvendt som reference for vurderingen af fordelen, uden at man derved foregreb en konklusion vedrørende den overordnede situation på det vietnamesiske jordmarked.
(254)
Fordelen ved denne ordning var på mellem 0,17 % og 0,37 %.
3.3.5. Ordninger for fritagelse og nedsættelse af direkte skatter
(255)
Begge de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde opnået en række lettelser af deres direkte skatter baseret på fritagelsesbestemmelser i deres investeringslicenser. Retsgrundlaget for disse fritagelser er dekret No 164/2003/ND-CP, afløst af dekret 124/2008/ND-CP og 122/2011/ND-CP, cirkulære 140/2012, dekret No 164/2003/ND-CP, ændret og suppleret af dekret No 152/204/ND-CP, vedrørende told- og momsfritagelse ved import af maskiner.
(256)
I henhold til denne lovgivning finder fritagelserne for og nedsættelserne af direkte skatter anvendelse bl.a. på virksomheder, der er etableret i særlige industriområder/-parker eller virksomheder, der har mange ansatte, eller virksomheder, der opererer i visse erhvervssektorer.
(257)
Subsidiebeløbet blev beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i undersøgelsesperioden. Den fordel, som modtagerne opnåede, anses for at bestå i det beløb, der svarer til den samlede skyldige skat i henhold til den normale skattesats, efter fradrag af det beløb, der blev betalt med den fordelagtige skattesats, eller det fuldstændigt fritagne skattebeløb, alt efter hvad der er relevant. De beløb, der betragtes som et subsidie, er baseret på de seneste årlige indkomsterklæringer. Subsidiet blev henregnet til virksomhedernes samlede omsætning og udtrykt som et procenttal af omsætningen ved eksport til Unionen (i cif-priser).
(258)
Fordelen ved denne ordning var på mellem 0,11 % og 0,36 %.
3.3.6. Fritagelse for importafgifter på importerede råmaterialer
(259)
Begge de samarbejdsvillige eksporterende producenter var fritaget for told på importerede råmaterialer i undersøgelsesperioden. Retsgrundlaget for fritagelsen er lov om import- og eksportafgifter No 45/2005/QH11, gennemført ved dekret No 87/2010/ND-CP. Reglerne for inspektion og overvågning (ordning og procedurer) er fastsat i cirkulære 194/2010TT.
(260)
De vietnamesiske myndigheder angav i deres spørgeskemabesvarelse, at de anvender en ordning med toldgodtgørelse og -suspendering. I henhold til lovgivningen gælder fritagelsen for importerede råmaterialer, der forbruges ved fremstillingen af de eksporterede varer. Tolden kan refunderes i et omfang svarende til den andel af de importerede råmaterialer, der er anvendt i den eksporterede færdige vare.
(261)
Det blev konstateret, at ingen af de to samarbejdsvillige eksporterende producenter opnåede nogen økonomisk fordel af denne ordning i undersøgelsesperioden. Selv om de var fritaget for importafgifter på råmaterialer, blev der ikke konstateret for store eftergivelser i undersøgelsesperioden. Begge virksomheder solgte forholdsvist beskedne mængder af den pågældende vare på hjemmemarkedet. De købte desuden en betydelig andel af de vigtigste råmaterialer på hjemmemarkedet, da de importmængder til fremstilling af den pågældende vare til eksport ikke var tilstrækkelige.
(262)
I betragtning af ovenstående ansås det ikke for nødvendigt at drage en konklusion med hensyn til, om den anmeldte toldgodtgørelsesordning er i overensstemmelse med WTO-reglerne og med grundforordningens bilag II og III.
(263)
Efter fremlæggelsen af oplysninger bakkede de vietnamesiske myndigheder op om Kommissionens konklusioner vedrørende denne ordning. De ønskede imidlertid at gøre opmærksom på, at den vietnamesiske toldgodtgørelsesordning er helt i overensstemmelse med grundforordningens bilag II og III, selv om der ikke var konkluderet noget i den henseende. Kommissionen noterer sig de vietnamesiske myndigheders holdning. Men da fordelene for de vietnamesiske eksporterende producenter ligger under bagatelgrænsen, gør Kommissionen endnu en gang opmærksom på sin holdning, nemlig at den ikke finder det nødvendigt i forbindelse med denne undersøgelse at undersøge, om toldgodtgørelsesordningen er i overensstemmelse med grundforordningens bilag II og III, jf. betragtning 231 og 232.
