РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 4 февруари 2014 година
за отмяна на Решение 2000/745/ЕО за приемането на гаранции предложени във връзка с антидъмпинговите и антисубсидийните производства относно вноса на определен полиетилен терефталат (PET) с произход, inter alia, от Индия
(2014/109/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) („основния антисубсидиен регламент“), и по-специално член 13 от него,
след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. СЪЩЕСТВУВАЩИ МЕРКИ
(1)
Изравнителните мерки, приложими по отношение на вноса на полиетилен терефталат („PET“) с произход от Индия, са в сила от 2000 г. насам (2). Последно тези мерки бяха запазени с Регламент за изпълнение (ЕС) № 461/2013 на Съвета (3) след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките.
(2)
Антидъмпинговите мерки върху вноса на PET с произход от Индия са в сила от 2000 г. насам (4). Последно тези мерки бяха запазени с Регламент (ЕО) № 192/2007 на Съвета (5) след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките. На 24 февруари 2012 г. Комисията започна последващо преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките. С Решение за изпълнение 2013/226/ЕС (6) Съветът отхвърли предложението на Комисията за Регламент за изпълнение на Съвета за запазване на антидъмпинговото мито върху вноса на PET с произход, inter alia, от Индия и следователно срокът на действие на антидъмпинговите мерки изтече.
(3)
През 2000 г. с Решение 2000/745/ЕО (7) Комисията прие поетия ангажимент за спазване на минимален ценови праг („поетия ангажимент“), предложен във връзка с антидъмпинговите и антисубсидийните процедури, inter alia, от индийските дружества: Pearl Engineering Polymers Limited („Pearl“) и Reliance Industries Limited („Reliance“). През 2005 г. с Решение 2005/697/ЕО (8) за изменение на Решение 2000/745/ЕО Комисията прие и поетия ангажимент от индийското дружество South Asean Petrochem Limited, което вследствие на сливане е променило фирменото си наименование на Dhunseri Petrochem & Tea Limited („Dhunseri“) (9).
Б. ПРОМЯНА В ОБСТОЯТЕЛСТВАТА ПО ВРЕМЕ НА ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ПОЕТИТЕ АНГАЖИМЕНТИ
(4)
Промяна в обстоятелствата по време на изпълнението на поетите ангажименти може да обоснове решение на Комисията да упражни правото си да оттегли приемането на поетите ангажименти, както е посочено в член 13, параграф 9 от основния регламент за защита срещу субсидиран внос.
(5)
Отмяната на антидъмпинговите мерки и поддържането на изравнителни мита представлява промяна в обстоятелствата, при които поетите ангажименти са били приети. Поетите ангажименти са били приети в присъствието на мерки едновременно срещу дъмпингов и субсидиран внос. Основният елемент на поетите ангажименти, а именно минималната цена на вноса („МЦВ“), отразява както дъмпинговия, така и субсидийния елемент. Понастоящем няма дъмпингов елемент. Поради тази причина МЦВ не е на подходящо равнище.
В. НАРУШЕНИЯ НА ПОЕТИЯ АНГАЖИМЕНТ
(6)
Освен това едно от индийските дружества не е спазило задължението си за докладване по отношение на Комисията. Дружеството не е предоставило тримесечни доклади за продажбите. Следователно Комисията не е в състояние да осъществява ефективно наблюдение на поетия ангажимент.
(7)
В разпоредбите на поетия ангажимент се посочва, че непредставянето на доклади представлява нарушение на поетия ангажимент. С неотдавнашно решение на Съда на Европейския съюз (10) също бе потвърдено, че задълженията за докладване трябва да се разглеждат като основни задължения за целите на правилното изпълнение на поетия ангажимент.
(8)
Следователно на тази основа приемането на поетия ангажимент на Pearl трябва също да бъде съответно оттеглено.
Г. ПИСМЕНИ ИЗЯВЛЕНИЯ
(9)
Трите дружества получиха възможност да бъдат изслушани и да представят писмени изявления. Две индийски дружества и Комитетът на производителите на РЕТ в Европа (CPME), представляващ промишлеността на Съюза, направиха коментари.
