ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 149/2013 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с регулаторните технически стандарти относно споразуменията за непряк клиринг, задължението за клиринг, публичния регистър, достъпа до място за търговия, нефинансовите контрагенти и техниките за намаляване на риска за договори за извънборсови деривати, които не са преминали през клиринг чрез централен контрагент
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (2), и по-специално член 4, параграф 4, член 5, параграф 1, член 6, параграф 4, член 8, параграф 5, член 10, параграф 4 и член 11, параграф 14 от него,
като има предвид, че:
(1)
Следва да бъде създадена нормативна уредба, която включва правила, приложими към задължението за клиринг, неговото прилагане, възможните изключения и техники за намаляване на риска, които трябва да бъдат утвърдени, когато не е възможен клиринг чрез централен контрагент (ЦК). За да се гарантира съгласуваност между разпоредбите, които следва да влязат в сила едновременно, и за способстване прилагането на цялостен подход, както и за осигуряване на ефективен достъп на заинтересованите страни и по-специално на тези, за които се отнасят задълженията, е желателно повечето регулаторни технически стандарти, изисквани съгласно дял II от Регламент (ЕС) № 648/2012, да бъдат включени в един-единствен регламент.
(2)
С оглед на глобалния характер на пазара на извънборсови деривати настоящият регламент следва да вземе под внимание съответните договорени на международно равнище насоки и препоръки за реформи на пазара на извънборсови деривати и задължителния клиринг, както и свързаните с тях правила, разработени в други юрисдикции. По-специално нормативната база за определяне на задължението за клиринг взема предвид изискванията за задължителен клиринг, публикувани от Международната организация на комисиите по ценни книжа. Това ще подпомогне, доколкото е възможно, сближаването с подходите в други юрисдикции.
(3)
С цел ясно определяне на ограничен брой понятия, които произтичат от Регламент (ЕС) № 648/2012, както и за уточняване на техническите условия, необходими за разработването на този технически стандарт, следва да бъдат дефинирани редица термини.
(4)
Споразуменията за непряк клиринг не следва да излагат ЦК, клирингов член, клиент или непряк клиент на допълнителен риск от контрагента, а активите и позициите на непрекия клиент следва да се ползват от подходящо ниво на защита. Поради това е важно всички видове споразумения за непряк клиринг да отговарят на минимални изисквания за гарантиране на тяхната сигурност. За тази цел страните, участващи в споразумения за непряк клиринг, следва да имат определени задължения. Тези споразумения се простират и отвъд договорните отношения между непреки клиенти и клиент на клирингов член, който предоставя непреки клирингови услуги.
(5)
Регламент (ЕС) № 648/2012 изисква ЦК да представлява определена система съгласно Директива 98/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 1998 г. относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа (3). Това предполага, че клиринговите членове на ЦК следва да отговарят на изискванията за участниците по смисъла на посочената директива. Следователно, за да се гарантира равностойно равнище на защита по отношение на непреките клиенти, както предоставеното на клиентите по Регламент (ЕС) № 648/2012, е необходимо да се подсигури, че клиентите, предоставящи непреки клирингови услуги, са кредитни институции, инвестиционни посредници или еквивалентни кредитни институции/инвестиционни посредници от трета държава.
(6)
Споразуменията за непряк клиринг следва да бъдат договорени по начин, който при неплатежоспособност гарантира на непреките клиенти същото равнище на защита, с каквото се ползват преките клиенти. След изпадане в неплатежоспособност на клирингов член, който е ангажиран със споразумение за непряк клиринг, непреките клиенти следва да бъдат включени в прехвърлянето на позициите на клиентите към друг клирингов член съобразно изискванията за преносимост, установени в членове 39 и 48 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Следва да бъдат предвидени също така и подходящи предпазни мерки в случай на изпадане в несъстоятелност на клиенти, които са включени в самите споразумения за непряк клиринг, и следва да се подкрепя прехвърлянето на позиции на непреки клиенти към друг доставчик на клирингови услуги.
(7)
Тъй като споразуменията за непряк клиринг могат да доведат до специфични рискове, всички страни по споразумение за непряк клиринг, включително клирингови членове и ЦК, следва редовно да установяват, наблюдават и управляват всички съществени рискове, произтичащи от това споразумение. Целесъобразното поделяне на информация между клиенти, които предоставят непреки клирингови услуги, и клирингови членове, които способстват за тези услуги, е особено важно в този контекст. Клиринговите членове следва да използват данните, предоставени от клиентите, само с цел управление на риска, и следва да предотвратяват злоупотребата с чувствителна в търговско отношение информация, включително чрез използването на ефективни бариери между различните подразделения на финансова институция за избягване на конфликти на интереси.
(8)
Когато разрешава на ЦК да осъществява клиринг на даден клас извънборсови деривати, от компетентния орган се изисква да уведоми Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП). Това уведомление следва да съдържа подробна информация, която е необходима на ЕОЦКП, за да направи своята оценка, включително информация за ликвидността и обема на съответния клас извънборсови деривати. Въпреки че информацията се предава от компетентния орган на ЕОЦКП, поискалият разрешението ЦК е този, който следва първоначално да предостави необходимата информация на компетентните органи, които могат след това да я допълнят.
(9)
Въпреки че цялата информация, която следва да бъде включена в уведомлението от компетентния орган до ЕОЦКП във връзка със задължението за клиринг, може да не е винаги налична, особено що се отнася до нови продукти, следва да бъдат предоставяни наличните приблизителни оценки, включително ясно да бъдат посочени направените допускания. Уведомлението следва също да съдържа информация, отнасяща се до контрагентите, като например вида и броя на контрагентите, необходимите стъпки за започване на клиринг с ЦК, техния законоустановен и оперативен капацитет или тяхната рамка за управление на риска, с цел да се позволи на ЕОЦКП да оценява способността на активните контрагенти да спазват задължението за клиринг без сътресения на пазара.
(10)
Уведомлението от компетентния орган да ЕОЦКП следва да съдържа информация за степента на стандартизация, ликвидността и наличността на надеждни цени, за да може ЕОЦКП да оценява дали даден клас извънборсови деривати също следва да бъде обхванат от задължението за клиринг. Критериите за стандартизиране на договорните условия и оперативните процеси на съответния клас извънборсови деривати са показател за стандартизация на икономическите условия на клас извънборсови деривати, тъй като само когато тези икономически условия са стандартизирани, договорните условия и оперативните процеси могат да бъдат стандартизирани. Критериите, свързани с ликвидността и наличността на надеждни цени, се оценяват от ЕОЦКП, като се имат предвид съображения, различни от тези при оценката, направена от компетентния орган при предоставяне на разрешение на ЦК. Ликвидността в този контекст се оценява в по-широка перспектива и се различава от ликвидността след прилагането на задължението за клиринг. По-специално, фактът, че договорът е достатъчно ликвиден, за да премине през клиринг от даден ЦК, не означава непременно, че следва да е обхванат от задължението за клиринг. Оценката на ЕОЦКП не трябва да копира или дублира прегледа, който вече е бил направен от компетентния орган.
(11)
Информацията, която се предоставя от компетентния орган във връзка със задължението за клиринг, следва да дава възможност на ЕОЦКП да оцени достъпността на информацията за ценообразуването. В тази връзка достъпът на ЦК до информация за ценообразуването в даден момент не означава, че участниците на пазара имат достъп до тази информация в бъдеще. Ето защо фактът, че ЦК има достъп до необходимата информация за ценообразуването за управление на рисковете при клиринг на договори за деривати в рамките на даден клас извънборсови деривати, не предполага автоматично, че този клас извънборсови деривати също следва да подлежи на задължителен клиринг.
(12)
Нивото на подробност на данните в регистъра на класовете договори за извънборсови деривати, подлежащи на задължителен клиринг, зависи от значението на тези данни за идентифицирането на всяка категория договори за извънборсови деривати. В резултат на това нивото на подробност на данните в регистъра може да се различава за различните категории договори за извънборсови деривати.
(13)
Осигуряването на достъп на множество ЦК до място за търговия може да разшири достъпа на участници до съответното място и да подобри цялостната ликвидност. Независимо от това е необходимо при подобни обстоятелства да се уточни понятието фрагментираност на ликвидността в рамките на място за търговия в случай, че то може да застраши безпрепятственото и правилно функциониране на пазарите за класа финансови инструменти, за който е направено заявлението.
(14)
Оценката на компетентния орган на мястото за търговия, до което ЦК е поискал достъп, и на компетентния орган на ЦК следва да се основава на съществуващите механизми за предотвратяване фрагментирането на ликвидността в рамките на дадено място за търговия.
(15)
За да се предотврати фрагментираността на ликвидността, всички участници на място за търговия следва да са в състояние да извършват клиринг на всички сделки, които се изпълняват между тях. Въпреки това би било необосновано да се изисква всички клирингови членове на съществуващ ЦК да станат клирингови членове и на нов ЦК, който обслужва такова място на търговия. Когато има субекти, които са клирингови членове на двата ЦК, те могат да способстват за прехвърлянето и клиринга на трансакции, извършени от пазарни участници, обслужвани поотделно от двата ЦК, за да се ограничи рискът от фрагментираност на ликвидността. Същевременно е важно искането за достъп до място за търговия чрез ЦК да не фрагментира ликвидността по начин, който би увеличил рисковете, на които е изложен вече съществуващият ЦК.
(16)
Съгласно член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012 искането за достъп до място за търговия чрез ЦК не следва да изисква оперативна съвместимост, а следователно и настоящият регламент не следва да предписва оперативната съвместимост като единствен начин за разрешаване на проблема с фрагментираността на ликвидността. Въпреки това настоящият регламент не следва да изключва възможността ЦК да сключват такива договорености на доброволна основа, ако са изпълнени необходимите условия за сключването им.
(17)
За да се определи кои договори за извънборсови деривати са обективно измерими като намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление, нефинансовите контрагенти следва да прилагат един от критериите, предвидени в настоящия регламент, включително счетоводното определение въз основа на Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО). Счетоводното определение може да се използва от контрагентите, дори и да не прилагат правилата на МСФО. От нефинансовите контрагенти, които могат да използват местни счетоводни правила, се очаква, че повечето от договорите, класифицирани като хеджиращи съгласно съответните местни счетоводни правила, биха попаднали в рамките на предвиденото в настоящия регламент общо определение за договори, намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление.
(18)
При някои обстоятелства може да не е възможно хеджиране на риск чрез използване на пряко свързан с него договор за дериват с точно същите базов актив и дата на сетълмент, каквито са за покрития риск. В такъв случай нефинансовият контрагент може да използва заместващо хеджиране чрез тясно корелиран инструмент, за да покрие експозиции, като например инструмент с различен, но много близък до неговия базов актив, що се отнася до икономическото поведение. Освен това някои групи нефинансови контрагенти, които сключват договори за извънборсови деривати чрез един субект, за да хеджират своя риск по отношение на цялостния риск на групата, може да използват макро- или портфейлно хеджиране. Тези договори за извънборсови деривати за макро-, портфейлно или заместващо хеджиране, могат да представляват хеджиране за целите на настоящия регламент и следва да се разглеждат съгласно критериите за установяване кои договори за извънборсови деривати са обективно намаляващи рисковете.
(19)
Даден риск може да се развива с течение на времето и с цел да се адаптират към развитието на риска договорите за извънборсови деривати, които първоначално се изпълняват за намаляване на риска, свързан с търговската дейност или финансовото управление, може да бъдат компенсирани чрез използване на допълнителни договори за извънборсови деривати. В резултат на това хеджирането на риска може да бъде постигнато чрез комбинация от договори за извънборсови деривати, включително компенсиращи договори за извънборсови деривати, които компенсират онези договори за извънборсови деривати, които вече не съответстват на риска във връзка с търговската дейност или финансовото управление.
(20)
Обхватът на рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност и финансовото управление, е много широк и варира в различните икономически сектори. Рисковете, свързани с търговски дейности, обикновено са свързани с факторите за производство на предприятието, както и с продуктите и услугите, които то продава или предоставя. Финансовото управление обикновено се отнася до управлението на краткосрочното и дългосрочното финансиране на субекта, включително неговия дълг, и начините, по които той инвестира финансовите средства, които генерира или притежава, включително управлението на паричните средства. Финансовото управление и търговската дейност могат да бъдат засегнати от общи източници на рискове, като например валутен курс, цени на суровините, инфлация или кредитен риск. Като се има предвид, че извънборсовите деривати се сключват за хеджиране на конкретен риск, когато се анализират рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление, тези рискове следва да бъдат определяни по последователен начин, обхващащ двете дейности. Освен това разделянето на двете понятия може да доведе до нежелани последици, като се има предвид, че в зависимост от сектора, в който работят нефинансовите контрагенти, даден риск ще бъде хеджиран в рамките на търговската дейност или на финансовото управление.