3.3.7. Fritagelse for importafgifter på importerede maskiner
(264)
Begge de samarbejdsvillige eksporterende producenter var fritaget for told og moms på importerede maskiner i undersøgelsesperioden. Retsgrundlaget for fritagelsen er lov om import- og eksportafgifter No 45/2005/QH11, gennemført ved dekret No 87/2010/ND-CP. Reglerne for inspektion og overvågning (ordning og procedurer) er fastsat i dekret No 154./2005/N-CP samt cirkulære 194/2010TT og 117/2011.
(265)
Virksomhederne blev anmodet om at oplyse, hvilke maskiner de havde importeret i en periode på 10 år. Det er klart, at de samarbejdsvillige eksporterende producenter opnåede fordele som følge af denne ordning, men der var ikke tale om betydelige fordele. Dette skyldes, at virksomhederne ikke havde nogen særlig stor import af maskiner set i forhold til omsætningen ved salg af PSF til Unionen. En eventuel fordel var desuden blevet udvandet ved, at maskiner afskrives over en årrække (som regel ti), således at den fordel, der kunne henføres til undersøgelsesperioden, var tilsvarende mindre.
(266)
Fordelen ved denne ordning var på mellem 0,08 % og 0,1 %.
3.3.8. Subsidiebeløb
(267)
For de vietnamesiske eksporterende producenter ligger subsidiebeløbet, der blev fastsat i henhold til grundforordningens bestemmelser, udtrykt i værdi, på mellem 0,6 % og 2,31 %. Den landsdækkende subsidiemargen er det vægtede gennemsnit af de to ovennævnte margener, dvs. 1,25 %. Ovennævnte subsidier blev henregnet til virksomhedernes samlede omsætning og udtrykt som et procenttal af omsætningen ved eksport til Unionen (i cif-priser).
(268)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde klageren gældende, at det var uklart, hvordan Kommissionen havde beregnet dette subsidiemargeninterval, og hvorfor Kommissionen ikke havde forholdt sig til den største af disse margener, der lå over bagatelgrænsen. Som forklaret af Kommissionen i betragtning 267 ligger de samlede subsidier for de vietnamesiske samarbejdsvillige eksporterende producenter, udtrykt i værdi, på mellem mindst 0,6 % og højst 2,31 %. Men beregningen af det vægtede gennemsnit af disse margener giver en gennemsnitlig landsdækkende subsidiemargen på 1,25 %, hvilket er under bagatelgrænsen. Det er denne metode, der konsekvent anvendes til at beregne den gennemsnitlige landsdækkende subsidiemargen, jf. grundforordningens relevante bestemmelser.
3.3.9. Konklusion vedrørende Vietnam
(269)
Subsidiemargenen for hele Vietnam er på 1,25 %. Da denne margen ligger under bagatelgrænsen, er det blevet konkluderet, at undersøgelsen bør afsluttes for så vidt angår import med oprindelse i Vietnam, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 3.
4. SKADE
4.1. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN OG EU-PRODUKTION
(270)
Den samme vare blev fremstillet af 18 EU-producenter i undersøgelsesperioden. De udgør »EU-erhvervsgrenen« som omhandlet i grundforordningens artikel 4, stk. 1.
(271)
Den samlede EU-produktion i undersøgelsesperioden blev fastsat til ca. 401 000 ton. Kommissionen nåede frem til dette tal på grundlag af alle de foreliggende oplysninger om EU-erhvervsgrenen såsom kontrollerede produktionstal for de samarbejdsvillige EU-producenter i stikprøven og tal fremlagt af klageren. Fire EU-producenter, der tegnede sig for 54 % af den samlede EU-produktion af samme vare, blev udtaget til at indgå i stikprøven, jf. betragtning 10.
4.2. EU-FORBRUGET
(272)
Kommissionen fastsatte EU-forbruget på grundlag af EU-erhvervsgrenens salg på markedet i EU ved hjælp af oplysninger fremlagt af klageren og importen fra tredjelande baseret på data fra Eurostat.
(273)
EU-forbruget udviklede sig som følger:
Tabel 2
EU-forbruget (i ton)
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
EU-forbruget i alt
838 397
869 025
837 066
890 992
Indeks
100
104
100
106
Kilde: Klage, Eurostat.
(274)
EU-forbruget toppede i 2011 som følge af en pludselig stigning i bomuldspriserne på grund af problemer med bomuldsproduktionen i 2010. Det betød, at efterspørgslen efter PSF som erstatning for bomuld steg, men den faldt igen året efter. I undersøgelsesperioden blev der igen iagttaget en stigning på 6 % i EU-forbruget.