1. Променените обстоятелства като основание за оттегляне на приемането на поетия ангажимент
(10)
Едно дружество заяви, че предложението за оттегляне на приемането на поетия ангажимент не е подкрепено от правно основание. Тази страна заяви, че в член 13, параграф 9 от основния антисубсидиен регламент не се споменава изрично „промяна на обстоятелствата“ и не се прави връзка между възможността за оттегляне на приемането на поетия ангажимент и случаи на неизпълнение. Този довод трябваше да бъде отхвърлен. В член 13, параграф 9 от основния регламент за защита срещу субсидиран внос в действителност не се споменава изрично „промяна на обстоятелствата“. Видно е обаче, че с този член не се ограничават случаите, в които Комисията може да оттегли приемането на поет ангажимент в случай на неизпълнение. В него се посочва, че „в случай на неизпълнение на гаранцията или нейното оттегляне от която и да е страна или на оттегляне на приемането на гаранцията от страна на Комисията [подчертаването е добавено] приемането на гаранцията, след консултации, се оттегля […]“. Ето защо в посочения член се набляга на приемането на поет ангажимент като самостоятелно основание за оттегляне.
(11)
В действителност дискреционните правомощия на Комисията да приеме или отхвърли предложение за поет ангажимент трябва да включват правомощия да оттегли приемането на поет ангажимент в случай на промяна в обстоятелствата, въз основа на които са приети поетите ангажименти. В съответствие със съдебната практика на Съда „при упражняване на дискреционните си правомощия институциите следва да определят дали […] поетите ангажименти са приемливи“ (11). Тези дискреционни правомощия са с широк обхват като цяло в сферата на мерките за защита на търговията, тъй като съдилищата на Съюза признават, че в тази сфера институциите трябва да проучат сложни икономически, политически и правни положения. По-конкретно, Съдът счете, че Комисията, „при упражняване на правомощията, които са ѝ предоставени [в основния регламент], разполага с много широки правомощия за преценка, за да определи всички необходими мерки с цел справяне с установеното от нея положение в интерес на Общността“ (12). Следователно, когато приема, отхвърля или оттегля поет ангажимент, Комисията разполага с необходимите правомощия за преценка, за да е в състояние да прилага търговски мерки в интерес на Съюза.
(12)
Поради това Комисията отхвърля аргумента, че промяна в обстоятелствата в сравнение с преобладаващите условия към момента на приемане на поетия ангажимент не може да послужи като основание за оттегляне на приемането.
2. Съгласуваност на оттеглянето с предишни правни актове, свързани с една и съща процедура
(13)
Едно дружество заяви, че с Решение № 2013/223/ЕС (13) на Комисията приемането на поетия от дружеството ангажимент е потвърдено отново. Свързан аргумент беше, че с член 2, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 461/2013 за налагане на окончателно изравнително мито допълнително се признава, че поетият ангажимент може да остане в сила след изтичането на срока на действие на антидъмпинговите мита. И двата аргумента са неуместни. С Решение 2013/223/ЕС Комисията оттегли одобрението на поетите ангажименти на едно индонезийско дружество и на едно индийско дружество, които са нарушили задълженията си за докладване. Дадено оттегляне по отношение на едно дружество по никакъв начин не изключва последващо решение на Комисията за оттегляне на приемането на други поети ангажименти, ако е оправдано с оглед на обстоятелствата в конкретния случай.
(14)
Вследствие на това Регламент за изпълнение (ЕС) № 461/2013, публикуван на 23 май 2013 г., отразява изменението на Решение 2000/745/ЕО вследствие на приемането на Решение 2013/223/ЕС (оттегляне по отношение на едно индонезийско дружество и едно индийско дружество). Регламент за изпълнение (ЕС) № 461/2013 за налагане на окончателно изравнително мито бе публикуван на същия ден като Решение за изпълнение 2013/226/ЕС, с което Съветът отмени антидъмпинговото мито. Последиците от последното решение можеха да бъдат оценени от Комисията след приемането му.
(15)
Поради това аргументите на страната трябваше да бъдат отхвърлени.