(21)
Въпреки че праговете за клиринг следва да бъдат определени при отчитане на системното значение на съответните рискове, важно е да се вземе под внимание, че извънборсовите деривати за намаляване на рисковете са изключени от изчислението на клиринговия праг и че клиринговите прагове позволяват изключение от принципа на задължението за клиринг по отношение на онези договори за извънборсови деривати, за които може да се смята, че не са сключени с цел хеджиране. По-конкретно, стойността на клиринговите прагове следва да бъде периодично преразглеждана и следва да се определя от класа на договорите за извънборсови деривати. Класовете извънборсови деривати, определени във връзка с клиринговите прагове, могат да бъдат различни от класовете извънборсови деривати във връзка със задължението за клиринг. При определяне стойността на праговете за клиринг следва да се отдаде надлежно внимание на необходимостта от определяне на единен показател, отразяващ системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати. Освен това клиринговите прагове, използвани от нефинансовите контрагенти, следва да бъдат прости за прилагане.
(22)
При определянето на стойността на клиринговия праг следва да се отчита системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати в съответствие с Регламент (ЕС) № 648/2012. Следва обаче да се вземе под внимание, че тези нетни позиции и експозиции са различни от нетната експозиция за всички контрагенти и всички класове активи. Освен това в съответствие с Регламент (ЕС) № 648/2012 следва да бъде изчислена сумата на тези нетни позиции с цел да се определят данните, които трябва да бъдат взети предвид при определянето на клиринговите прагове. Общата брутна сума, получена от сумирането на тези нетни позиции, следва да бъде взета предвид при определянето на клиринговите прагове. Брутната условна стойност, която се получава от това сумиране, следва да се използва като основа за определяне на клиринговите прагове.
(23)
Освен това структурата на операциите с извънборсови деривати на нефинансовите контрагенти обикновено води до ниско ниво на нетиране, тъй като договорите за извънборсови деривати са сключени със същата насоченост. В резултат на това разликата между сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати ще бъде много близо до брутната стойност на договорите. По тази причина, както и за повече простота, брутната стойност на договорите за извънборсови деривати следва да се използва като валидно приближение за стойността, която следва да бъде взета под внимание при определяне на клиринговия праг.
(24)
Като се има предвид, че нефинансовите контрагенти, които не надвишават клиринговия праг, не са задължени да правят пазарна оценка на своите договори за извънборсови деривати, не би било разумно тази стойност да се използва за определяне на клиринговите прагове, тъй като това ще създаде тежест за нефинансовите контрагенти, която не е пропорционална на рисковете, за които се отнася. Вместо това използването на условната стойност на договорите за извънборсови деривати ще позволи прилагането на прост подход без експозиция към събития, външни за нефинансовите контрагенти.
(25)
Превишението на една от стойностите, определени за клас извънборсови деривати, следва да доведе до превишение на клиринговия праг за всички класове, като се има предвид, че намаляващите рискове договори за извънборсови деривати са изключени от изчислението на клиринговия праг, последствията от превишаването на клиринговия праг са не само свързани със задължението за клиринг, но обхващат и техники за намаляване на риска, а подходът към съответните задължения съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012, приложим спрямо нефинансовите контрагенти, следва да бъде прост с оглед на това, че повечето от тях не са специалисти.
(26)
За тези договори за извънборсови деривати, които не са преминали през клиринг, следва да се прилагат техники за намаляване на риска, като например своевременно потвърждение. Потвърждаването на договори за извънборсови деривати може да се отнася до едно или повече рамкови споразумения, рамков договор за потвърждения или други стандартни условия. То може да бъде под формата на електронно изпълнен договор или документ, подписан от двамата контрагенти.
(27)
От съществено значение е контрагентите да потвърдят условията на своите трансакции във възможно най-кратки срокове след изпълнението на трансакцията, особено когато тя се извършва или обработва по електронен път, за да се подсигури общо разбиране и правна сигурност за условията на сделката. За контрагентите, които сключват нестандартизирани и сложни договори за извънборсови деривати по-специално, може да е необходимо прилагането на определени инструменти, за да се съобразят с изискването за своевременно потвърждаване на своите договори за извънборсови деривати. Своевременното потвърждаване също предполага, че съответните пазарни практики във въпросната област се променят.
(28)
С оглед на по-нататъшното намаляване на рисковете портфейлното съгласуване дава възможност на всеки контрагент да извърши обстоен преглед на портфейл от трансакции от гледна точка на другия контрагент с цел своевременно да се установят всякакви разногласия относно ключови условия в трансакцията. Тези условия трябва да включват оценка на всяка трансакция и могат също така да включват и други необходими подробности, като например датата на влизане в сила, предвидения падеж, дати на плащане или сетълмент, условната стойност на договора и валутата на сделката, базовия инструмент, позицията на контрагентите, договореност за плащанията, които се падат в неработен ден, съответния фиксиран или плаващ лихвен процент по договора за извънборсови деривати.
(29)
Като се имат предвид различните рискови профили и с оглед на това синхронизирането на портфейла да бъде пропорционална техника за намаляване на риска, предвижданите честота на съгласуване и размер на портфейла следва да бъдат различни в зависимост от естеството на контрагентите. По-строги изисквания следва да се прилагат както за финансовите контрагенти, така и за нефинансовите контрагенти, които надвишават клиринговия праг, а по-ниската честота на съгласуване следва да се прилага за нефинансовите контрагенти, които не биха превишили клиринговия праг, независимо от категорията на своя контрагент, който също би имал полза от това не толкова често съгласуване за тази част от своя портфейл.
(30)
Компресирането на портфейла също може да бъде ефективен инструмент за целите на намаляването на риска в зависимост от обстоятелствата, като големина на портфейла с даден контрагент, падежа, предназначение и степен на стандартизация на договорите за извънборсови деривати. Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти, които разполагат с портфейл от договори за извънборсови деривати, непреминали клиринг чрез ЦК, над размера, определен в настоящия регламент, следва да разполагат с действащи процедури за анализ на възможността за използване на компресиране на портфейла, което би им позволило да намалят своя кредитен риск от контрагента.
(31)
Разрешаването на спорове е насочено към намаляване на рисковете, произтичащи от договори, които не минават клиринг от централен контрагент. При сключване на сделки с извънборсови деривати контрагентите следва да разполагат с договорна рамка за разрешаване на всякакви спорове, които могат да възникнат. В рамката следва да се посочват механизмите за уреждане на спорове, като например арбитраж от трета страна или механизъм за определяне на стойности чрез пазарни проучвания. Тя има за цел да предотврати задълбочаване на нерешени спорове и излагане на контрагентите на допълнителни рискове. Разногласията следва да се установяват, управляват и оповестяват по подходящ начин.
(32)
За целите на определяне на пазарните условия, при които не се извършва оценка по пазарна стойност, е необходимо да се определи какво представляват неактивните пазари. Даден пазар може да бъде неактивен по няколко причини, включително когато липсва редовно извършване на трансакции в условията на сделки между несвързани лица, като принципът на сделката между несвързани лица следва да има същото значение като използваното за счетоводни цели.
(33)
Настоящият регламент се прилага спрямо финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти, надхвърлили клиринговия праг, и взема предвид Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (4), в която също се определят изисквания, които следва да се спазват при оценяване на базата на модели.
(34)
Въпреки че използваният подход за оценяване на базата на модели може да бъде разработен от вътрешни или външни изпълнители, с цел да се осигури необходимата отчетност одобрението на модела е отговорност на съвета на директорите или на комитет, на който този съвет е делегирал правомощия.
(35)
Когато контрагентите могат да прилагат вътрешногрупово освобождаване след уведомяването на компетентните органи, но без да са изчакали края на срока, в който тези компетентни органи могат да повдигнат възражения, е важно да се гарантира, че компетентните органи получават своевременна, уместна и достатъчна информация, за да преценят дали да възразят срещу използването на изключение.
(36)
Очакваните размери, обеми и честота на вътрешногруповите договори за извънборсови деривати могат да се определят въз основа на данните за вътрешногруповите сделки на контрагентите за минали периоди, както и на очаквания модел и на очакваната в бъдеще дейност.
(37)
Когато контрагентите прилагат вътрешногрупово освобождаване, те следва да оповестяват публично информация с цел да се гарантира прозрачност по отношение на пазарните участници и потенциални кредитори. Това е особено важно за потенциалните кредитори на контрагентите по отношение на оценката на риска. Оповестяването има за цел да предотврати погрешното разбиране, че договорите за извънборсови деривати са преминали през клиринг от централен контрагент или са обхванати от техники за намаляване на риска, когато това не е така.
(38)
Времевата рамка за постигане на своевременно потвърждение изисква усилия за адаптация, включително промени на пазарните практики и подобряване на информационните системи. Като се има предвид, че темпът на адаптиране към спазването на това изискване може да се различава в зависимост от категорията на контрагентите и класа извънборсови деривати, определянето на график за постепенно прилагане, който отчита тези разлики, ще позволи намаляване на срока за потвърждение за онези контрагенти и продукти, които биха могли да бъдат готови по-бързо.
(39)
Стандартите, определени за съгласуване на портфейла, компресиране на портфейла или разрешаване на спорове, изискват от контрагентите да установят процедури, алгоритми и политики, и да внесат промени в документацията, което ще изисква време. Влизането в сила на съответните изисквания следва да бъде забавено, за да се даде време на контрагентите да предприемат необходимите стъпки за привеждане в съответствие.
(40)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския орган за ценни книжа и пазари.
(41)
Съгласно член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5) ЕОЦКП проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена по член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„непряк клиент“ означава клиент на клиент на клирингов член;
б)
„споразумение за непряк клиринг“ означава съвкупността от договорни отношения между централния контрагент (ЦК), клиринговия член, клиента на клирингов член и непряк клиент, която позволява на клиента на клирингов член да предоставя клирингови услуги на непряк клиент;
в)
„потвърждение“ означава документирано споразумение между контрагентите за всички условия на договора за извънборсови деривати.
ГЛАВА II
СПОРАЗУМЕНИЯ ЗА НЕПРЯК КЛИРИНГ
(член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 2
Структура на споразуменията за непряк клиринг
1. Когато клирингов член е готов да съдейства за непряк клиринг, всеки клиент на такъв клирингов член има право да предоставя услуги по непряк клиринг на един или повече от своите собствени клиенти, при условие че клиентът на клиринговия член е лицензирана кредитна институция, лицензиран инвестиционен посредник или еквивалентна кредитна институция или инвестиционен посредник от трета държава.
2. Клиентът на клиринговия член и непрекият клиент постигат съгласие помежду си относно договорните условия на споразумение за непряк клиринг след консултация с клиринговия член относно аспектите, които могат да окажат влияние върху операциите на клиринговия член. Те включват договорни изисквания към клиента да изпълнява всички задължения на непрекия клиент към клиринговия член. Тези изисквания се отнасят само за сделки, възникващи като част от договорености за непряк клиринг, чийто обхват следва да бъде ясно документиран в съгласуваните договори.
Член 3
Задължения на ЦК
1. Споразуменията за непряк клиринг не могат да зависят от търговски практики на ЦК, които действат като пречка пред установяването им при подходящи търговски условия. По искане на клирингов член ЦК поддържа отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи всеки клиент да прави разграничение в сметките си при ЦК между активите и позициите на клиента и активите и позициите, държани за сметка на непреките клиенти на клиента.
2. ЦК установява, наблюдава и управлява всички съществени рискове, произтичащи от споразумения за непряк клиринг, които могат да окажат влияние върху устойчивостта на ЦК.
Член 4
Задължения на клиринговите членове
1. Клирингов член, който съдейства за предоставянето на услуги по непряк клиринг, прави това при разумни търговски условия. Без да се засягат разпоредбите за поверителността на договорните споразумения с отделни клиенти, клиринговият член оповестява публично общите условия, при които е готов да съдейства за предоставянето на услуги по непряк клиринг. Тези условия могат да включват минимални оперативни изисквания за клиентите, които предоставят услуги по непряк клиринг.
2. Когато клирингов член съдейства за споразумения за непряк клиринг, той изпълнява една от следните мерки за разделение според указанията на клиента:
а)
да води отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи на клиента да направи разграничение в сметките си при клирингов член между своите собствени активи и позиции и тези, които се държат за сметка на неговите непреки клиенти;
б)
да водят отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи всеки клиент да прави разграничение в сметките си при клирингов член между активите и позициите, държани за сметка на непряк клиент, и тези, които се държат за сметка на други непреки клиенти.
3. Изискването за разграничаване на активите и позициите при клирингов член се смята за спазено, ако са изпълнени условията, посочени в член 39, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
4. Клиринговите членове установяват надеждни процедури за действие при неизпълнение от страна на клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг. Тези процедури включват надежден механизъм за прехвърляне на позиции и активи към друг клиент или клирингов член със съгласието на засегнатите непреки клиенти. Даден клиент или клирингов член не е длъжен да приема тези позиции, освен ако е налице предварително сключено договорно споразумение в това отношение.