4.3. IMPORT FRA DE PÅGÆLDENDE LANDE
4.3.1. Kumulativ vurdering af virkningerne af importen fra de pågældende lande
(275)
Kommissionen undersøgte, om importen af PSF med oprindelse i de pågældende lande skulle vurderes kumulativt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 3.
(276)
Den i forbindelse med importen fra Folkerepublikken Kina og Vietnam fastsatte subsidiemargen lå under bagatelgrænsen, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 3, litra a).
(277)
Betingelserne for en kumulativ vurdering er derfor ikke opfyldt, og analysen af årsagssammenhængen er derfor begrænset til virkningerne af importen fra Indien.
4.3.2. Mængde og markedsandel for importen fra Indien
(278)
Kommissionen fastlagde importmængden på grundlag af data fra Eurostat. Markedsandelen for importen blev beregnet som importmængden fra Indien i forhold til det samlede EU-forbrug (hvor dette blev fastsat som EU-producenternes samlede salg i Unionen plus den samlede import af PSF til Unionen).
(279)
Importen til Unionen fra Indien udviklede sig som følger:
Tabel 3
Importmængde (i ton) og markedsandel
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Importmængde fra Indien (i ton)
51 258
59 161
63 191
60 852
Indeks
100
115
123
119
Markedsandel
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Indeks
100
111
123
112
Kilde: Eurostat.
(280)
Alt i alt forblev importen fra Indien ret stabil og tegnede sig for en EU-markedsandel på mellem 6 % og 7,5 % i den betragtede periode.
4.3.3. Priserne på importen fra Indien og prisunderbud
(281)
Kommissionen fastlagde importpriserne på grundlag af statistiske data fra Eurostat og kontrollerede oplysninger fra de samarbejdsvillige eksportører. Prisunderbuddet i forbindelse med importen blev fastlagt på grundlag af kontrollerede oplysninger fremlagt af de samarbejdsvillige eksportører og de samarbejdsvillige EU-producenter.
(282)
Den gennemsnitlige pris på importen til Unionen fra Indien udviklede sig som følger:
Tabel 4
Importpriser (EUR/ton)
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Indien
1 025
1 368
1 239
1 212
Indeks
100
134
121
118
Kilde: Data fra Eurostat og kontrollerede oplysninger fra samarbejdsvillige eksportører.
(283)
Der blev iagttaget en pludselig stigning i prisen på PSF i 2011, året for ovennævnte bomuldskrise. Priserne faldt i de efterfølgende år, men forblev højere end den i 2010 iagttagede pris. I undersøgelsesperioden lå prisen 18 % over prisen på PSF i 2010.
(284)
Kommissionen beregnede prisunderbuddet i undersøgelsesperioden ved at sammenligne de vægtede gennemsnitlige hjemtagelsespriser pr. varetype importeret fra de samarbejdsvillige indiske producenter i stikprøven ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, med passende justeringer for told og omkostninger efter importen, og de vægtede gennemsnitlige salgspriser for de samme varetyper hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik-niveau.
(285)
Prissammenligningen blev foretaget pr. varetype ved transaktioner i samme handelsled, i givet fald efter passende justeringer og fradrag af eventuelle nedslag og rabatter. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt som en procentdel af omsætningen for EU-producenterne i stikprøven i undersøgelsesperioden. Det viste en vægtet gennemsnitlig underbudsmargen på mellem 4,1 % og 43,7 % for importen fra Indien på EU-markedet.
4.4. EU-ERHVERVSGRENENS ØKONOMISKE SITUATION
4.4.1. Generelle bemærkninger
(286)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 4, omfattede undersøgelsen af virkningerne af den subsidierede import på EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(287)
Der blev anvendt stikprøver til at afgøre, hvilken skade der måtte være påført EU-erhvervsgrenen, jf. betragtning 10.
(288)
Med henblik på konstateringen af skade sondrede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen evaluerede de makroøkonomiske indikatorer på grundlag af oplysningerne i klagen, yderligere oplysninger fremlagt af klageren under proceduren og data fra Eurostat. Disse oplysninger vedrørte samtlige EU-producenter. Kommissionen evaluerede de mikroøkonomiske indikatorer på grundlag af de behørigt kontrollerede oplysninger i spørgeskemabesvarelserne fra EU-producenterne i stikprøven. Begge sæt oplysninger blev fundet repræsentative for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
(289)
De makroøkonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse og produktivitet.
(290)
De mikroøkonomiske indikatorer er: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, arbejdskraftomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.