3. Математическо адаптиране на минималната цена на вноса (МЦВ)
(16)
Едно дружество поиска Комисията да приспадне от МЦВ сума, съответстваща на фиксираното антидъмпингово мито, като по този начин МЦБ бъде приведена в съответствие с нормативната мярка - изравнителното мито. Не беше възможно операцията да бъде изпълнена. На първо и най-важно място, съгласно условията на поетия ангажимент, всяка промяна на обхвата и минималните цени е възможна единствено чрез междинно преразглеждане в съответствие с член 19 от основния антисубсидиен регламент. На второ място, дружеството е поискало само приспадане от настоящата МЦВ от суми, които съответстват на размера на фиксираното антидъмпингово мито. В настоящия поет ангажимент МЦВ и механизмът за индексиране се основават на неоказващата вреда цена, установена за пазара на Съюза (целева цена), или на нормалната стойност (в зависимост от въпросното дружество), както е определена през 1999 г. Във втория случай, тъй като срокът на действие на антидъмпинговото мито е изтекъл, цялата основа за МЦВ не съществува. Ако поетият ангажимент е бил оценен само по отношение на изравнителното мито, експортната цена (увеличена с размера на фиксираното изравнително мито), е можела да бъде референтният целеви показател за МЦВ. За да бъде определена подходяща МЦВ, Комисията ще трябва първо да определи експортната цена, която да послужи като референтен целеви показател. Подобен целеви показател не може да бъде определен лесно в настоящия случай, не на последно място тъй като мерките са били в сила за дълъг период от време. Освен това действащият понастоящем механизъм за индексация, свързан с неоказващата вреда цена (целевата цена) или с нормалната стойност, не може просто да бъде транспониран в експортната цена. За всяко обикновено математическо адаптиране се изисква всички елементи, необходими за изчисляване на МВЦ, да са лесно разпознаваеми и неоспорими. Само тогава Комисията може да гарантира равностойност между поетия ангажимент и действащата мярка. В настоящия случай това условие не е изпълнено. Поради това обикновената математическа операция, както бе предложено от заявителя, не е възможна.
(17)
Комисията трябва да действа своевременно по отношение на поетия ангажимент в сила, за да спази решението на Съвета за отмяна на антидъмпинговите мита, които са в сила. Следователно всяко по-нататъшно забавяне трябва да се избягва. Оттеглянето на приемането на поетия ангажимент не засяга евентуално бъдещо решение, ако дадено дружество желае да представи предложение за поет ангажимент.
(18)
След второто оповестяване на констатациите на Комисията една страна отново твърдеше, че МЦВ следва да се намали чрез обикновена математическа операция. Въпросната страна оспори обосновката на Комисията в това отношение като „погрешна и необоснована“. Тази позиция обаче не бе подкрепена от други сведения и поради това твърдението бе отхвърлено. Така или иначе твърдението е разгледано в съображение 16 по-горе.
(19)
Следователно претенцията МЦВ да бъде математически коригирана трябваше да бъде отхвърлена.
4. Висящо дело T-422/13
(20)
Едно дружество заяви, че поетите ангажименти следва да останат в сила в очакване на решението на Общия съд по дело T-422/13 CPME и др./Съвета. Според това дружество, ако промишлеността на Съюза успешно преодолее предизвикателството, пред което е изправена с Решение за изпълнение № 2013/226/ЕС на Съвета за отмяна на антидъмпинговите мита, Комисията ще бъде задължена да възстанови поетия ангажимент. Този аргумент е неуместен. Комисията трябва да оцени настоящата ситуация и да действа своевременно, за да спази решението на Съвета за отмяна на антидъмпинговите мерки. Прогнозирането на възможния резултат от дадено съдебно дело не може да служи като насока за решенията на Комисията в това отношение. Предвид този факт решението относно поетите ангажименти, които понастоящем са в сила, трябва да бъде взето своевременно.
5. Нарушения на поетия ангажимент
(21)
Едно дружество заяви, че нарушението на задълженията за докладване от страна на едно дружество не следва да води до последици за други дружества. С настоящото се потвърждава, че нарушение на задълженията за докладване е установено единствено за дружеството Pearl.