5. Клиринговият член гарантира, че неговите процедури позволяват незабавното ликвидиране на активите и позициите на непреките клиенти и че клиринговият член плаща всички дължими суми на непреките клиенти при неизпълнение от страна на клиента.
6. Клиринговите членове установяват, наблюдават и управляват всякакви рискове възникващи при съдействието за споразумения за непряк клиринг, включително чрез използване на информацията, предоставена от клиенти съгласно член 4, параграф 3. Клиринговите членове създават надеждни вътрешни процедури, за да подсигурят, че тази информация не може да се използва за търговски цели.
Член 5
Задължения на клиенти
1. Клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг, следва да води отделна документация с данни и счетоводна отчетност, позволяващи да се разграничават неговите собствени активи и позиции и тези, които се държат за сметка на неговите непреки клиенти. Той предлага на непреките клиенти избор между различните възможности за разделение на сметките, предвидени в член 4, параграф 2, и подсигурява, че непреките клиенти са напълно информирани за рисковете, свързани с всеки от вариантите на разделение. Информацията, предоставена от клиента на непреките клиенти, включва подробности за договорености за прехвърляне на позиции и сметки към друг клиент.
2. Всеки клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг, трябва да поиска от клиринговия член да открие отделна сметка при ЦК. Сметката следва да бъде изключително за целите на държането на активи и позиции на негови непреки клиенти.
3. Клиентите предоставят на клиринговите членове достатъчно информация, за да може да се установяват, наблюдават и управляват всякакви рискове, възникващи при съдействие за споразумения за непряк клиринг. В случай на неизпълнение от страна на клиент, цялата информация, съхранявана от клиента по отношение на неговите непреки клиенти, трябва да бъде незабавно предоставена на клиринговия член.
ГЛАВА III
УВЕДОМЯВАНЕ НА ЕОЦКП ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАДЪЛЖЕНИЕТО ЗА КЛИРИНГ
(член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 6
Данни, които се включват в уведомлението
1. Уведомлението във връзка със задължението за клиринг включва следната информация:
а)
класа договори за извънборсови дериватни;
б)
договорите за извънборсови деривати в рамките на класа договори за извънборсови деривати;
в)
друга информация, която се включва в публичния регистър в съответствие с член 8;
г)
всякакви други характеристики, необходими за да се прави разграничение между договорите за извънборсови деривати в рамките на класа договори за извънборсови деривати и договорите за извънборсови деривати извън този клас;
д)
доказателства за степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси за съответния клас договори за извънборсови деривати;
е)
данни за обема на класа договори за извънборсови деривати;
ж)
данни за ликвидността на класа договори за извънборсови деривати;
з)
доказателства, че пазарните участници имат достъп до безпристрастна, надеждна и общоприета информация за ценообразуването за договорите за извънборсови деривати от този клас;
и)
доказателства за въздействието на задължението за клиринг върху наличието на информация за ценообразуването за пазарните участници.
2. С оглед определяне на датата или датите, от които задължението за клиринг влиза в сила, включително постепенното въвеждане и категориите контрагенти, за които важи задължението за клиринг, уведомленията във връзка със задължението за клиринг включват:
а)
данни от значение за оценката на очаквания обем на класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг;
б)
доказателства за способността на ЦК да обработва очаквания обем от класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг, както и за способността да управлява рисковете, произтичащи от преминаването през клиринг на съответния клас договори за извънборсови деривати, включително чрез клирингови споразумения с клиенти или непреки клиенти;
в)
вида и броя на контрагентите, които са активни или се очаква да бъдат активни на пазара за класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг;
г)
кратко описание на различните задачи, които трябва да бъдат изпълнени с цел започване на клиринг с ЦК, придружено с разчет на времето, необходимо за изпълнението на всяка задача;
д)
информация за управлението на риска, правния и оперативния капацитет на кръга от контрагенти, които са активни на пазара за класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг.
3. Данните, отнасящи се до обема и ликвидността, съдържат за класа договори за извънборсови деривати и за всеки договор за дериват в рамките на този клас необходимата пазарна информация, включително данни за минали периоди, текущи данни, както и всяка промяна, която се очаква да възникне, ако за класа договори за извънборсови деривати възникне задължение за клиринг, включително:
а)
брой на трансакциите;
б)
общ обем;
в)
общ брой открити позиции;
г)
дълбочината на поръчките, включително средния брой поръчки и средния брой запитвания за котировки;
д)
амплитуда на спредовете;
е)
мерките за ликвидност при неблагоприятни пазарни условия;
ж)
мерките за ликвидност при извършване на процедури при неизпълнение.
4. Информацията, отнасяща се до степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси за съответния клас договори за извънборсови деривати, предвидена в параграф 1, буква д), включва - за класа договори за извънборсови деривати и за всеки договор за дериват в рамките на класа - данни за дневната референтна цена, както и броя дни годишно, в които референтната цена, може да бъде смятана за надеждна, най-малко за предходните дванадесет месеца.
ГЛАВА IV
КРИТЕРИИ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА КЛАСОВЕТЕ ДОГОВОРИ ЗА ИЗВЪНБОРСОВИ ДЕРИВАТИ, КОИТО ПОДЛЕЖАТ НА ЗАДЪЛЖИТЕЛЕН КЛИРИНГ
(член 5, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 7
Критерии, които се оценяват от страна на ЕОЦКП
1. По отношение на степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси на съответния клас договори за извънборсови деривати, Европейският орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) взема предвид:
а)
дали договорните срокове на съответния клас договори за извънборсови деривати включват обща правна документация, включително рамкови споразумения за нетиране, определения, стандартни клаузи и потвърждения, които определят договорните спецификации, използвани обикновено от контрагентите;
б)
дали оперативните процеси на съответния клас извънборсови дериватни договори включват автоматизиране на следдоговорната обработка и развитие на събитията, които се управляват по един общ начин в съответствие с график, за който контрагентите са постигнали широко съгласие.
2. По отношение на обема и ликвидността на съответния клас договори за извънборсови деривати ЕОЦКП взема под внимание:
а)
дали изискванията за обезпечение или финансовите изисквания на ЦК са пропорционални на риска, който задължението за клиринг има за цел да намали;
б)
стабилността във времето на големината и дълбочината на пазара по отношение на продукта;
в)
вероятността пазарната дисперсия да остане достатъчна в случай на неизпълнение от страна на клирингов член;
г)
броя и стойността на сделките.
3. Във връзка с наличието на безпристрастна, надеждна и общоприета информация за ценообразуването в съответния клас договори за извънборсови деривати ЕОЦКП взема предвид дали информацията, необходима за точно определяне на цената на договорите в рамките на съответния клас договори за извънборсови деривати, е леснодостъпна за участниците на пазара при разумни търговски условия и дали тя ще остане леснодостъпна, ако за съответния клас договори за извънборсови деривати възникне задължение за клиринг.
ГЛАВА V
ПУБЛИЧЕН РЕГИСТЪР
(член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 8
Данни, които се включват в регистъра на ЕОЦКП
1. Публичният регистър ЕОЦКП включва следната информация за всеки клас договори за извънборсови деривати, който подлежи на задължението за клиринг:
а)
класа на договорите за извънборсови деривати;
б)
вида на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
в)
базовите активи на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
г)
за базови активи, които представляват финансови инструменти - дали базовият актив е единен финансов инструмент или емитент, или индекс, или портфейл;
д)
за други базови активи - категорията на базовия актив;
е)
условната валута и валутата на сетълмента на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
ж)
обхвата на падежите на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
з)
условията за сетълмент на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
и)
обхвата на периодичността на плащанията по договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
й)
идентификационен код на продукта за съответния клас договори за извънборсови деривати;
к)
всякакви други характеристики, изисквани, за да се направи разграничение между един договор в съответния клас договори за извънборсови деривати от друг.
2. По отношение на ЦК, които са лицензирани или са признати във връзка със задължението за клиринг, публичният регистър на ЕОЦКП включва за всеки ЦК:
а)
идентификационния код в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012 на Комисията (6);
б)
пълното наименование;
в)
държавата по установяване;
г)
компетентния орган, определен в съответствие с член 22 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
3. Във връзка с датите, от които задължението за клиринг влиза в сила, включително всякакво постепенно въвеждане, публичният регистър на ЕОЦКП включва:
а)
категориите контрагенти, за които се прилага период на постепенно въвеждане;
б)
всяко друго условие, изисквано в съответствие с регулаторните технически стандарти, приети съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, във връзка с прилагането на периода на постепенно въвеждане.
4. Публичният регистър на ЕОЦКП включва позоваване на регулаторните технически стандарти, приети съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, във връзка с които е възникнало всяко от задълженията за клиринг.
5. По отношение на ЦК, за който е изпратено уведомление до ЕОЦКП от компетентния орган, публичният регистър на ЕОЦКП включва най-малко:
а)
идентификационните данни на ЦК;
б)
класа на договорите за извънборсови деривати, за които е изпратено уведомление;
в)
вида на договорите за извънборсови деривати;
г)
датата на уведомлението;
д)
указване на уведомяващия компетентен орган.
ГЛАВА VI
ФРАГМЕНТИРАНОСТ НА ЛИКВИДНОСТТА
(член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 9
Уточняване на понятието фрагментираност на ликвидността
1. Счита се, че фрагментираност на ликвидността настъпва, когато участниците в място за търговия не са в състояние да сключват сделки с един или няколко от останалите участници на това място поради липсата на споразумения за клиринг, до които всички участници имат достъп.
2. Достъпът на ЦК до място за търговия, което вече е обслужвано от друг ЦК, не се смята, че увеличава фрагментираността на ликвидността на мястото за търговия, ако без да е необходимо да се налага изискване на клиринговите членове на вече действащия на това място ЦК да станат клирингови членове на ЦК, отправил искането, всички участници на мястото за търговия могат да направят пряк или непряк клиринг чрез един от следните способи:
а)
поне един общ ЦК;
б)
клирингови споразумения, установени от ЦК.
3. Договореностите за изпълнението на условията, посочени в буква а) или б) от параграф 2, се определят преди отправилата искането ЦК да започне предоставянето на клирингови услуги на съответното място на търговия.
4. Достъпът до общ ЦК, както е посочено в буква а) от параграф 2, може да бъде осигурен посредством два или повече клирингови членове, или два или повече клиенти, или чрез споразумения за непряк клиринг.
5. Клиринговите споразумения, посочени в параграф 2, буква б), може да предвиждат прехвърлянето на трансакции, извършени от такива пазарни участници към клирингови членове на друг ЦК. Въпреки че достъпът на ЦК до място за търговия следва да не изисква оперативна съвместимост, споразумението за оперативна съвместимост, което е било договорено от съответните ЦК и одобрено от съответните компетентни органи, може да се използва за изпълнение на изискването за достъп до общи клирингови споразумения.
ГЛАВА VII
НЕФИНАНСОВИ КОНТРАГЕНТИ
Член 10
(член 10, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Критерии за установяване кои договори за извънборсови деривати са обективно намаляващи рисковете
1. Договорите за извънборсови деривати са обективно измерими като намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление на нефинансов контрагент или на тази група, когато сами или в съчетание с други договори за деривати, пряко или чрез силно корелирани инструменти, отговарят на един от следните критерии:
а)
покриват рисковете, произтичащи от потенциалната промяна в стойността на активите, услугите, факторите за производство, продуктите, стоките или пасивите, които нефинансовият контрагент или неговата група притежава, произвежда, изработва, обработва, доставя, купува, пуска на пазара, отдава под наем или на лизинг, продава или поема или основателно възнамерява да направи това в обичайния ход на своята дейност;
б)
покриват рисковете, възникващи от потенциално косвено въздействие върху стойността на активи, услуги, фактори за производство, продукти, стоки или пасиви, посочени в буква а), които са резултат от колебанията на лихвените проценти, темпа на инфлацията, обменните валутни курсове или кредитния риск;
в)
те се определят като хеджиращ договор съгласно Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (7).
Член 11
(член 10, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Клирингови прагове
Стойностите на клиринговите прагове във връзка със задължението за клиринг са:
а)
1 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху кредити;
б)
1 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху капиталови инструменти;
в)
3 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху лихвени проценти;
г)
3 млрд. евро в брутна условна стойност договорите за извънборсови деривати върху чуждестранна валута;
д)
3 млрд. EUR в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху стоки и за други договори за извънборсови деривати, които не са предвидени в букви от а) до г).