4.4.2. Makroøkonomiske indikatorer
4.4.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(291)
Den samlede EU-produktion, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 5
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Produktionsmængde (i ton)
362 195
355 240
361 159
401 119
Indeks
100
98
100
111
Produktionskapacitet (i ton)
492 059
451 310
468 115
466 744
Indeks
100
92
95
95
Kapacitetsudnyttelse
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Indeks
100
107
105
117
Kilde: Klageren (CIRFS).
(292)
Produktionsmængden steg med 11 % i den betragtede periode. Stigningen fandt sted udelukkende i undersøgelsesperioden (der dækker de sidste 12 måneder af den betragtede periode). I den del af den betragtede periode, der gik forud for undersøgelsesperioden (dvs. 2011 og 2012) faldt eller stagnerede EU-erhvervsgrenens produktionsmængde.
(293)
Produktionskapaciteten udviste derimod en faldende tendens; den faldt således med 5 % i undersøgelsesperioden. Parallelt med stigningen i produktionsmængden, jf. betragtning 292, steg kapacitetsudnyttelsen med 17 %. Det bør dog fremhæves, at kapacitetsudnyttelsen i 2010, der anvendes som grundlag for analysen af udviklingen, var lav for en kapitalintensiv erhvervsgren som PSF-industrien, og i undersøgelsesperioden var kapacitetsudnyttelsen på 85,9 %.
4.4.2.2. Salgsmængde og markedsandel
(294)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 6
Salgsmængde og markedsandel
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Salgsmængde på EU-markedet i alt (i ton)
379 840
366 341
344 134
358 130
Indeks
100
96
91
94
Markedsandel
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Indeks
100
93
91
89
Kilde: Eurostat, klageren (CIRFS).
(295)
Salgsmængden på EU-markedet faldt i 2011 og 2012, men steg en smule i undersøgelsesperioden. Der blev dog iagttaget et samlet fald på 6 % i forhold til de solgte mængder i 2010.
(296)
EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt markant i hele den betragtede periode. Det største fald i markedsandelen fandt sted i 2011, men den nedadgående tendens fortsatte i 2012 og i undersøgelsesperioden og førte til et samlet tab af markedsandele i den betragtede periode på 11 %.
4.4.2.3. Vækst
(297)
Trods den beskedne vækst i EU-forbruget i den betragtede periode (plus 6 %) og stigningen i EU-producenternes produktionsmængde (plus 11 %) faldt EU-producenternes salg med 6 %.
4.4.2.4. Beskæftigelse og produktivitet
(298)
Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 7
Beskæftigelse og produktivitet
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Antal ansatte
1 914
1 935
2 000
2 036
Indeks
100
101
105
106
Produktivitet (ton/ansat)
189,3
183,6
180,6
197,0
Indeks
100
97
95
104
Kilde: Klageren (CIRFS).
(299)
Antallet af ansatte steg støt i den betragtede periode; det steg således med 6 % samtidig med stigningen i produktionen, jf. betragtning 292.
(300)
Produktiviteten faldt i 2011 og 2012, da antallet af ansatte voksede, mens produktionsmængden stagnerede i de pågældende år. Samlet set steg produktiviteten i den betragtede periode med 4 %.
4.4.3. Mikroøkonomiske indikatorer
4.4.3.1. Priser og faktorer, som påvirker priserne
(301)
De gennemsnitlige enhedssalgspriser hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 8
Salgspriser i Unionen
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Gennemsnitlig enhedssalgspris i Unionen - hele markedet (EUR/ton)
1 283
1 608
1 509
1 489
Indeks
100
125
118
116
Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/ton)
1 453
1 666
1 629
1 542
Indeks
100
115
112
106
Kilde: Kontrollerede oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven.
(302)
Den største stigning i salgsprisen i Unionen blev iagttaget i 2011, hvor salgsprisen på PSF lå 25 % over den gennemsnitlige salgspris i 2010. Dette skyldtes bomuldskrisen i 2011, hvor der var mangel på bomuld på grund af den dårlige høst i 2010, og efterspørgslen efter PSF som erstatning for bomuld derfor steg. Samlet set steg salgspriserne i Unionen med 16 % i den betragtede periode.
(303)
Enhedsproduktionsomkostningerne steg ligeledes i den betragtede periode og toppede med 15 % i 2011 på grund af en stigning det år i priserne på brændstof, som er en betydelig omkostningsfaktor. Enhedsproduktionsomkostningerne steg samlet med 6 % i den betragtede periode.