6. Възможно преразглеждане и поети ангажименти
(22)
Две индийски дружества заявиха, че поетите ангажименти следва да останат в сила в очакване на резултатите от евентуално междинно преразглеждане на МЦВ. Комисията отбелязва, че тъй като срокът на действие на антидъмпинговото мито е изтекъл, основата за МЦВ вече не съществува (вж. съображение 16 по-горе). В тази връзка трябва да бъде взето решение своевременно. Едновременно с това дадено дружество може да поиска преразглеждане на мярката в сила и в този случай да предложи ново поемане на ангажимент по отношение само на антисубсидийните мерки, които са в сила.
(23)
След второто оповестяване на констатациите на Комисията една страна отново твърдеше, че Комисията е трябвало да започне ex-officio междинно преразглеждане, а поетият ангажимент да бъде в сила до приключване на преразглеждането. Износителят не представи надлежно обосновано искане за междинно преразглеждане.
(24)
Комисията отбелязва преди всичко, че започването на антисубсидийно разследване в рамките на преразглеждането попада в обхвата на дискреционните ѝ правомощия. В този конкретен случай обаче такова разследване в рамките на преразглеждането е свързано с желанието на износител да предложи нов поет ангажимент. Поради тази причина Комисията няма основания за започване на преразглеждане, без да е налице ново предложение за поет ангажимент от засегнатия износител, в съответствие с член 13 от основния регламент.
(25)
Освен това като равностойна форма на мерки поетият ангажимент трябва е в съответствие с наложената от Съвета нормативна мярка. Случаят вече не е такъв, в резултат на което Комисията предложи оттегляне на приемането на поетия ангажимент, който е в сила.
(26)
Страните наистина могат да поискат междинно преразглеждане въз основа на разпоредбите на основния антисубсидиен регламент и евентуално предложение за нов поет ангажимент ще бъде разгледано в рамките на такова преразглеждане.
7. Антисубсидийно мито като бариера за вноса
(27)
След второто оповестяване на констатациите на Комисията една страна твърдеше, че оттеглянето на приемането на поет ангажимент „вместо да намали равнището на защита в съответствие с изтичането на антидъмпинговите мерки, (…)[би направило] ще направи невъзможен вноса от страна на ползвателите на PET“. В това отношение Комисията отбелязва, че при отсъствието на поет ангажимент МЦВ престава да бъде целеви показател за даден износител. Страната не се обоснова по какъв начин изравнителното мито би възпрепятствало износа на износителите от Индия. Във всеки случай целта от налагането на мерки и от поемането на ангажимент, ако е целесъобразно, не касае възможността на ползвателите да осъществяват внос. Както отбелязва страната, целта е да се установи равнището на защита. Интересите на ползвателите са оценени в контекста на интереса на Съюза от налагането на мерките, заедно с интереса на всички останали засегнати страни. Бе направено заключението, че налагането на мерките не е в ущърб на интереса на Съюза. Поради тази причина твърдението беше отхвърлено.
8. Заключение относно изявленията от страните
(28)
Нито един от аргументите, изтъкнати от заинтересованите страни, не е от такова естество, че да промени предложението на Комисията за оттегляне на приемането на поетия ангажимент.
Д. ОТМЯНА НА РЕШЕНИЕ 2000/745/ЕО
(29)
С оглед на горепосоченото приемането на поетия ангажимент следва да бъде оттеглено и Решение 2000/745/ЕО да бъде отменено. Съответно окончателното изравнително мито, наложено с член 1, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 461/2013, следва да се прилага по отношение на вноса на PET, произвеждан от дружествата Dhunseri, Reliance и Pearl (допълнителен код по ТАРИК A585 за Dhunseri, допълнителен код по ТАРИК A181 за Reliance и допълнителен код по ТАРИК A182 за Pearl),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2000/745/ЕО се отменя.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 4 февруари 2014 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 4. februar 2014
om ophævelse af afgørelse 2000/745/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumping- og antisubsidieprocedurerne vedrørende importen af visse typer polyethylenterephthalat (PET) med oprindelse i bl.a. Indien
(2014/109/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»antisubsidiegrundforordningen«), særlig artikel 13,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. GÆLDENDE FORANSTALTNINGER
(1)
Der har eksisteret udligningsforanstaltninger over for importen af polyethylenterephthalat (»PET«) med oprindelse i Indien siden 2000 (2). Disse foranstaltninger er senest blevet opretholdt ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 461/2013 (3) efter en udløbsundersøgelse.