ГЛАВА VIII
ТЕХНИКИ ЗА НАМАЛЯВАНЕ НА РИСКА ЗА ДОГОВОРИТЕ ЗА ИЗВЪНБОРСОВИ ДЕРИВАТИ, КОИТО НЕ СА ПРЕМИНАЛИ ПРЕЗ КЛИРИНГ ЧРЕЗ ЦК
Член 12
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Своевременно потвърждаване
1. Договорите за извънборсови деривати, сключени между финансови контрагенти и нефинансови контрагенти, посочени в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, които не са преминали през клиринг от ЦК, се потвърждават, когато е възможно по електронен път, във възможно най-кратък срок и не по-късно от:
а)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени до 28 февруари 2014 г. включително - до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
б)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени след 28 февруари 2014 г. - до края на работния ден след датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
в)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на третия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
г)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
д)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), които са сключени след 31 август 2014 г.- до края на работния ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
2. Договорите за извънборсови деривати, сключени с нефинансов контрагент, които не са посочени в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, се потвърждават възможно най-бързо, когато е възможно - чрез електронни средства, но не по-късно от:
а)
за суапове за кредитно неизпълнение и лихвени суапове, които са сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на петия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
б)
за суапове за кредитно неизпълнение и лихвени суапове, които са сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на третия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
в)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени след 31 август 2014 г. - до края на втория работен ден след датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
г)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички други деривати, които не са предвидени в буква а), сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на седмия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
д)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички други деривати, които не са предвидени в буква а), сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на четвъртия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
е)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени след 31 август 2014 г.- до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение;
3. Когато дадена трансакция, посочена в параграфи 1 и 2, е била сключена след 16.00 часа местно време или с контрагент, разположен в друг часови пояс, което не позволява потвърждение в определения срок, потвърждението се осъществява колкото е възможно по-скоро и най-късно един работен ден след крайния срок, определен в параграф 1 или 2, в зависимост от случая.
4. Финансовите контрагенти следва да разполагат с необходимата процедура за ежемесечно деклариране пред компетентния орган, определен в съответствие с член 48 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), на броя на непотвърдените трансакции с извънборсови деривати, посочени в параграфи 1 и 2, които не са били приключени в продължение на повече от пет работни дни.
Член 13
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Съгласуване на портфейла
1. Финансовите и нефинансовите контрагенти по договор за извънборсови деривати се договорят в писмена форма или чрез други еквивалентни електронни средства с всеки от своите контрагенти относно условията, при които портфейлите се съгласуват. Подобно споразумение се постига преди сключване на договора за извънборсови деривати.
2. Съгласуването на портфейла се извършва от самите контрагенти по договори за извънборсови деривати или от квалифицирано трето лице, надлежно упълномощено за тази цел от съответния контрагент. Съгласуването на портфейла следва да включва основните търговски условия, които са отличителни за всеки конкретен договор за извънборсови деривати, и включва най-малко оценката за всеки договор в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
3. С цел да се идентифицират на ранен етап всички съществени несъответствия в извънборсовия договор за дериват, включително неговата оценка, съгласуването на портфейла се извършва:
а)
за финансов контрагент или нефинансов контрагент, посочен в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012:
i)
всеки работен ден, когато между контрагентите има 500 или повече неприключени договори за извънборсови деривати;
ii)
веднъж седмично, когато между контрагентите има между 51 и 499 неприключени договори за извънборсови деривати по всяко време на седмицата;
iii)
веднъж на тримесечие, когато между контрагентите има 50 или по-малко неприключени договори за извънборсови деривати по всяко време през тримесечието.
б)
за нефинансов контрагент, който не е посочен в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012:
i)
веднъж на тримесечие, когато между контрагентите има повече от 100 неприключени договора за извънборсови деривати по всяко време през тримесечието.
ii)
веднъж годишно, когато между контрагентите има 100 или по-малко неприключени договори за извънборсови деривати.
Член 14
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Компресиране на портфейл
Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти с 500 или повече неприключени договори за извънборсови деривати с контрагенти, които не преминават през клиринг с ЦК, разполагат с действащи процедури, съгласно които редовно, поне два пъти годишно, анализират възможността за извършване на компресиране на портфейл, за да намалят кредитните рискове от контрагента, и извършват такъв процес на компресиране.
Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти гарантират, че са в състояние да осигурят разумно и валидно обяснение на съответния компетентен орган, ако решат, че извършването на компресиране на портфейл не е подходящо.
Член 15
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Разрешаване на спорове
1. При сключване на договори за извънборсови деривати помежду си финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти се договарят за подробни процедури и процеси във връзка със следното:
а)
установяването, регистрирането и наблюдението на спорове във връзка с признаването или оценяването на договора и за обмен на обезпечения между контрагентите. В тези процедури се вписва поне продължителността на периода, през който спорът е неразрешен, контрагентът и сумата, която се оспорва;
б)
навременното разрешаване на спорове със специфичен процес за споровете, които не са разрешени в рамките на пет работни дни.
2. Финансовите контрагенти отчитат пред компетентния орган, определен в съответствие с член 48 от Директива 2004/39/ЕО, всички спорове между контрагенти, свързани с договор за извънборсови деривати, неговата оценка или размяната на обезпечения за сума или стойност, по-висока от 15 млн. евро, и които са неразрешени в продължение най-малко на 15 работни дни.
Член 16
(член 11, параграф 14, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Пазарни условия, които не позволяват оценяване по пазарна стойност
1. Смята се, че са налице пазарни условия, които не позволяват оценяване по пазарна стойност на договор за извънборсови деривати, при една от следните ситуации:
а)
когато пазарът е неактивен;
б)
когато обхватът на рационалните оценки на справедливата стойност е голям и вероятността на различните оценки не може да бъде рационално оценена.
2. Пазарът за договор за извънборсови деривати се смята за неактивен, ако котировките не са лесно и редовно достъпни, а цените, които са достъпни, не представят действителни и редовни пазарни трансакции при спазване на принципа на сделката между несвързани лица.
Член 17
(член 11, параграф 14, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Критерии за използването на оценяване на база модел
За използване на оценката на база модел финансовите и нефинансовите контрагенти разполагат с модел, който:
а)
включва всички фактори, които контрагентите биха взели предвид при определянето на цената, включително чрез използване на колкото е възможно повече информация за оценяване по пазарна стойност;
б)
съответства на приетите икономически методологии за оценяване на финансовите инструменти;
в)
калибрира се и се изпитва за валидност с цени от наблюдаеми текущи пазарни трансакции със същия финансов инструмент или на базата на всякаква налична пазарна информация;
г)
валидира се и се контролира независимо от отдел, различен от отдела, поемащ риска;
д)
надлежно се документира и одобрява от съвета на директорите толкова пъти, колкото е необходимо, след всяка съществена промяна и най-малко веднъж годишно. Това одобрение може да бъде делегирано на комитет.
Член 18
(член 11, параграф 14, буква в) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Подробни сведения, съдържащи се в уведомлението до компетентния орган относно вътрешногрупова сделка
1. Исканията или уведомленията до компетентния орган относно подробните сведения по вътрешногрупова сделка са в писмена форма и включват:
а)
законните контрагенти по трансакциите, включително техните идентификационни кодове в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012;
б)
корпоративните отношения между контрагентите;
в)
подробни сведения относно допълнителнте договорни отношения между страните по споразумението;
г)
категорията на вътрешногруповата сделка, както е посочено в член 3, параграф 1 и параграф 2, букви а)-г) от Регламент (ЕС) № 648/2012;
д)
подробни сведения за операции, за които контрагентът иска освобождаването, включително:
i)
класа на договорите за извънборсови деривати;
ii)
вида на договорите за извънборсови деривати;
iii)
типа на базовите активи;
iv)
условна валута и валута на сетълмента;
v)
обхвата на сроковете на договорите;
vi)
типа на сетълмента;
vii)
очакваните годишни размер, обеми и честота на договорите за извънборсови деривати.
2. Като част от своето искане или уведомление до съответния компетентен орган контрагентът следва да предостави допълнителна информация, доказваща, че са изпълнени условията по член 11, параграфи от 6 до 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Придружаващите документи включват копия от документирани процедури за управление на риска, информация за трансакциите за минали периоди, копия на съответните договори между страните и могат, при поискване от компетентния орган, да включват правно становище.
Член 19
(член 11, параграф 14, буква г) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Подробни сведения, съдържащи се в уведомлението до ЕОЦКП относно вътрешногрупова сделка
1. Уведомлението от компетентния орган за подробните сведения за вътрешногрупова сделка се подава пред ЕОЦКП в писмена форма:
а)
в рамките на един месец от получаването на уведомлението съгласно член 11, параграф 7 или член 11, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
б)
в рамките на един месец от решението на компетентния орган, по отношение на контрагента съгласно член 11, параграф 6, член 11, параграф 8 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
2. Уведомлението до ЕОЦКП включва:
а)
информацията, посочена в член 18;
б)
наличие на положително или отрицателно решение;
в)
в случай на положително решение:
i)
обобщение на основанията да се счита, че са изпълнени условията, определени в член 11, параграф 6, член 11, параграф 7, член 11, параграф 8, член 11, параграф 9 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012 - в зависимост от случая;
ii)
дали освобождаването е пълно или частично - за уведомление по член 11, параграф 6, член 11, параграф 8 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
г)
в случай на отрицателно решение:
i)
условията по член 11, параграф 6, член 11, параграф 7, член 11, параграф 8, член 11, параграф 9 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, които не са изпълнени;
ii)
обобщение на основанията, поради които се смята, че тези условия не са изпълнени.
Член 20
(член 11, параграф 14, буква г) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Информация относно вътрешногруповото освобождаване, която се оповестява публично
Информацията относно вътрешногрупово освобождаване, която се оповестява публично, включва:
а)
законните контрагенти по трансакциите, включително техните идентификационни кодове в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012;
б)
връзката между контрагентите;
в)
дали освобождаването е пълно или частично;
г)
условната съвкупна стойност на договорите за извънборсови деривати, за които се прилага вътрешногрупово освобождаване.
Член 21
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 13, 14 и 15 започват да се прилагат шест месеца след влизането в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 149/2013
af 19. december 2012
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for indirekte clearingordninger, clearingforpligtelsen, det offentlige register, adgang til en handelsplads, ikke-finansielle modparter og risikoreduktionsteknikker for OTC-derivataftaler, der ikke cleares af en CCP
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (2), særlig artikel 4, stk. 4, artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 4, artikel 8, stk. 5, artikel 10, stk. 4, og artikel 11, stk. 14, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der bør indføres rammer for de regler, der gælder for clearingforpligtelsen, dens anvendelse, eventuelle undtagelser og risikoreduktionsteknikker, der skal indføres, hvis clearing med en central modpart (CCP) ikke er mulig. Af hensyn til sammenhængen mellem disse bestemmelser, som bør træde i kraft samtidigt, og for at de berørte parter, navnlig de, der er omfattet af forpligtelserne, lettere kan få et samlet overblik over og samlet adgang til dem, er det hensigtsmæssigt at samle de fleste af de i henhold til afsnit II i forordning (EU) nr. 648/2012 krævede reguleringsmæssige tekniske standarder i én enkelt forordning.
(2)
I betragtning af den globale natur af markedet for over-the-counter-derivater (OTC-derivater) bør der i denne forordning tages hensyn til de relevante internationalt anerkendte retningslinjer og henstillinger om reformer af OTC-derivatmarkedet og obligatorisk clearing samt de dertil knyttede regler udviklet i andre jurisdiktioner. I rammerne for fastlæggelse af en clearingforpligtelse tages der navnlig hensyn til de obligatoriske clearingkrav, der er offentliggjort af Den Internationale Børstilsynsorganisation. Dette vil i videst muligt omfang gavne konvergensen med strategien i andre jurisdiktioner.
(3)
For at præcisere et begrænset antal begreber fra forordning (EU) nr. 648/2012 samt for at fastsætte en række tekniske termer, der er nødvendige for at udarbejde denne tekniske standard, bør en række termer defineres.
(4)
En indirekte clearingordning bør ikke udsætte en CCP, et clearingmedlem, en kunde eller en indirekte kunde for yderligere modpartsrisiko, og den indirekte kundes aktiver og positioner bør nyde godt af et passende beskyttelsesniveau. Det er derfor afgørende, at enhver type indirekte clearingordning opfylder en række minimumskrav, der skal garantere, at de er sikre. De parter, der er involveret i indirekte clearingordninger, bør derfor være omfattet af særlige forpligtelser. Sådanne ordninger går videre end det aftalemæssige forhold mellem indirekte kunder og kunden hos det clearingmedlem, der leverer de indirekte clearingtjenesteydelser.
(5)
Ifølge forordning (EU) nr. 648/2012 skal en CCP være anmeldt som system i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF af 19. maj 1998 om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer (3). Dette indebærer, at clearingmedlemmer af CCP'er bør anses for at være deltagere i dette direktivs forstand. For at sikre samme beskyttelsesniveau for indirekte kunder som det, der ydes kunder i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012, er det derfor nødvendigt at sikre, at kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser, er kreditinstitutter eller investeringsselskaber eller tilsvarende tredjelandskreditinstitutter eller -investeringsselskaber.