4.4.3.2. Arbejdskraftomkostninger
(304)
De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 9
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
31 561
31 080
31 661
32 356
Indeks
100
98
100
103
Kilde: Kontrollerede oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven.
(305)
De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat faldt først i 2011, hvorefter de steg en smule i de efterfølgende år. For den betragtede periode blev der iagttaget en stigning på 3 %.
4.4.3.3. Lagerbeholdninger
(306)
Lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 10
Lagerbeholdninger
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Slutlagre (i ton)
15 731
16 400
15 039
19 108
Indeks
100
104
96
121
Slutlagre i procent af produktionen
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Indeks
100
107
97
120
Kilde: Kontrollerede oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven.
(307)
Slutlagrene steg, undtagen i 2012; de steg således samlet med 21 % i undersøgelsesperioden. Dette svarer til stigningen i produktionsmængden (samlet stigning på 11 %), mens salgsmængderne faldt i den betragtede periode (samlet fald på 6 %). Disse tendenser var også afspejlet i slutlagrene opgjort som en procentdel af produktionen.
4.4.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
(308)
Rentabiliteten, likviditeten, investeringerne og investeringsafkastet for EU-producenterne i stikprøven udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 11
Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (i % af omsætningen)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Indeks
- 100
18
- 14
5
Likviditet (EUR)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Indeks
- 100
100
108
89
Investeringer (EUR)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Indeks
100
146
86
79
Investeringsafkast
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Indeks
- 100
22
- 18
6
Kilde: Kontrollerede oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven.
(309)
Kommissionen fastsatte rentabiliteten hos EU-producenterne i stikprøven til nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. Rentabilitetsmargenerne var svingende i den betragtede periode. Alt i alt skete der en forbedring af rentabiliteten, idet man fra en overvejende tabsgivende situation i 2010 nåede et balancepunkt i undersøgelsesperioden.
(310)
Nettolikviditeten er EU-producenternes evne til selv at finansiere deres aktiviteter. Tendensen i nettolikviditeten udviklede sig positivt i den betragtede periode.
(311)
Investeringerne toppede i 2011 med en stigning på 46 % sammenlignet med 2010, men faldt i de efterfølgende år. I den betragtede periode faldt investeringerne med 21 %.
(312)
Investeringsafkastet er fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Det udviklede sig positivt i den betragtede periode.
(313)
Ingen af EU-producenterne i stikprøven gav udtryk for, at de havde haft problemer med at rejse kapital i den betragtede periode.
4.4.4. Konklusion vedrørende skade
(314)
Importen fra Indien forblev stabil (og tegnede sig for en EU-markedsandel på mellem 6 % og 7 % i den betragtede periode). Underbuddet var betydeligt (på op til 43,7 %).
(315)
Der skete en forbedring af de fleste skadesindikatorer. EU-producenternes rentabilitet steg med tæt ved 6 procentpoint, men den gennemsnitlige fortjenstmargen lå stadig på et utilfredsstillende balancepunkt på 0,3 % i undersøgelsesperioden. Kapacitetsudnyttelsen steg fra 74 % til 86 %. Dette skyldtes imidlertid en stigning i Unionens produktionsmængder og faldet i Unionens kapacitet. De gennemsnitlige salgspriser i Unionen toppede i 2011 på grund af den kraftige stigning i priserne på bomuld og brændstof. De gennemsnitlige salgspriser i Unionen steg samlet med 16 % i den betragtede periode. Investeringsafkastet og likviditeten udviklede sig positivt. Beskæftigelsen steg også i den betragtede periode. Der blev således iagttaget tegn på genrejsning i en fortsat skadevoldende situation.
(316)
Følgende skadesindikatorer udviklede sig negativt i den betragtede periode: EU-producenternes markedsandel i Unionen faldt fra 45,3 % til 40,2 %, da salgsmængderne i Unionen faldt med 6 %. Der skete et generelt fald i investeringsniveauet, undtagen i 2011. Kapaciteten faldt med 5 % i den betragtede periode, jf. betragtning 293.
(317)
Generelt kan situationen i EU-erhvervsgrenen fortsat beskrives som skadevoldende, selv om der er sket en klar forbedring i de seneste år. På baggrund af ovenstående konkluderede Kommissionen, at EU-erhvervsgrenen blev påført væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 4.
(318)
Klageren anførte i sine bemærkninger til fremlæggelsen af oplysninger, at den anså stabiliteten af den indiske EU-markedsandel som resultatet af kraftig subsidiering. Kommissionen konstaterede ganske rigtigt, at der var blevet ydet udligningsberettigede subsidier (jf. betragtning 229), men der kunne ikke etableres nogen årsagssammenhæng med EU-erhvervsgrenens skadevoldende situation (jf. betragtning 319-323).