(2)
Der har eksisteret antidumpingforanstaltninger over for importen af PET med oprindelse i Indien siden 2000 (4). Disse foranstaltninger er senest blevet opretholdt ved Rådets forordning (EF) nr. 192/2007 (5) efter en udløbsundersøgelse. Den 24. februar 2012 indledte Kommissionen en efterfølgende udløbsundersøgelse. Ved gennemførelsesafgørelse 2013/226/EU (6) afviste Rådet Kommissionens forslag til Rådets gennemførelsesforordning om opretholdelse af antidumpingtolden på importen af PET med oprindelse i bl.a. Indien, og dermed udløb antidumpingforanstaltningerne.
(3)
I 2000 godtog Kommissionen ved afgørelse 2000/745/EF (7) pristilsagn (»tilsagnene«), der var afgivet i forbindelse med både antidumping- og antisubsidieprocedurerne, fra bl.a. de indiske virksomheder: Pearl Engineering Polymers Limited (»Pearl«) og Reliance Industries Limited (»Reliance«). Ved afgørelse 2005/697/EF (8) om ændring af afgørelse 2000/745/EF godtog Kommissionen i 2005 et tilsagn fra den indiske virksomhed South Asean Petrochem Limited, der som følge af en fusion ændrede sit navn til Dhunseri Petrochem & Tea Limited (»Dhunseri«) (9).
B. ÆNDRING I OMSTÆNDIGHEDERNE UNDER GENNEMFØRELSEN AF TILSAGNENE
(4)
En ændring i omstændighederne under gennemførelsen af tilsagnene kan give Kommissionen anledning til at træffe en afgørelse, hvorved den udøver sin beføjelse til at trække godtagelsen af tilsagnene tilbage, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 13, stk. 9.
(5)
Ophævelsen af antidumpingforanstaltningerne og opretholdelsen af udligningstolden udgør en ændring i de omstændigheder, hvorunder tilsagnene blev godtaget. Tilsagnene blev godtaget på et tidspunkt, hvor der fandtes både antidumping- og antisubsidieforanstaltninger. Det centrale element i tilsagnene, som er minimumsimportprisen (»MIP«), afspejler både dumping- og subsidieelementet. På nuværende tidspunkt er der intet dumpingelement. Derfor befinder MIP sig ikke er på det rigtige niveau.
C. MISLIGHOLDELSE AF TILSAGNET
(6)
Desuden overholdt en af de indiske virksomheder, Pearl, ikke sin rapporteringsforpligtelse over for Kommissionen. Virksomheden undlod at fremlægge kvartalsvise salgsrapporter. Kommissionen er således ikke i stand til at overvåge tilsagnet effektivt.
(7)
Bestemmelserne i tilsagnet fastlægger, at undladelse af at fremlægge rapporter udgør en misligholdelse af tilsagnet. I en dom, der for nylig blev afsagt af EU-Domstolen (10), bekræftes det også, at rapporteringsforpligtelserne skal betragtes som primære forpligtelser i et velgennemført tilsagn.
(8)
Godtagelsen af Pearl's tilsagn skal derfor trækkes tilbage også på dette grundlag.
D. SKRIFTLIGE BEMÆRKNINGER
(9)
De tre virksomheder fik mulighed for at blive hørt og afgive skriftlige bemærkninger. To indiske virksomheder og udvalget for PET-producenter i Europa (CPME), der repræsenterer EU-erhvervsgrenen, fremsatte bemærkninger.