(6)
Der bør indføres indirekte clearingordninger, der sikrer, at indirekte kunder kan opnå et tilsvarende beskyttelsesniveau som direkte kunder i tilfælde af misligholdelse. Efter misligholdelse fra et clearingmedlem, der muliggør en indirekte clearingordning, bør indirekte kunder indgå i overførslen af kundepositioner til et alternativt clearingmedlem efter de krav vedrørende overførbarhed, der er fastlagt i artikel 39 og 48 i forordning (EU) nr. 648/2012. Der bør også i forbindelse med indirekte clearingordninger findes egnet beskyttelse mod kunders misligholdelse, og denne beskyttelse bør fremme overførsel af indirekte kundepositioner til en alternativ udbyder af clearingtjenesteydelser.
(7)
Da indirekte clearingordninger kan give anledning til særlige risici, bør alle parter, der indgår i en indirekte clearingordning, herunder clearingmedlemmer og CCP'er, rutinemæssigt identificere, overvåge og forvalte væsentlige risici, som ordningen indebærer. Det er i denne sammenhæng særlig vigtigt, at der sker hensigtsmæssig udveksling af oplysninger mellem kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser, og clearingmedlemmer, der muliggør sådanne tjenesteydelser. Clearingmedlemmer bør kun bruge de oplysninger, de modtager fra kunder, til risikostyringsformål og bør forhindre misbrug af erhvervshemmeligheder, bl.a. gennem anvendelse af effektive barrierer mellem forskellige afdelinger af et finansieringsinstitut for at forhindre interessekonflikter.
(8)
Når en kompetent myndighed giver en CCP tilladelse til at cleare en klasse OTC-derivater, skal myndigheden underrette Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA). Denne underretning skal indeholde de nødvendige detaljerede oplysninger, således at ESMA kan gennemføre sin vurderingsprocedure, herunder oplysninger om den relevante OTC-derivatklasses likviditet og mængde. Selv om oplysninger leveres fra den kompetente myndighed til ESMA, er det den CCP, der har anmodet om tilladelsen, der i første omgang skal levere de krævede oplysninger til de kompetente myndigheder, der herefter kan supplere dem.
(9)
Selv om de oplysninger, der skal være indeholdt i underretningen fra den kompetente myndighed til ESMA vedrørende clearingforpligtelsen, ikke nødvendigvis altid foreligger, særlig for nye produkter, bør de til rådighed værende skøn forelægges, herunder en klar angivelse af, hvilke antagelser der gås ud fra. Underretningen bør også indeholde oplysninger om modparterne, f.eks. typen og antallet af modparter, den krævede fremgangsmåde ved påbegyndelse af clearing gennem en CCP, deres retlige og operationelle kapacitet eller deres risikostyringsstruktur, således at ESMA kan vurdere de aktive modparters evne til at opfylde clearingforpligtelsen uden at forårsage forstyrrelser på markedet.
(10)
Underretningen fra den kompetente myndighed til ESMA bør indeholde oplysninger om standardiseringsgraden, likviditeten og pristilgængeligheden, således at ESMA kan vurdere, om en klasse OTC-derivater bør være omfattet af clearingforpligtelsen. Kriterierne vedrørende standardiseringen af aftalevilkårene og de operationelle processer for den relevante OTC-klasse er en indikator for standardiseringen af de økonomiske vilkår for en klasse OTC-derivater, da aftalevilkårene og de operationelle processer kun kan standardiseres, når disse økonomiske vilkår er standardiseret. Kriterierne vedrørende likviditet og pristilgængelighed vurderes af ESMA ud fra andre betragtninger end dem, som den kompetente myndighed lægger til grund ved meddelelsen af tilladelse til CCP'en. Likviditet i denne sammenhæng vurderes i et bredere perspektiv og adskiller sig fra likviditeten, efter at clearingforpligtelsen finder anvendelse. At en aftale er tilstrækkelig likvid til at blive clearet af en CCP, betyder navnlig ikke nødvendigvis, at den bør være omfattet af clearingforpligtelsen. ESMA's vurdering bør ikke være en gentagelse af den kontrol, som den kompetente myndighed allerede har foretaget.
(11)
De oplysninger, som den kompetente myndighed skal indgive med henblik på clearingforpligtelsen, bør gøre det muligt for ESMA at vurdere tilgængeligheden af prisfastsættelsesoplysninger. I den forbindelse indebærer en CCP's adgang til prisfastsættelsesoplysninger på et givet tidspunkt ikke, at markedsdeltagerne i fremtiden kan få adgang til prisfastsættelsesoplysninger. At en CCP har adgang til de prisoplysninger, der er nødvendige for at kunne styre risikoen ved at cleare derivataftaler inden for en bestemt OTC-derivatklasse, betyder følgelig ikke automatisk, at denne OTC-derivatklasse skal være omfattet af clearingforpligtelsen.
(12)
Detaljeringsgraden af de i registeret indeholdte oplysninger om klasser af OTC-derivataftaler, der er omfattet af clearingforpligtelsen, afhænger af relevansen af denne detaljeringsgrad ved identificering af de enkelte klasser af OTC-derivataftaler. Detaljeringsgraden i registeret kan derfor være forskellig for forskellige klasser af OTC-derivataftaler.
(13)
Hvis flere CCP'er gives adgang til en handelsplads, vil dette give bredere adgang for deltagerne til den pågældende handelsplads og derfor forbedre den generelle likviditet. Det er imidlertid under sådanne omstændigheder nødvendigt nærmere at bestemme begrebet likviditetsfragmentering inden for en handelsplads, hvis det kan true markedernes gnidningsløse og velordnede funktion for den klasse af finansielle instrumenter, for hvilken anmodningen fremsættes.
(14)
Den kompetente myndighed for den handelsplads, som CCP'en har anmodet om adgang til, og den kompetente myndighed for CCP'en bør basere deres vurdering på de mekanismer, der er til rådighed til at forhindre likviditetsfragmentering inden for en handelsplads.
(15)
For at forhindre likviditetsfragmentering bør alle deltagere på en handelsplads kunne cleare alle transaktioner, der gennemføres imellem dem. Det vil imidlertid ikke være rimeligt at kræve, at alle clearingmedlemmer af en eksisterende CCP også skal være clearingmedlemmer af en eventuel ny CCP, der betjener en sådan handelsplads. Hvis der findes enheder, der er clearingmedlemmer af begge CCP'er, kan de lette overførslen og clearingen af transaktioner, der gennemføres af markedsdeltagere, der betjenes separat af de to CCP'er, for at begrænse risikoen for likviditetsfragmentering. Det er imidlertid vigtigt, at en anmodning om adgang til en handelsplads fremsat af en CCP ikke fragmenterer likviditeten på en måde, der øger de risici, som den eksisterende CCP er eksponeret for.
(16)
I henhold til artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) nr. 648/2012 bør en CCP's anmodning om adgang til en handelsplads ikke kræve interoperabilitet, og denne forordning bør derfor ikke foreskrive interoperabilitet som den eneste måde at løse likviditetsfragmentering på. Denne forordning bør dog ikke forhindre CCP'er i at indgå i en sådan ordning på frivillig basis, hvis de nødvendige betingelser for etableringen heraf er opfyldt.
(17)
For at bestemme, hvilke OTC-derivataftaler der objektivt kan måles til at reducere risici direkte tilknyttet forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansieringen, bør ikke-finansielle modparter anvende et af de kriterier, der er fastsat i denne forordning, herunder den regnskabsmæssige definition, der er baseret på reglerne i International Financial Reporting Standards (IFRS). Den regnskabsmæssige definition kan anvendes af modparter, selv om de ikke anvender IFRS-reglerne. For de ikke-finansielle modparter, der eventuelt anvender lokale regnskabsregler, forventes det, at de fleste af de aftaler, der klassificeres som risikoafdækning i henhold til sådanne lokale regnskabsregler, vil være omfattet af den generelle definition af aftaler, der reducerer risici direkte tilknyttet forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, som er indeholdt i denne forordning.
(18)
I nogle tilfælde vil det eventuelt ikke være muligt at afdække en risiko ved at anvende en direkte tilknyttet derivataftale, dvs. en aftale med helt samme underliggende aktiv og afviklingsdato som den risiko, der dækkes. I sådanne tilfælde kan den ikke-finansielle modpart anvende proxy hedging gennem et nært forbundet instrument til at dække sin eksponering, f.eks. et instrument med et andet, men med hensyn til økonomisk adfærd nært forbundet underliggende aktiv. Desuden kan visse grupper af ikke-finansielle modparter, der via en enkelt enhed indgår OTC-derivataftaler for at afdække deres risiko i relation til gruppens overordnede risici, anvende makro- eller porteføljeafdækning. Sådanne OTC-derivataftaler af makro-, portefølje- eller proxy hedging-typen kan udgøre risikoafdækning i denne forordnings forstand og bør betragtes efter de kriterier, der gælder ved bestemmelsen af, hvilke OTC-derivataftaler der objektivt reducerer risiciene.
(19)
En risiko kan udvikle sig i tidens løb, og for at sikre tilpasning til risikoens udvikling kan det være nødvendigt at erstatte OTC-derivataftaler, der oprindelig er gennemført for at begrænse risikoen i tilknytning til forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, ved at anvende yderligere OTC-derivataftaler. Afdækning af en risiko kan derfor opnås gennem en kombination af OTC-derivataftaler, herunder nye OTC-derivataftaler, der erstatter de OTC-derivataftaler, der ikke længere har tilknytning til den forretningsmæssige risiko eller likviditetsfinansieringsrisikoen.
(20)
Spektret af risici, der er direkte tilknyttet forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, er meget bredt, og det er meget varierende afhængigt af de forskellige økonomiske sektorer. Risici i tilknytning til forretningsmæssige aktiviteter opstår typisk i forbindelse med input til en virksomheds produktionsfunktion samt produkter og tjenesteydelser, som virksomheden sælger eller leverer. Likviditetsfinansieringsaktiviteter vedrører typisk forvaltningen af en enheds kort- eller langsigtede finansiering, herunder dens gæld, og den måde, hvorpå den investerer de finansielle ressourcer, den skaber eller har, herunder likviditetsstyringen. Likviditetsfinansiering og forretningsmæssige aktiviteter kan være påvirket af samme risikofaktorer, f.eks. udenlandsk valuta, råvarepriser, inflation eller kreditrisiko. Da OTC-derivataftaler indgås for at afdække en bestemt risiko, bør det ved en analyse af de risici, der er direkte tilknyttet forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, sikres, at disse risici defineres på en kohærent måde, der dækker begge aktiviteter. Det kan desuden have utilsigtede følger at adskille de to begreber, da - afhængigt af hvilken sektor ikke-finansielle modparter har aktiviteter i - en bestemt risiko vil blive afdækket enten inden for rammerne af likviditetsfinansiering eller inden for rammerne af forretningsmæssig aktivitet.
(21)
Clearinggrænseværdierne bør ganske vist fastsættes under hensyn til den systemiske relevans af de pågældende risici, men det bør også tages i betragtning, at de OTC-derivater, der reducerer risiciene, ikke indgår i beregningen af clearinggrænseværdierne, og at clearinggrænseværdierne giver mulighed for en undtagelse fra princippet om en clearingforpligtelse for de OTC-derivataftaler, der kan anses for ikke at være indgået til risikoafdækningsformål. Tærsklen for clearinggrænseværdierne bør nærmere bestemt tages op til regelmæssig revision og bør fastsættes efter klasse af OTC-derivataftaler. De klasser af OTC-derivater, der fastsættes med henblik på clearinggrænseværdierne, kan være forskellige for de klasser af OTC-derivater, der anvendes i forbindelse med clearingforpligtelsen. Ved fastsættelsen af clearinggrænseværdierne bør der tages behørigt hensyn til behovet for at have en enkelt indikator, der afspejler den systemiske relevans af summen af nettopositioner og eksponeringer for hver modpart og for hver OTC-derivataktivklasse. De clearinggrænseværdier, der gælder for ikke-finansielle modparter, bør desuden være nemme at anvende.
(22)
Ved fastsættelsen af tærsklerne for clearinggrænseværdierne bør der tages hensyn til den systemiske relevans af summen af nettopositioner og eksponeringer for hver modpart og for hver OTC-derivatklasse, jf. forordning (EU) nr. 648/2012. Det bør dog tages i betragtning, at disse nettopositioner og eksponeringer er forskellige fra en nettoeksponering for modparter under ét og aktivklasser under ét. I henhold til forordning (EU) nr. 648/2012 bør disse nettopositioner desuden lægges sammen for at bestemme de data, der skal tages i betragtning ved fastsættelsen af clearinggrænseværdierne. Det er den samlede bruttosum, der fremkommer ved sammenlægningen af disse nettopositioner, der bør tages i betragtning ved fastsættelsen af clearinggrænseværdierne. Den notionelle bruttoværdi, der fremkommer ved denne sammenlægning, bør anvendes som referenceværdi ved fastsættelsen af clearinggrænseværdierne.