5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(319)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 5, undersøgte Kommissionen, om den subsidierede import fra Indien havde forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 6, undersøgte Kommissionen tillige, om andre kendte faktorer samtidig kunne have skadet EU-erhvervsgrenen. Kommissionen sikrede, at skade der måtte være forvoldt af andre faktorer end den subsidierede import fra Indien, ikke blev tilskrevet den subsidierede import. Disse andre faktorer er importen fra andre tredjelande, EU-erhvervsgrenens eksportresultater og forbruget.
5.1. VIRKNINGERNE AF DEN SUBSIDIEREDE IMPORT
(320)
I betragtning af, at der blev konstateret subsidiering under bagatelgrænsen for Kinas og Vietnams vedkommende, jf. betragtning 76 og 231, er betingelserne for en kumulativ vurdering ikke opfyldt. Analysen af årsagssammenhængen er derfor begrænset til virkningerne af importen fra Indien.
(321)
I den betragtede periode oplevede EU-erhvervsgrenen et fald i sin markedsandel fra 45,3 % til 40,2 %, mens markedsandelen for importen fra Indien forblev ret stabil på mellem 6 % og 7 %. Forbruget voksede med 6 % i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen var således i ikke i stand til at drage fordel af denne vækst i form af en større markedsandel, hvilket dog sandsynligvis ikke skal tilskrives den indiske markedsandel, der forblev konstant.
(322)
De gennemsnitlige priser på PSF fra Indien var i henhold til data fra Eurostat lavere end de gennemsnitlige priser på PSF fra de fleste andre lande, men det er vigtigt at bemærke, at der er store forskelle i kvalitet og varetyper. Under alle omstændigheder viste præcise sammenligninger pr. varetype, at der forelå et betydeligt underbud for så vidt angik importen fra Indien.
(323)
Til trods for det betydelige underbud kan det ikke konkluderes, at importen fra Indien forårsagede skaden. Faldet i EU-erhvervsgrenens markedsandel (minus 5,1 procentpoint) kan nemlig ikke tilskrives udviklingen i importmængderne fra Indien, da den tilsvarende markedsandel forblev ret stabil (kun plus 0,7 procentpoint i den betragtede periode). Desuden steg de gennemsnitlige priser på importen fra Indien med 18 % i den betragtede periode. Priserne på importen fra Indien synes ikke at have forårsaget et pristryk, da EU-erhvervsgrenens økonomiske situation forbedrede sig markant i den betragtede periode til trods for, at den fortsat var skadevoldende i undersøgelsesperioden.
5.2. VIRKNINGERNE AF ANDRE FAKTORER
5.2.1. Import fra tredjelande
(324)
Importmængden fra tredjelande udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 12
Import fra tredjelande
Land
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Republikken Korea
Mængde (ton)
129 918
165 365
163 540
181 540
Indeks
100
127
126
140
Markedsandel
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Indeks
100
123
126
131
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 116
1 367
1 361
1 300
Indeks
100
123
122
116
Taiwan
Mængde (ton)
121 656
108 645
100 072
92 423
Indeks
100
89
82
76
Markedsandel
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Indeks
100
86
82
71
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 131
1 416
1 383
1 369
Indeks
100
125
122
121
Kina
Mængde (ton)
5 198
8 980
23 209
44 651
Indeks
100
173
446
859
Markedsandel
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Indeks
100
167
447
808
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 065
1 279
1 265
1 209
Indeks
100
120
119
113
Tyrkiet
Mængde (ton)
32 921
29 969
34 303
36 908
Indeks
100
91
104
112
Markedsandel
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Indeks
100
88
104
105
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 133
1 466
1 383
1 382
Indeks
100
129
122
122
Vietnam
Mængde (ton)
24 884
25 487
26 410
29 717
Indeks
100
102
106
119
Markedsandel
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Indeks
100
99
106
112
Gennemsnitspris (EUR/ton)
978
1 182
1 175
1 096
Indeks
100
121
120
112
Indonesien
Mængde (ton)
25 902
30 285
24 032
24 699
Indeks
100
117
93
95
Markedsandel
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Indeks
100
113
93
90
Gennemsnitspris
1 055
1 329
1 267
1 167
Indeks
100
126
120
111
Thailand
Mængde (ton)
17 548
23 510
17 103
18 952
Indeks
100
134
97
108
Markedsandel
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Indeks
100
129
98
102
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 140
1 449
1 310
1 298
Indeks
100
127
115
114
Anden import
Mængde (ton)
49 272
51 282
41 074
43 120
Indeks
100
104
83
88
Markedsandel
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Indeks
100
100
83
82
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 323
1 681
1 603
1 532
Indeks
100
127
121
116
Kilde: Eurostat.