1. Ændrede omstændigheder som en grund for tilbagetrækning af godtagelsen af et tilsagn
(10)
En virksomhed hævdede, at forslaget om at trække godtagelsen af tilsagnet tilbage manglede et retsgrundlag. Denne part hævdede, at antisubsidiegrundforordningens artikel 13, stk. 9, ikke eksplicit nævner »ændrede omstændigheder« og knyttede muligheden for at trække godtagelsen af tilsagnet tilbage til misligholdelse. Dette argument måtte afvises. Antisubsidiegrundforordningens artikel 13, stk. 9, indeholder faktisk ikke en udtrykkelig henvisning til »ændrede omstændigheder«. Imidlertid begrænser det helt klart ikke de tilfælde, hvor Kommissionen kan trække godtagelsen af et tilsagn tilbage til tilfælde af misligholdelse. Det hedder, at »hvis en part i et tilsagn misligholder tilsagnet eller trækker det tilbage, eller hvis Kommissionen trækker godtagelsen af tilsagnet tilbage [understregning tilføjet], tilbagetrækkes godtagelsen af tilsagnet, efter at der har fundet konsultationer sted«. Derfor er en tilbagetrækning af godtagelsen af et tilsagn i sig selv et tilstrækkeligt grundlag for tilbagetrækning.
(11)
Kommissionens skønsmæssige beføjelser til at godkende eller afvise et tilsagn skal faktisk ledsages af beføjelsen til at trække godtagelsen af et tilsagn tilbage, hvis de omstændigheder, som dannede grundlag for godtagelsen af tilsagnet, ændrer sig. Ifølge EU-domstolens retspraksis er det »institutionerne selv, som skønsmæssigt afgør, om de kan acceptere sådanne tilsagn (11).« Denne skønsmæssige beføjelse er generelt omfattende og hører til foranstaltninger, der skal beskytte handelen, da EU-domstolene anerkender, at institutionerne inden for dette område er nødt til at undersøge komplekse økonomiske, politiske og retlige situationer. Nærmere bestemt har Domstolen fastslået, at Kommissionen ved udøvelsen af de beføjelser, der er tillagt den »[i grundforordningen], har et særdeles vidt skøn til at afgøre, hvilke foranstaltninger der i Fællesskabets interesse eventuelt bør indføres for at imødegå den konstaterede situation« (12). Det vil således sige, at når Kommissionen godtager, afviser eller tilbagekalder tilsagnet, har den de skønsbeføjelser, der er nødvendige for at kunne træffe handelsforanstaltninger i Unionens interesse.
(12)
Kommissionen afviser derfor argumentet om, at en ændring af omstændighederne i forhold til dem, der gjorde sig gældende på tidspunktet for godtagelsen af tilsagnet, ikke kan tjene som grundlag for tilbagetrækning af denne godtagelse.
2. Overensstemmelse med tidligere retsakter vedrørende samme procedure
(13)
En virksomhed hævdede, at Kommissionens afgørelse 2013/223/EU (13) bekræftede godtagelsen af tilsagnet. Et relateret argument gik ud på, at artikel 2, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 461/2013 om indførelse af en endelig udligningstold udgjorde endnu en anerkendelse af, at tilsagnet kunne forblive gældende efter udløbet af antidumpingtolden. Begge argumenter er misvisende. Ved afgørelse 2013/223/EU trak Kommissionen godtagelsen af tilsagnene af en indonesisk og en indisk virksomhed tilbage, som overtrådte deres rapporteringsforpligtelser. En tilbagetrækning for så vidt angår en virksomhed udelukker på ingen måde en senere beslutning fra Kommissionens side om at trække godtagelsen af andre tilsagn tilbage, hvis en sådan foranstaltning er berettiget i lyset af omstændighederne i det pågældende tilfælde.
(14)
Følgelig afspejlede gennemførelsesforordning (EU) nr. 461/2013, der blev offentliggjort den 23. maj 2013, ændringen af afgørelse 2000/745/EF, som skyldes vedtagelsen af afgørelse 2013/223/EU (tilbagetrækning for så vidt angår en indonesisk og en indisk virksomhed). Gennemførelsesforordning (EU) nr. 461/2013 om indførelse af en endelig udligningstold blev offentliggjort samme dag som gennemførelsesafgørelse 2013/226/EU, hvorved Rådet ophævede antidumpingtolden. Konsekvenserne af sidstnævnte afgørelse kan kun vurderes af Kommissionen efter vedtagelsen.
(15)
Argumenterne fra den part måtte derfor afvises.