(23)
Dertil kommer, at strukturen af ikke-finansielle modparters OTC-derivataktiviteter sædvanligvis fører til et lavt nettingniveau, da OTC-derivataftaler indgås i samme retning. Forskellen mellem summen af nettopositioner og eksponeringer for hver modpart og for hver OTC-derivatklasse ville derfor være meget tæt på bruttoværdien af aftalerne. Som følge heraf og af forenklingshensyn bør bruttoværdien af OTC-derivataftaler anvendes som en gyldig tilnærmet værdi for det tal, der skal anvendes ved fastsættelsen af clearinggrænseværdien.
(24)
Da ikke-finansielle modparter, der ikke overskrider clearinggrænseværdien, ikke skal værdiansætte deres OTC-derivataftaler efter marking-to-market-princippet, vil det ikke være hensigtsmæssigt at anvende denne værdi til at fastsætte clearinggrænseværdierne, da dette ville indebære en stor byrde for ikke-finansielle modparter, der ikke vil stå i forhold til den risiko, der imødegås. Hvis den notionelle værdi af OTC-derivataftalerne anvendes i stedet, opnås en enkel metode, der er uafhængig af eksterne hændelser for ikke-finansielle modparter.
(25)
Hvis en af de værdier, der er fastsat for en OTC-derivatklasse, overskrides, bør dette have den virkning, at clearinggrænseværdien for alle klasser anses for overskredet, idet OTC-derivataftaler, der reducerer risiciene, ikke indgår i beregningen af clearinggrænseværdien, idet følgerne af at overskride clearinggrænseværdien ikke kun er knyttet til clearingforpligtelsen, men også vedrører risikoreduktionsteknikkerne, og idet praksis for de relevante forpligtelser i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012 vedrørende ikke-finansielle modparter bør være enkel, i betragtning af at de fleste af dem er ukomplicerede.
(26)
For OTC-derivataftaler, der ikke cleares, bør der anvendes risikoreduktionsteknikker som f.eks. rettidig bekræftelse. Bekræftelsen af OTC-derivataftaler kan vedrøre en eller flere masteraftaler, masterbekræftelsesaftaler eller andre standardvilkår. Den kan have form af en elektronisk gennemført aftale eller et dokument underskrevet af begge modparter.
(27)
Det er vigtigt, at modparterne bekræfter vilkårene for deres transaktioner så hurtigt som muligt efter gennemførelsen heraf, navnlig når transaktionen gennemføres eller behandles elektronisk, således at man sikrer fælles forståelse og retssikkerhed med hensyn til vilkårene for transaktionen. Især modparter, der indgår ikke-standardiserede eller komplekse OTC-derivataftaler, kan være nødt til at indføre værktøjer for at overholde kravet om at bekræfte deres OTC-derivataftaler rettidigt. Rettidig bekræftelse indebærer også, at udviklingen i den relevante markedspraksis på dette område foregribes.
(28)
For yderligere at reducere risiciene gør porteføljeafstemning det muligt for hver modpart at foretage en indgående gennemgang af en portefølje af transaktioner som set af dennes modpart og dermed hurtigt at identificere eventuelle misforståelser af vigtige transaktionsvilkår. Sådanne vilkår bør omfatte værdien af hver transaktion og kan også omfatte andre relevante oplysninger som f.eks. ikrafttrædelsestidspunktet, det fastsatte forfaldstidspunkt, betalings- eller afviklingstidspunkter, aftalens notionelle værdi og valutaen for transaktionen, det underliggende instrument, modparternes positioner, bankdagskonventionen og relevante faste eller variable rentesatser i OTC-derivataftalen.
(29)
I betragtning af de forskellige risikoprofiler, og for at porteføljeafstemningen kan være en forholdsmæssig risikoreduktionsteknik, bør hyppigheden af afstemningen og størrelsen af den portefølje, der skal tages i betragtning, variere, alt efter hvilke modparter der er tale om. Der bør anvendes strengere krav for både finansielle modparter og ikke-finansielle modparter, der overskrider clearinggrænseværdien, mens afstemningshyppighed bør være mindre for ikke-finansielle modparter, der ikke overskrider clearinggrænseværdien, uanset hvilken kategori disses modpart tilhører, og den mindre hyppige afstemning vil også være til gavn for modparten for så vidt angår den pågældende del af dennes portefølje.
(30)
Porteføljekomprimering kan også være et effektivt værktøj til risikoreduktion alt efter omstændighederne, f.eks. størrelsen af porteføljen over for en modpart, løbetiden, formålet og standardiseringsgraden af OTC-derivataftalerne. Finansielle modparter og ikke-finansielle modparter, der har en portefølje af OTC-derivataftaler, der ikke er clearet af en CCP, og som overstiger den tærskel, der er fastsat i denne forordning, bør have procedurer til at analysere muligheden for at anvende porteføljekomprimering, der gør det muligt for dem at reducere deres modpartskreditrisiko.
(31)
Formålet med tvistbilæggelse er at reducere risici i forbindelse med aftaler, der ikke cleares centralt. Når modparter indgår OTC-derivataftaler med hinanden, bør de have aftalt rammer for bilæggelse af tvister, der måtte opstå i tilknytning hertil. I disse rammer bør indgå bilæggelsesordninger som f.eks. tredjepartsmægling eller ordninger for indhentning af prisinformation på markedet. Hensigten med rammerne er at forhindre, at uløste tvister eskalerer og udsætter modparter for yderligere risici. Tvister bør identificeres og håndteres, og de bør offentliggøres på en egnet måde.
(32)
For at kunne fastlægge, under hvilke markedsvilkår marking-to-market-princippet ikke kan anvendes, er det nødvendigt at udpege inaktive markeder. Et marked kan være inaktivt af flere forskellige grunde, herunder hvis der ikke jævnligt finder markedstransaktioner sted på armslængdevilkår, idet på armslængdevilkår bør forstås som i regnskabsmæssig sammenhæng.
(33)
Denne forordning finder anvendelse på finansielle modparter og ikke-finansielle modparter over clearinggrænseværdien, og der er taget hensyn til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/49/EF af 14. juni 2006 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (4), som også indeholder krav, der skal opfyldes, når marking-to-model-princippet anvendes.
(34)
Udformningen af den model, der anvendes ved marking-to-model, kan udvikles internt eller eksternt, men for at sikre en tilstrækkelig grad af ansvarlighed tillægges ansvaret for at godkende modellen bestyrelsen eller et udvalg under en sådan bestyrelse.
(35)
Hvis modparter kan anvende undtagelsen for koncerninterne transaktioner efter en underretning herom til de kompetente myndigheder, men uden at afvente udløbet af disse kompetente myndigheders indsigelsesfrist, er det vigtigt at sikre, at de kompetente myndigheder får rettidige, hensigtsmæssige og tilstrækkelige oplysninger til at kunne vurdere, om de skal fremsætte indvendinger mod anvendelsen af undtagelsen.
(36)
Den forventede størrelse, mængde og hyppighed af koncerninterne OTC-derivataftaler kan fastslås på grundlag af modparternes tidligere koncerninterne transaktioner samt den påtænkte model og den fremtidige, forventede aktivitet.
(37)
Hvis modparter anvender en undtagelse for koncerninterne transaktioner, bør de offentliggøre oplysninger herom for at sikre gennemsigtighed over for markedsdeltagere og potentielle kreditorer. Dette er særlig vigtigt for modparters potentielle kreditorer, når de skal bedømme risici. Formålet med offentliggørelsen er at forebygge den misforståelse, at OTC-derivataftaler cleares centralt eller er omfattet af risikoreduktionsteknikker, hvis dette ikke er tilfældet.
(38)
Tidsrammen for at opnå rettidig bekræftelse kræver en tilpasningsindsats, herunder ændringer af markedspraksis og forbedring af it-systemer. Da der kan være forskel på, hvor hurtigt der kan opnås overholdelse af bestemmelserne, afhængigt af modpartskategori og OTC-derivaternes aktivklasse, vil man ved at fastsætte forskellige datoer for anvendelsen, der tager højde for disse forskelle, opnå en bedre tidsramme for bekræftelsen for de modparter og produkter, der kan være klar hurtigere.
(39)
Standarderne for porteføljeafstemning, porteføljekomprimering og tvistbilæggelse kræver, at modparterne indfører procedurer, politikker og processer og ændrer deres dokumentation, hvilket er tidkrævende. Ikrafttrædelsen af de dertil knyttede krav bør udskydes, således at modparterne får tid til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at overholde bestemmelserne.
(40)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed har fremsendt til Kommissionen.
(41)
I overensstemmelse med artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (5) har ESMA afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra ESMA's interessentgruppe for værdipapirer og markeder, der er nedsat i henhold artikel 37 i forordning (EU) nr. 1095/2010 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »indirekte kunde«: kunde til et clearingmedlems kunde
b) »indirekte clearingordning«: de aftaleforhold mellem den centrale modpart (CCP'en), clearingmedlemmet, et clearingmedlems kunde og den indirekte kunde, der giver et clearingmedlems kunde mulighed for at levere clearingtjenesteydelser til en indirekte kunde
c) »bekræftelse«: dokumentationen for, at modparterne er indforstået med alle vilkårene i en over-the-counter-derivataftale (OTC-derivataftale).
KAPITEL II
INDIREKTE CLEARINGORDNINGER
(Artikel 4, stk. 4, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 2
Strukturen af indirekte clearingordninger
1. Hvis et clearingmedlem er villigt til at muliggøre indirekte clearing, er det tilladt for et sådant clearingmedlems kunder at levere indirekte clearingtjenesteydelser til en eller flere af deres egne kunder, forudsat at clearingmedlemmets kunde er et godkendt kreditinstitut eller investeringsselskab eller et tilsvarende tredjelandskreditinstitut eller -investeringsselskab.
2. Aftalevilkårene for en indirekte clearingordning aftales mellem et clearingmedlems kunde og den indirekte kunde efter samråd med clearingmedlemmet om de aspekter, der kan have indflydelse på clearingmedlemmets aktiviteter. De skal omfatte aftalemæssige krav om, at kunden skal opfylde alle den indirekte kundes forpligtelser over for clearingmedlemmet. Disse krav vedrører kun transaktioner, der udspringer af den indirekte clearingordning, hvis anvendelsesområde skal fremgå klart af de indgåede aftaler.
Artikel 3
CCP'ers forpligtelser
1. CCP'er må ikke på indirekte clearingordninger anvende forretningspraksis, der hæmmer deres indgåelse på rimelige forretningsmæssige vilkår. Hvis et clearingmedlem anmoder herom, skal CCP'en føre særskilte fortegnelser og konti, der sætter hver kunde i stand til på CCP'ens konti at skelne sine aktiver og positioner fra dem, som opbevares på vegne af kundens indirekte kunder.
2. CCP'er skal identificere, overvåge og forvalte væsentlige risici, der er forbundet med indirekte clearingordninger, og som kan påvirke CCP'ens modstandsdygtighed.
Artikel 4
Clearingmedlemmers forpligtelser
1. Clearingmedlemmer, der tilbyder at muliggøre indirekte clearingtjenesteydelser, skal gøre dette på rimelige forretningsmæssige vilkår. Uden at dette berører fortroligheden af indgåede aftaler med de enkelte kunder, skal clearingmedlemmerne offentliggøre de generelle vilkår, på hvilke de er villige til at muliggøre indirekte clearingtjenesteydelser. Disse vilkår kan omfatte operationelle minimumskrav for kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser.
2. Clearingmedlemmer skal, når de muliggør indirekte clearingordninger, gøre brug af en af følgende adskillelsesordninger efter kundens anvisninger:
a)
føre særskilte fortegnelser og konti, der sætter hver kunde i stand til på clearingmedlemmets konti at skelne sine aktiver og positioner fra dem, som opbevares på vegne af kundens indirekte kunder
b)
føre særskilte fortegnelser og konti, der sætter hver kunde i stand til på clearingmedlemmets konti at skelne de aktiver og positioner, som opbevares på vegne af en indirekte kunde, fra dem, som opbevares på vegne af andre indirekte kunder.
3. Kravet om at adskille aktiver og positioner hos clearingmedlemmet anses for opfyldt, hvis kravene i artikel 39, stk. 9, i forordning (EU) nr. 648/2012 er opfyldt.
4. Clearingmedlemmer skal indføre effektive procedurer til at håndtere misligholdelse hos en kunde, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser. Disse procedurer skal omfatte en pålidelig ordning for overførsel af positionerne og aktiverne til en alternativ kunde eller et alternativt clearingmedlem, med forbehold af de indirekte kunders samtykke. En kunde eller et clearingmedlem er ikke forpligtet til at acceptere disse positioner, medmindre kunden eller clearingmedlemmet på forhånd har indgået aftale herom.
5. Clearingmedlemmer skal desuden sikre, at deres procedurer giver mulighed for hurtig likvidation af indirekte kunders aktiver og positioner og for, at de kan betale alle skyldige beløb til de indirekte kunder efter kundens misligholdelse.