(325)
Størstedelen af importen (181 540 ton svarende til en markedsandel på 20,4 % i undersøgelsesperioden) kommer fra Republikken Korea, hvis markedsandel steg med 4,9 procentpoint i den betragtede periode. Taiwan er den næststørste eksportør til Unionen. Selv om importen fra Taiwan faldt i den betragtede periode (minus 4,1 procentpoint), havde Taiwan fortsat en markedsandel på 10,4 % i undersøgelsesperioden. Den fjerdestørste på listen over eksportører (efter Indien, der er tredjestørst) er Kina, hvis markedsandel voksede med 4,4 procentpoint til 5 %. Der importeres mindre fra andre tredjelande end fra Indien, men der importeres også betydelige mængder PSF fra Tyrkiet, Vietnam, Indonesien og Thailand (alle fire med ret stabile markedsandele). Tilsammen tegner importen fra Tyrkiet, Vietnam, Indonesien og Thailand sig for en markedsandel på ca. 12 % (12,4 % i undersøgelsesperioden).
(326)
Det er værd at bemærke, at importen fra navnlig Republikken Korea er voksende. Importen fra Korea svarede i undersøgelsesperioden til tre gange importmængderne fra Indien. Den voksede med 40 % i den betragtede periode, og den tilsvarende markedsandel voksede med 4,9 procentpoint til 20,4 %. Importen fra Kina voksede også kraftigt, nemlig med over 700 % opgjort i mængde eller 4,4 procentpoint opgjort i markedsandele. Importen fra Kina underbød også markant EU-erhvervsgrenens priser.
(327)
På grundlag af ovenstående kan det konkluderes, at hvis EU-erhvervsgrenens skadevoldende situation er resultatet af import, skyldes det snarere import fra andre kilder end Indien.
(328)
Efter fremlæggelsen af oplysninger bemærkede klageren, at Kommissionen ikke havde undersøgt Kinas og Vietnams eksportpriser nærmere. Det bemærkes endnu en gang, at der blev konstateret subsidiering under bagatelgrænsen for både Kinas og Vietnams vedkommende. Kommissionen vurderede derfor eksportpriserne for disse to lande i forbindelse med sin analyse af årsagssammenhængen med hensyn til virkningerne af andre faktorer og foretog ganske rigtigt ikke en kumulativ vurdering af importen fra alle de tre lande, der er berørt af denne procedure, eftersom det blev fastslået, at de i Kina og Vietnam konstaterede subsidier lå under bagatelgrænsen, jf. betragtning 275-277.
(329)
Klageren fremsatte bemærkninger til den gennemsnitlige pris på importen fra Korea og den (lille) stigning i mængden heraf mellem 2011 og 2012. I betragtning af den generelle stigning i både mængden og markedsandelen for importen fra Korea i den betragtede periode og det forhold, at de gennemsnitlige priser på denne import er lavere end EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser, fastholder Kommissionen, at importen fra Korea er en relevant anden faktor i forbindelse med analysen af årsagssammenhængen.
(330)
Klageren henviste endvidere til de gennemsnitlige eksportpriser for de tre lande, der oprindeligt var berørt af denne procedure, og for Korea og Taiwan i perioden fra januar til juli 2014. Dette er imidlertid ikke den betragtede periode, der strækker sig fra 2010 til slutningen af undersøgelsesperioden. Denne bemærkning afvises derfor.
5.2.2. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(331)
EU-erhvervsgrenens eksportmængde og eksportens gennemsnitlige værdi udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 13
EU-producenternes eksportresultater
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Eksportmængde (on)
31 158
32 204
41 279
36 149
Indeks
100
103
132
116
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 760
1 945
1 924
1 962
Indeks
100
111
109
112
Kilde:
Mængde: klageren (CIRFS).
Værdi: kontrollerede oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven.
(332)
Uden for Unionen sælger EU-erhvervsgrenen hovedsagelig specialvarer, hvilket forklarer de højere gennemsnitlige salgspriser, der iagttages på disse markeder.
(333)
Eksportmængderne for EU-producenterne i stikprøven steg med næsten 30 % i den betragtede periode og toppede i 2012. De gennemsnitlige salgspriser steg i 2011 og forblev derefter på et stabilt niveau frem til undersøgelsesperioden.