3. Matematisk tilpasning af mindsteimportprisen
(16)
En virksomhed anmodede om, at Kommissionen fra mindsteimportprisen skulle fratrække et beløb svarende til den faste antidumpingtold og derved sørge for, at mindsteimportprisen er i overensstemmelse med den foreliggende foranstaltning - udligningstolden. Dette kan ikke lade sig gøre. Først og fremmest er revision af anvendelsesområde og mindstepriser i henhold til tilsagnets bestemmelser kun mulig gennem en interimsundersøgelse, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 19. For det andet anmodede virksomheden om et simpelt fradrag fra den nuværende mindsteimportpris på beløb, der svarer til beløbet for den faste antidumpingtold. I det gældende pristilsagn er mindsteimportprisen og indekseringsmekanismen enten baseret på den ikke-skadevoldende pris, der var fastlagt for EU-markedet (målpris) eller på den normale værdi (afhængigt af den pågældende virksomhed), som fastsat i 1999. I sidstnævnte tilfælde er hele grundlaget for mindsteimportprisen ikke-eksisterende, da antidumpingtolden udløb. Hvis tilsagnet var blevet vurderet kun med hensyn til udligningstolden, kunne eksportprisen (forhøjet med den faste udligningstold) være blevet en reference for mindsteimportprisen. For at fastlægge en egnet mindsteimportpris ville Kommissionen først skulle identificere den eksportpris, der skal tjene som benchmark. En sådan benchmark kan klart identificeres i den foreliggende sag, ikke mindst fordi foranstaltningerne har været gældende i lang tid. Endvidere kan den i øjeblikket gældende indekseringsmekanisme, der vedrører den ikke-skadevoldende pris (målpris) eller den normale værdi, ikke automatisk overføres til eksportprisen. En simpel matematisk tilpasning ville have krævet, at alle elementer, der er nødvendige for at beregne mindsteimportprisen, let kan identificeres og er ubestridelige. Først på det tidspunkt kan Kommissionen sikre, at tilsagnet modsvarer den gældende foranstaltning. Denne betingelse er ikke opfyldt i det foreliggende tilfælde. En simpel matematisk fremgangsmåde som foreslået af ansøgeren er derfor ikke mulig.
(17)
Kommissionen skal handle rettidigt med hensyn til det gældende tilsagn for at følge Rådets afgørelse om at ophæve den gældende antidumpingtold. Derfor må yderligere forsinkelser undgås. Tilbagetrækningen af godtagelsen af tilsagnet berører ikke eventuelle fremtidige afgørelser, hvis en virksomhed måtte ønske at afgive et pristilsagn.
(18)
Efter den anden fremlæggelse af Kommissionens konklusioner gentog en part, at mindsteimportprisen bør reduceres ved en simpel matematisk beregning. Parten anfægtede Kommissionens argumentation med henvisning til, at den var »misforstået og uden grundlag«. Denne holdning blev dog ikke underbygget yderligere og må derfor afvises. Under alle omstændigheder er påstanden blevet behandlet i betragtning 16 ovenfor.
(19)
Derfor måtte kravet om matematisk at tilpasse mindsteimportprisen afvises.
4. Verserende sag T-422/13
(20)
En virksomhed hævdede, at tilsagnene bør forblive i kraft, indtil der foreligger en afgørelse fra Retten i sag T-422/13, CPME m.fl. mod Rådet. Ifølge denne virksomhed vil Kommissionen være forpligtet til at genindføre tilsagnet, hvis EU-erhvervsgrenen får held med sit forehavende om at sætte spørgsmålstegn ved gennemførelsesafgørelse 2013/226/EU om ophævelse af antidumpingtolden. Dette argument er vildledende. Kommissionen skal vurdere den aktuelle situation og handle rettidigt for at følge Rådets afgørelse om at ophæve antidumpingforanstaltningerne. En forventning om et muligt resultat af en retssag kan ikke udgøre en vejledning af Kommissionens afgørelser i denne henseende. I betragtning heraf skal afgørelsen om de gældende tilsagn træffes rettidigt.
5. Misligholdelse af tilsagnet
(21)
En virksomhed hævdede, at en virksomheds misligholdelse af rapporteringsforpligtelserne ikke bør have følger for andre virksomheder. Det bekræftes hermed, at kun virksomheden Pearl blev anset for at have overtrådt sine rapporteringsforpligtelser.