6. Clearingmedlemmer skal identificere, overvåge og forvalte risici, der måtte opstå ved muliggørelse af indirekte clearingordninger, herunder ved hjælp af oplysninger stillet til rådighed af kunder i henhold til artikel 4, stk. 3. Clearingmedlemmer skal indføre effektive interne procedurer for at sikre, at disse oplysninger ikke anvendes til forretningsmæssige formål.
Artikel 5
Kunders forpligtelser
1. Kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser, skal føre særskilte fortegnelser og konti, som sætter dem i stand til skelne mellem deres egne aktiver og positioner og sådanne, som opbevares på vegne af deres indirekte kunder. De skal tilbyde indirekte kunder et valg mellem de alternatitve adskillelsesordninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, og skal sikre, at indirekte kunder er fuldt orienteret om de risici, som hver adskillelsesordning indebærer. De oplysninger, som kunderne giver indirekte kunder, skal indbefatte oplysninger om ordninger til overførsel af positioner og konti til alternative kunder.
2. Kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser, skal anmode clearingmedlemmet om at åbne en særskilt konto hos CCP'en. Kontoen må udelukkende anvendes til at opbevare clearingmedlemmets indirekte kunders aktiver og positioner.
3. Kunder skal give clearingmedlemmet tilstrækkelige oplysninger til at identificere, overvåge og forvalte risici, der er forbundet med at muliggøre indirekte clearingordninger. I tilfælde af kunders misligholdelse skal alle oplysninger, som disse har om deres indirekte kunder, straks stilles til rådighed for clearingmedlemmet.
KAPITEL III
UNDERRETNING AF ESMA MED HENBLIK PÅ CLEARINGFORPLIGTELSEN
(Artikel 5, stk. 1, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 6
Oplysninger, der skal være indeholdt i underretningen
1. Underretningen vedrørende clearingforpligtelsen skal indeholde følgende oplysninger:
a)
angivelse af klassen af OTC-derivataftaler
b)
angivelse af OTC-derivataftalerne inden for klassen af OTC-derivataftaler
c)
øvrige oplysninger, der skal være indeholdt i det offentlige register i henhold til artikel 8
d)
yderligere kendetegn, der er nødvendige for at skelne OTC-derivataftaler inden for klassen af OTC-derivataftaler fra OTC-derivataftaler uden for den pågældende klasse
e)
dokumentation for standardiseringsgraden af aftalevilkår og de operationelle processer for den relevante klasse af OTC-derivataftaler
f)
oplysninger om klassen af OTC-derivataftalers volumen
g)
oplysninger om likviditeten for klassen af OTC-derivataftaler
h)
dokumentation for, at markedsdeltagerne har adgang til fair, pålidelige og generelt accepterede prisfastsættelsesoplysninger for aftaler i klassen af OTC-derivataftaler
i)
dokumentation for virkningen af clearingforpligtelsen på markedsdeltagernes adgang til prisfastsættelsesoplysninger.
2. Med henblik på vurdering af den eller de datoer, hvor clearingforpligtelsen får virkning, herunder en eventuel indfasning og de kategorier af modparter, der er omfattet af clearingforpligtelsen, skal underretningen vedrørende clearingforpligtelsen indeholde:
a)
oplysninger, der er relevante for vurderingen af den forventede volumen af klassen af OTC-derivataftaler, hvis den bliver omfattet af clearingforpligtelsen
b)
dokumentation for CCP'ens evne til at håndtere den forventede volumen af klassen af OTC-derivataftaler, hvis den bliver omfattet af clearingforpligtelsen, og til at forvalte den risiko, der er forbundet med clearingen af den relevante klasse af OTC-derivataftaler, herunder gennem clearingordninger med direkte og indirekte kunder
c)
den type og det antal modparter, som er aktive og forventes at være aktive på markedet for den relevante klasse af OTC-derivataftaler, hvis den bliver omfattet af clearingforpligtelsen
d)
en oversigt over de forskellige opgaver, der skal udføres, før clearing med CCP'en kan påbegyndes, herunder en angivelse af, hvor lang tid der kræves til hver opgave
e)
oplysninger om risikostyring samt retlig og operationel kapacitet for den række af modparter, der er aktive på markedet for den relevante OTC-derivatklasse, hvis denne bliver omfattet af clearingforpligtelsen.
3. Oplysningerne om volumen og likviditet skal for klassen af OTC-derivataftaler og for hver derivataftale inden for klassen indeholde de relevante markedsoplysninger, herunder historiske data og aktuelle data samt enhver ændring, der forventes, hvis klassen af OTC-derivataftaler bliver omfattet af clearingforpligtelse, herunder:
a)
antal transaktioner
b)
volumen i alt
c)
åbne aftaler i alt
d)
ordredybden, herunder det gennemsnitlige antal ordrer og indhentninger af pristilbud
e)
spreadstørrelsen
f)
likviditetsforanstaltninger under stressede markedsforhold
g)
likviditetsforanstaltninger for gennemførelse af procedurer i tilfælde af misligholdelse.
4. Oplysningerne om standardiseringsgraden af aftalevilkår og de operationelle processer for den relevante klasse af OTC-derivataftaler, jf. stk. 1, litra e), skal for klassen af OTC-derivataftaler og for hver derivataftale inden for klassen omfatte oplysninger om den daglige referencepris samt antallet af dage pr. år med en referencepris, der anses for pålidelig, i løbet af de foregående 12 måneder.
KAPITEL IV
KRITERIER FOR BESTEMMELSE AF DE KLASSER AF OTC-DERIVATAFTALER, SOM ER OMFATTET AF CLEARINGFORPLIGTELSEN
(Artikel 5, stk. 4, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 7
Kriterier, der skal vurderes af ESMA
1. I forbindelse med standardiseringsgraden af aftalevilkår og de operationelle processer for den relevante klasse af OTC-derivataftaler skal Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) tage følgende i betragtning:
a)
hvorvidt aftalevilkårene for den relevante klasse af OTC-derivataftaler indbefatter fælles juridisk dokumentation, herunder masternettingaftaler, definitioner, standardvilkår og -bekræftelser, som fastsætter aftalespecifikationer, der sædvanligvis anvendes af modparter
b)
hvorvidt de operationelle processer for den relevante klasse af OTC-derivataftaler er omfattet af automatiseret efterhandelsbehandling og behandling af livscyklushændelser, der håndteres ensartet efter en tidsplan, som der er almindelig enighed om blandt modparter.
2. I forbindelse med volumen og likviditet for den relevante klasse af OTC-derivataftaler skal ESMA tage følgende i betragtning:
a)
hvorvidt CCP'ens margener eller finansielle krav vil stå i et rimeligt forhold til den risiko, som clearingforpligtelsen har til formål at reducere
b)
stabiliteten af markedets størrelse og dybde for produktet over tid
c)
sandsynligheden for, at markedsspredningen forbliver tilstrækkelig stor i tilfælde af et clearingmedlems misligholdelse
d)
transaktionernes antal og værdi.
3. I forbindelse med adgangen til fair, pålidelige og generelt accepterede prisfastsættelsesoplysninger i den relevante klasse af OTC-derivataftaler skal ESMA tage i betragtning, om markedsdeltagerne har nem adgang til de oplysninger, der er nødvendige til nøjagtig prisfastsættelse af aftalerne inden for den relevante klasse af OTC-derivataftaler, på rimelige forretningsmæssige vilkår, og hvorvidt der fortsat vil være nem adgang til dem, hvis den relevante klasse af OTC-derivataftaler blev omfattet af clearingforpligtelsen.
KAPITEL V
OFFENTLIGT REGISTER
(Artikel 6, stk. 4, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 8
Oplysninger, der skal indgå i ESMA's register
1. ESMA's offentlige register skal for hver klasse af OTC-derivataftaler, der er omfattet af clearingforpligtelsen, indeholde oplysninger om:
a)
OTC-derivataftalernes aktivklasse
b)
OTC-derivataftalernes type inden for klassen
c)
de underliggende aktiver for OTC-derivataftalerne inden for klassen
d)
for så vidt angår underliggende aktiver, der er finansielle instrumenter, en angivelse af, hvorvidt der ved det underliggende aktiv er tale om et enkelt finansielt instrument eller en enkelt udsteder eller et indeks eller en portefølje
e)
for andre underliggende aktiver, en angivelse af det underliggende aktivs kategori
f)
de notionelle valutaer og afviklingsvalutaerne for OTC-derivataftalerne inden for klassen
g)
løbetiderne for OTC-derivataftalerne inden for klassen
h)
afviklingsbetingelserne for OTC-derivataftalerne inden for klassen
i)
betalingshyppigheden for OTC-derivataftalerne inden for klassen
j)
produktidentifikatoren for den relevante klasse af OTC-derivataftaler
k)
andre kendetegn, der er nødvendige for at skelne den ene aftale i den relevante klasse af OTC-derivataftaler fra den anden.
2. I forbindelse med CCP'er, der har tilladelse eller er anerkendt med henblik på clearingforpligtelsen, skal ESMA's offentlige register for hver CCP indeholde oplysninger om:
a)
identifikationskoden, jf. artikel 3 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1247/2012 (6)
b)
det fulde navn
c)
etableringsland
d)
den kompetente myndighed udpeget i henhold til artikel 22 i forordning (EU) nr. 648/2012.
3. I forbindelse med de datoer, hvor clearingforpligtelsen får virkning, herunder en eventuel indfasning, skal ESMA's offentlige register indeholde oplysninger om:
a)
de kategorier af modparter, som hver indfasningsperiode finder anvendelse på
b)
andre vilkår, der kræves i henhold til de reguleringsmæssige tekniske standarder, der er vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012, for at indfasningsperioden finder anvendelse.
4. ESMA's offentlige register skal indeholde henvisninger til de reguleringsmæssige tekniske standarder, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012, og i henhold til hvilke clearingforpligtelsen er blevet indført.
5. I forbindelse med den CCP, som den kompetente myndighed har givet underretning om til ESMA, skal det offentlige register som minimum indeholde oplysninger om:
a)
CCP'ens identitet
b)
aktivklassen for de OTC-derivataftaler, der gives underretning om
c)
typen af OTC-derivataftaler
d)
underretningsdatoen
e)
den underrettende kompetente myndigheds identitet.
KAPITEL VI
FRAGMENTERING AF LIKVIDITETEN
(Artikel 8, stk. 5, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 9
Præcisering af begrebet fragmentering af likviditeten
1. Fragmentering af likviditeten anses for at finde sted, hvis deltagerne i en handelsplads ikke er i stand til at indgå en transaktion med en eller flere deltagere i den pågældende handelsplads, fordi der ikke er clearingordninger, som alle deltagere har adgang til.
2. En CCP's adgang til en handelsplads, som allerede betjenes af en anden CCP, anses ikke for at indebære likviditetsfragmentering inden for handelspladsen, hvis alle deltagerne i handelspladsen, uden at der er behov for at pålægge clearingmedlemmerne af den allerede betjenende CCP et krav om at blive medlemmer af den anmodende CCP, kan cleare, direkte eller indirekte, gennem:
a)
enten mindst én fælles CCP
b)
eller clearingordninger etableret af CCP'erne.
3. Ordningerne til opfyldelse af de i stk. 2, litra a) eller b), nævnte betingelser skal etableres, før den anmodende CCP påbegynder levering af clearingtjenesteydelser til den relevante handelsplads.
4. Adgang til en fælles CCP som omhandlet i stk. 2, litra a), kan etableres gennem to eller flere clearingmedlemmer eller to eller flere kunder eller gennem indirekte clearingordninger.
5. Clearingordninger som omhandlet i stk. 2, litra b), kan omfatte ordninger vedrørende overførsel af transaktioner, der gennemføres af sådanne markedsdeltagere, til clearingmedlemmer af andre CCP'er. Selv om en CCP's adgang til en handelsplads ikke bør kræve interoperabilitet, kan en interoperabilitetsordning, der er indgået af de relevante CCP'er og godkendt af de relevante kompetente myndigheder, anvendes til at opfylde kravet om adgang til fælles clearingordninger.
KAPITEL VII
IKKE-FINANSIELLE MODPARTER
Artikel 10
(Artikel 10, stk. 4, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Kriterier til bestemmelse af, hvilke OTC-derivataftaler der objektivt reducerer risici
1. En OTC-derivataftale skal objektivt kunne måles til at reducere risici direkte tilknyttet den ikke-finansielle modparts eller den pågældende koncerns forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, hvis den i sig selv eller i kombination med andre derivataftaler og direkte eller gennem nært forbundne instrumenter opfylder et af følgende kriterier:
a)
den dækker risici, der skyldes den potentielle ændring i værdien af aktiver, tjenester, input, produkter, råvarer eller forpligtelser, som den ikke-finansielle modpart eller dennes koncern ejer, fremstiller, producerer, behandler, yder, indkøber, markedsfører, lejer, sælger eller påtager sig eller med rimelighed forventer at eje, fremstille, producere, behandle, yde, indkøbe, markedsføre, leje, sælge eller påtage sig som led i det normale forretningsforløb
b)
den dækker risici i forbindelse med den potentielle direkte virkning af udsving i rentesatser, inflationsrater, valutakurser eller kreditrisiko på værdien af de i litra a) omhandlede aktiver, tjenester, input, produkter, råvarer eller forpligtelser
c)
den udgør en risikoafdækningsaftale i henhold til International Financial Reporting Standards (IFRS), der er vedtaget i medfør af artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (7).