(334)
Trods de gode eksportresultater for EU-producenterne i stikprøven var de eksportmængder i absolutte tal forholdsvist små sammenlignet med de mængder, der blev solgt i Unionen. Virkningerne heraf kunne derfor ikke i tilstrækkelig grad kompensere for den vanskelige og skadevoldende situation på hjemmemarkedet i Unionen.
5.2.3. Forbruget
(335)
EU-markedet for PSF var på 838 397 ton i 2010 og nåede i undersøgelsesperioden op på 890 992 ton. Dette svarer til en markedsvækst på 6 % i den betragtede periode. Der var med andre ord ikke nogen nedgang i efterspørgslen, som kunne have bidraget til EU-erhvervsgrenens skadevoldende situation.
5.2.4. Den økonomiske krise
(336)
En brugersammenslutning, handelskammeret i et af de pågældende lande og en offentlig myndighed bemærkede, at skaden var forårsaget af den økonomiske krise. Dette argument holder ikke, da EU-markedet for PSF voksede med 6 % og den gennemsnitlige salgspris i Unionen også steg med 16 %.
(337)
Handelskammeret bemærkede desuden, at efterspørgslen efter special-PSF faldt på grund af krisen, mens efterspørgslen efter standard-PSF steg. Det skal endnu en gang bemærkes, at special-PSF og standard-PSF har de samme fysiske og kemiske egenskaber, og at deres endelige anvendelsesformål grundlæggende er de samme. Det anerkendes, at ikke alle varetyperne er indbyrdes substituerbare, men tidligere undersøgelser og den aktuelle undersøgelse har slået fast, at de forskellige varetyper i det mindste er delvist indbyrdes substituerbare, og at deres anvendelsesformål er delvist overlappende. Dette argument afvises derfor.
5.2.5. Høj kapacitetsudnyttelse
(338)
En offentlig myndighed gjorde gældende, at skaden, i form af tab af markedsandele, ikke kunne være forvoldt af den subsidierede import, når henses til den høje kapacitetsudnyttelse i EU-erhvervsgrenen. Kapacitetsudnyttelsen i EU-erhvervsgrenen steg ganske vist i den betragtede periode, men nærmede sig på intet tidspunkt grænserne for den kapacitet, der var til rådighed. Da kapacitetsudnyttelsen var på sit højeste, hvilket var i undersøgelsesperioden, lå den på 85,9 %. Dette giver rigelig plads til forøgelse af produktionen. Men da EU-producenternes salgsmængder i Unionen ikke fulgte med den opadgående tendens i forbruget, betragtes tabet af markedsandele fortsat som en af indikatorerne for EU-erhvervsgrenens skadevoldende situation.
5.3. KONKLUSION VEDRØRENDE ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(339)
På grundlag af ovenstående finder Kommissionen, at der ikke kan etableres en årsagssammenhæng mellem EU-erhvervsgrenens skadevoldende situation og den subsidierede import fra Indien. Denne konklusion er først og fremmest baseret på, at importen fra Indien tegnede sig for en forholdsvis lille og kun svagt stigende markedsandel (fra 6,1 % til 6,8 %) sammenlignet med EU-erhvervsgrenens meget større, men fortsat markant faldende markedsandel (fra 45,3 % til 40,2 %). For det andet blev der importeret større og/eller mere kraftigt stigende mængder fra visse andre lande (Korea, Taiwan og Kina), så hvis import har bidraget til den skade, EU-erhvervsgrenen blev påført, skal det tilskrives importen fra disse lande snarere end importen fra Indien (jf. betragtning 325-327).
(340)
Der kunne derfor ikke etableres en årsagssammenhæng, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 5 og 6, mellem den subsidierede import fra Indien og den væsentlige skade, der er påført EU-erhvervsgrenen.
6. KONKLUSION
(341)
Proceduren bør derfor afsluttes, da subsidierne for Folkerepublikken Kinas og Vietnams vedkommende blev fundet at ligge under bagatelgrænsen, og da der ikke er nogen årsagssammenhæng mellem skaden og subsidierne for så vidt angår import med oprindelse i Indien.
(342)
Det ved grundforordningens artikel 25, stk. 1, nedsatte udvalg har ikke afgivet udtalelse -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Antisubsidieproceduren vedrørende importen af korte syntetiske fibre af polyester, ikke kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding, i øjeblikket henhørende under KN-kode 5503 20 00 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Indien og Vietnam, afsluttes.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2014.