6. Eventuel fornyet undersøgelse og tilsagn
(22)
To indiske virksomheder gjorde gældende, at tilsagnene bør forblive i kraft, indtil der foreligger resultater af en eventuel interimsundersøgelse af MIP. Kommissionen påpeger, at fordi antidumpingtolden er udløbet, er grundlaget for MIP ikke eksisterende (jf. betragtning 16). En beslutning om at imødegå konsekvenserne af denne ændring skal træffes rettidigt. Sideløbende hermed kan en virksomhed anmode om en fornyet undersøgelse af den eksisterende foranstaltning og i den forbindelse afgive et nyt tilsagn, men kun vedrørende den gældende antisubsidieforanstaltning.
(23)
Efter den anden fremlæggelse af Kommissionens konklusioner gentog en part, at Kommissionen på eget initiativ burde have indledt en interimsundersøgelse, og at tilsagnet burde forblive gældende, indtil resultatet af en sådan undersøgelse foreligger.
(24)
Kommissionen bemærker først og fremmest, at indledningen af en fornyet antisubsidieundersøgelse falder ind under Kommissionens skønsbeføjelser. I dette tilfælde er en fornyet undersøgelse dog knyttet til et ønske fra en eksportør om at afgive et nyt tilsagn. Kommissionen har derfor ingen grund til at indlede en fornyet undersøgelse uden et nyt tilbud om tilsagn fra den berørte eksportør i overensstemmelse med grundforordningens atikel 13.
(25)
Som en tilsvarende form for foranstaltninger skal et tilsagn desuden svare til den underliggende foranstaltning, som er indført af Rådet. Dette er ikke længere tilfældet, hvilket har fået Kommissionen til at foreslå at trække tilsagnet tilbage.
(26)
Parterne kan faktisk anmode om en interimsundersøgelse på grundlag af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningen, og eventuelle nye tilbud om tilsagn vil blive taget i betragtning i forbindelse med en sådan fornyet undersøgelse.
7. Antisubsidietold som en hindring for importen
(27)
Efter den anden fremlæggelse af Kommissionens konklusioner hævdede en part, at tilbagetrækningen af godtagelsen af tilsagnet »fremfor at reducere beskyttelsesniveauet i overensstemmelse med udløbet af antidumpingforanstaltningerne (…) vil gøre det umuligt for brugere af PET at importere«. Kommissionen bemærker i denne henseende, at i mangel af et tilsagn ophører mindsteimportprisen med at være et benchmark for en eksportør. Parten uddybede ikke, hvorfor udligningstolden ville hindre indiske eksportører i at importere. Under alle omstændigheder er formålet med at pålægge foranstaltninger og godkende et eventulet tilsagn ikke, at brugerne skal have mulighed for at importere. Formålet er at fastsætte et beskyttelsesniveau, sådan som parten bemærker. Brugernes interesser er blevet vurderet i henhold til Unionens interesse i at indføre foranstaltninger sammen med de interesser, som gør sig gældende for alle andre berørte parter. Det er blevet konkluderet, at indførelsen af foranstaltninger ikke er i strid med Unionens interesser. Argumentet måtte derfor afvises.
8. Konklusion om indlæg fra parter
(28)
Ingen af de argumenter, der blev fremført af de interesserede parter, var af en sådan beskaffenhed, at de ændrede ved Kommissionens forslag om at trække godtagelsen af tilsagnet tilbage.
E. OPHÆVELSE AF AFGØRELSE 2000/745/EF
(29)
I lyset af ovenstående bør godtagelsen af tilsagnene trækkes tilbage, og afgørelse 2000/745/EF bør ophæves. Den endelige udligningstold, der blev indført ved artikel 1, stk. 2, i forordning (EU) nr. 461/2013, bør i overensstemmelse hermed anvendes på importen af PET fremstillet af virksomhederne Dhunseri, Reliance og Pearl (Taric-tillægskode A585 for Dhunseri, Taric-tillægskode A181 for Reliance og Taric-tillægskode A182 for Pearl) -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Afgørelse 2000/745/EF ophæves.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. februar 2014.