Artikel 11
(Artikel 10, stk. 4, litra b), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Clearinggrænseværdier
Tærsklerne for clearinggrænseværdierne med henblik på clearingforpligtelsen er:
a)
1 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-kreditderivataftaler
b)
1 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-aktiederivataftaler
c)
3 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-rentederivataftaler
d)
3 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-valutaderivataftaler
e)
3 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-råvarederivataftaler og andre OTC-derivataftaler, der ikke falder ind under litra a)-d).
KAPITEL VIII
RISIKOREDUKTIONSTEKNIKKER FOR OTC-DERIVATAFTALER, DER IKKE CLEARES GENNEM EN CCP
Artikel 12
(Artikel 11, stk. 14, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Rettidig bekræftelse
1. OTC-derivataftaler, der indgås mellem finansielle modparter eller ikke-finansielle modparter som omhandlet i artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, og som ikke cleares af en CCP, skal, om muligt ad elektronisk vej, bekræftes hurtigst muligt og senest:
a)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås senest den 28. februar 2014: inden slutningen af den anden bankdag efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
b)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås efter den 28. februar 2014: inden slutningen af bankdagen efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
c)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås senest den 31. august 2013: inden slutningen af den tredje bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen
d)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås efter den 31. august 2013 og senest den 31. august 2014: inden slutningen af den anden bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen
e)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås efter den 31. august 2014: inden slutningen af bankdagen efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen.
2. OTC-derivataftaler, der indgås med en ikke-finansiel modpart, som omhandlet i artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, skal, om muligt ad elektronisk vej, bekræftes hurtigst muligt og senest:
a)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås senest den 31. august 2013: inden slutningen af den femte bankdag efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
b)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås efter den 31. august 2013 og senest den 31. august 2014: inden slutningen af den tredje bankdag efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
c)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås efter den 31. august 2014: inden slutningen af den anden bankdag efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
d)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås senest den 31. august 2013: inden slutningen af den syvende bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen
e)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås efter den 31. august 2013 og senest den 31. august 2014: inden slutningen af den fjerde bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen
f)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås efter den 31. august 2014: inden slutningen af den anden bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen.
3. Hvis en transaktion som omhandlet i stk. 1 eller 2 indgås efter kl. 16.00 lokal tid eller med en modpart, der befinder sig i en anden tidszone, der ikke giver mulighed for bekræftelse inden den fastsatte frist, skal bekræftelsen ske så hurtigt som muligt og senest en bankdag efter den i stk. 1 eller 2 fastsatte frist, alt efter det enkelte tilfælde.
4. Finansielle modparter skal råde over den nødvendige procedure til på månedlig basis til den kompetente myndighed, der er udpeget i henhold til artikel 48 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF (8), at indberette antallet af ubekræftede OTC-derivattransaktioner som omhandlet i stk. 1 og 2, der har været udestående i over fem bankdage.
Artikel 13
(Artikel 11, stk. 14, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Porteføljeafstemning
1. Finansielle og ikke-finansielle modparter i en OTC-derivataftale skal med hver af deres modparter skriftligt eller ad hermed ligestillet elektronisk vej indgå aftale om ordningerne vedrørende porteføljeafstemning. En sådan aftale skal indgås, før OTC-derivataftalen indgås.
2. Porteføljeafstemning foretages af modparterne i OTC-derivataftalerne indbyrdes eller af en kvalificeret tredjepart, der har fået bemyndigelse hertil af en modpart. Porteføljeafstemningen skal omfatte de væsentlige handelsvilkår, der kendetegner hver enkelt OTC-derivataftale, og skal omfatte mindst værdiansættelsen af hver aftale i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012.
3. For tidligt at identificere eventuelle uoverensstemmelser vedrørende et væsentligt vilkår i OTC-derivataftalen, herunder dens værdiansættelse, skal der foretages porteføljeafstemning:
a)
for finansielle modparter eller ikke-finansielle modparter, jf. artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012:
i)
hver bankdag, hvis der udestår 500 OTC-derivataftaler eller derover mellem modparterne
ii)
en gang om ugen hvis der udestår mellem 51 og 499 OTC-derivataftaler mellem modparterne på et hvilket som helst tidspunkt i ugens løb
iii)
en gang i kvartalet, hvis der udestår 50 OTC-derivataftaler eller derunder mellem modparterne på et hvilket som helst tidspunkt i kvartalets løb.
b)
for ikke-finansielle modparter, der ikke er omhandlet i artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012:
i)
en gang i kvartalet, hvis der udestår over 100 OTC-derivataftaler mellem modparterne på et hvilket som helst tidspunkt i kvartalets løb
ii)
en gang om året, hvis der udestår 100 OTC-derivataftaler eller derunder mellem modparterne.
Artikel 14
(Artikel 11, stk. 14, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Porteføljekomprimering
Finansielle modparter og ikke-finansielle modparter, som med en modpart har 500 udestående OTC-derivataftaler eller derover, som ikke er clearet centralt, skal have procedurer til regelmæssigt og mindst to gange om året at analysere muligheden for at foretage en porteføljekomprimering for at reducere deres modpartskreditrisiko og til at foretage en sådan porteføljekomprimering.
Finansielle modparter og ikke-finansielle modparter skal sikre, at de over for den relevante kompetente myndighed kan fremsætte en rimelig og gyldig forklaring på, at de har konkluderet, at det ikke er hensigtsmæssigt med en porteføljekomprimering.
Article 15
(Artikel 11, stk. 14, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Bilæggelse af tvister
1. Når finansielle modparter og ikke-finansielle modparter indgår OTC-derivataftaler med hinanden, skal de have opnået enighed om detaljerede procedurer og processer vedrørende:
a)
identificering, registrering og overvågning af tvister i relation til anerkendelse eller værdiansættelse af aftalen og til udveksling af sikkerhedsstillelse mellem modparterne. Disse procedurer skal som minimum registrere, hvor længe tvisten har været udestående, modparten og det beløb, som tvisten vedrører
b)
bilæggelse af tvister inden for en rimelig tidsfrist med en særlig procedure for tvister, der ikke er løst inden for fem bankdage.
2. Finansielle modparter skal til den kompetente myndighed, der er udpeget i henhold til artikel 48 i direktiv 2004/39/EF, indberette alle tvister mellem modparter i forbindelse med en OTC-derivataftale, dens værdiansættelse eller udvekslingen af sikkerhedsstillelse til et beløb, respektive en værdi, af over 15 mio. EUR, der har været udestående i mindst 15 bankdage.
Artikel 16
(Artikel 11, stk. 14, litra b), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Markedsvilkår, der forhindrer anvendelse af marking-to-market-princippet
1. Markedsvilkår, der forhindrer anvendelse af marking-to-market-princippet på en OTC-derivataftale, skal anses for at gøre sig gældende i følgende situationer:
a)
hvis markedet er inaktivt
b)
hvis spektret af rimelige og fair værdiansættelsesestimater er bredt og sandsynligheden af de forskellige estimater ikke kan bedømmes på et rimeligt grundlag.
2. Et marked for en OTC-derivataftale anses for at være inaktivt, hvis der ikke umiddelbart og regelmæssigt stilles priser, og hvis de tilgængelige priser ikke repræsenterer faktiske og regelmæssigt forekommende markedstransaktioner på armslængdevilkår.
Artikel 17
(Artikel 11, stk. 14, litra b), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Kriterier for anvendelse af marking-to-model-princippet
Finansielle og ikke-finansielle modparter skal for at kunne anvende marking-to-model-princippet have en model, der:
a)
indbefatter alle faktorer, som modparter ville tage hensyn til ved prisstillelse, herunder anvendelse i videst muligt omfang af marking-to-market-oplysninger
b)
er i overensstemmelse med anerkendte økonomiske metodologier for prisfastsættelse af finansielle instrumenter
c)
er afstemt og testet for sin validitet under anvendelse af priser fra observerbare aktuelle markedstransaktioner i samme finansielle instrument eller ud fra observerbare markedsdata
d)
er valideret og bliver overvåget uafhængigt af en anden afdeling end den afdeling, der påtager sig risikoen
e)
dokumenteres og godkendes behørigt af bestyrelsen, nærmere bestemt så hyppigt som nødvendigt i forbindelse med væsentlige ændringer og mindst en gang om året. Denne godkendelse kan uddelegeres til et udvalg.
Artikel 18
(Artikel 11, stk. 14, litra c), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Bestemmelser om underretningen af den kompetente myndighed om koncerninterne transaktioner
1. Ansøgningen til eller underretningen af den kompetente myndighed vedrørende koncerninterne transaktioner skal være skriftlig og indeholde oplysninger om:
a)
de retlige modparter i transaktionerne, herunder deres identifikationskode, jf. artikel 3 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1247/2012
b)
de selskabsmæssige relationer mellem modparterne
c)
de underliggende aftalemæssige relationer mellem parterne
d)
kategorien af koncernintern transaktion, jf. artikel 3, stk. 1, og artikel 3, stk. 2, litra a)-d), i forordning (EU) nr. 648/2012
e)
de transaktioner, for hvilke modparten ønsker en undtagelse, herunder:
i)
OTC-derivataftalernes aktivklasse
ii)
typen af OTC-derivataftaler
iii)
typen af underliggende aktiver
iv)
de notionelle valutaer og afviklingsvalutaerne
v)
de forskellige løbetider i aftalen
vi)
afviklingstypen
vii)
forventet størrelse, volumen og hyppighed af OTC-derivataftaler pr. år.
2. Som led i ansøgningen til eller underretningen af den relevante kompetente myndighed skal modparter også indgive supplerende oplysninger til dokumentation af, at betingelserne i artikel 11, stk. 6-10, i forordning (EU) nr. 648/2012 er opfyldt. Dokumentationen til støtte herfor skal omfatte kopier af dokumenterede risikostyringsprocedurer, oplysninger om transaktionshistorik og kopier af de relevante aftaler mellem parterne; den kompetente myndighed kan derudover anmode om en juridisk udtalelse.
Artikel 19
(Artikel 11, stk. 14, litra d), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Bestemmelser om underretningen af ESMA om koncerninterne transaktioner
1. Den kompetente myndighed skal skriftligt give ESMA nærmere underretning om den koncerninterne transaktion:
a)
inden en måned efter modtagelsen af underretningen, hvis der er tale om en underretning i henhold til artikel 11, stk. 7, eller artikel 11, stk. 9, i forordning (EU) nr. 648/2012
b)
inden en måned fra det tidspunkt, hvor afgørelsen fremsendes til modparten, hvis der er tale om en afgørelse truffet af den kompetente myndighed i henhold til artikel 11, stk. 6, 8 eller 10, i forordning (EU) nr. 648/2012.
2. Underretningen til ESMA skal indeholde:
a)
de i artikel 18 anførte oplysninger
b)
oplysning om, hvorvidt der er tale om en positiv eller negativ afgørelse
c)
hvis afgørelsen er positiv:
i)
et resumé af begrundelsen for, at betingelserne i artikel 11, stk. 6, 7, 8, 9 eller 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, alt efter det enkelte tilfælde, anses for opfyldt
ii)
oplysning om, hvorvidt undtagelsen er en fuldstændig undtagelse eller en delvis undtagelse, hvis der er tale om en underretning i tilknytning til artikel 11, stk. 6, 8 eller 10, i forordning (EU) nr. 648/2012
d)
hvis afgørelsen er negativ:
i)
en redegørelse for, hvilke af betingelserne i artikel 11, stk. 6, 7, 8, 9 eller 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, alt efter det enkelte tilfælde, der ikke er opfyldt
ii)
et resumé af begrundelsen for, at disse betingelser ikke anses for opfyldt.
Artikel 20
(Artikel 11, stk. 14, litra d), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Offentliggørelse af oplysninger om undtagelser for koncerninterne transaktioner
De oplysninger, der skal offentliggøres om undtagelser for koncerninterne transaktioner, skal omfatte:
a)
de retlige modparter i transaktionerne, herunder deres identifikationskode, jf. artikel 3 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1247/2012
b)
de selskabsmæssige relationer mellem modparterne
c)
hvorvidt der er tale om en fuldstændig eller delvis undtagelse
d)
det notionelle samlede beløb for de OTC-derivataftaler, for hvilke undtagelsen vedrørende koncerninterne transaktioner gælder.
Artikel 21
Ikrafttrædelse og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 13, 14 og 15 finder anvendelse fra seks måneder efter denne forordnings ikrafttrædelse.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2012.