РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 376/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
за докладване, анализ и последващи действия във връзка със събития в гражданското въздухоплаване, за изменение на Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на регламенти (ЕО) № 1321/2007 и (ЕО) № 1330/2007 на Комисията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В областта на гражданското въздухоплаване в Съюза следва да се осигури високo общo ниво на безопасност и следва да се полагат всички усилия за намаляване на броя на произшествията и инцидентите с цел да се гарантира общественото доверие във въздушния транспорт.
(2)
През последното десетилетие остава сравнително постоянен процентът на произшествията в гражданското въздухоплаване, при които има смъртни случаи. Независимо от това броят на произшествията би могъл да се увеличи през следващите десетилетия в резултат на прогнозираното увеличение на въздушното движение, както и на нарастващата техническа усложненост на въздухоплавателните средства.
(3)
Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3) цели предотвратяването на произшествия чрез улесняване на бързото провеждане на ефективни и качествени разследвания във връзка с безопасността. Настоящият регламент не следва да води до намеса в процедурите по разследване на произшествия и инциденти, ръководени от националните органи за разследване във връзка с безопасността по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010. При произшествие или сериозен инцидент за уведомяването за събитието също се прилага Регламент (ЕС) № 996/2010.
(4)
В действащите законодателни актове на Съюза, по-специално в Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4) и регламентите за неговото прилагане, по отношение на определени организации са наложени задължения за създаване на системи за докладване на събития в контекста на техните системи за управление на безопасността. Спазването на Регламент (ЕО) № 216/2008 и регламентите за неговото прилагане не освобождава организациите от спазването на настоящия регламент. По същия начин спазването на настоящия регламент не освобождава организациите от спазването на Регламент (ЕО) № 216/2008 и регламентите за неговото прилагане. Това обаче не следва да води до създаването на две успоредни системи за докладване, а Регламент (ЕО) № 216/2008, регламентите за неговото прилагане и настоящият регламент следва да се разглеждат като допълващи се.
(5)
Опитът показва, че настъпването на произшествие често се предшества от свързани с безопасността инциденти и пропуски, показващи наличието на рискове за безопасността. Ето защо информацията относно безопасността е важен ресурс за откриване на действителни или потенциални рискове за безопасността. Същевременно, въпреки че способността да се извличат поуки от произшествия е от решаващо значение, бе установено, че системите с чисто последващо действие имат ограничени ползи по отношение на внасянето на подобрения. Ето защо системите с чисто последващо действие следва да бъдат допълнени със системи с активни мерки, използващи други видове информация относно безопасността, за да се внесат реални подобрения в авиационната безопасност. Съюзът, неговите държави членки, Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) и организациите следва да продължат да допринасят за повишаването на авиационната безопасност чрез въвеждането на по-активни и основани на доказателства системи за безопасност, които са насочени към предотвратяване на произшествия въз основа на анализ на цялата налична информация относно безопасността, включително на информацията за събития в гражданското въздухоплаване.
(6)
За целите на повишаването на авиационната безопасност приложимата информация относно безопасността на гражданското въздухоплаване следва да се докладва, събира, съхранява, защитава, обменя, разпространява и анализира и въз основа на събраната информация да се предприемат подходящи действия по отношение на безопасността. Този подход, основан на доказателства и активни мерки, следва да бъде прилаган от съответните органи за авиационна безопасност на държавите членки, от организациите в рамките на тяхната система за управление на безопасността и от Агенцията.
(7)
Наложените на организациите задължения по отношение на докладването на събития следва да са пропорционални на големината на съответната организация и обхвата на дейността ѝ. Следва да е възможно, по-специално при по-малките организации, да се вземе решение за обединяване или сливане на длъжности, свързани с обработването на събитията, в рамките на организацията, за съвместно изпълнение на задачите, свързани с докладването на събития, с други организации от същия вид или за възлагане на събирането, оценяването, обработването, анализирането и съхраняването на сведения за събития на специализирани образувания, одобрени от компетентните органи на държавите членки. Тези образувания следва да спазват принципите за защита и поверителност, установени с настоящия регламент. Възлагащата организация следва да запази подходящ контрол на задачите, възложени на външни изпълнители, и следва да носи крайната отговорност за прилагането на изискванията, предвидени в настоящия регламент.
(8)
Следва да се гарантира, че действащият на предна линия авиационен персонал систематично докладва събитията, които представляват значителен риск за авиационната безопасност. Системите за доброволно докладване следва да допълват системите за задължително докладване, като и двете следва да позволяват на физически лица да докладват сведения за събития, свързани с авиационната безопасност. Следва да бъдат създадени системи за задължително и доброволно докладване в рамките на организациите, Агенцията и компетентните органи на държавите членки. Събраната информация следва да се предава на органа, компетентен за извършването на подходящо наблюдение, с цел да се повиши авиационната безопасност. Организациите следва да анализират събитията, които биха могли да окажат въздействие върху безопасността, с цел набелязване на опасностите за безопасността и с цел предприемането на евентуални коригиращи или превантивни действия. Организациите следва да изпратят предварителните резултати от своите анализи на компетентния орган на своите държави членки или на Агенцията, като следва също така да им изпратят и окончателните резултати, ако те водят до откриването на действителен или потенциален риск, свързан с авиационната безопасност. Компетентните органи на държавите членки и Агенцията следва да създадат подобна процедура във връзка със събитията, за които са били непосредствено уведомени, и следва да наблюдават по подходящ начин оценката и евентуално предприетите коригиращи или превантивни действия на организацията.
(9)
Представителите на различни категории персонал, работещ или ангажиран по друг начин в гражданското въздухоплаване, стават свидетели на събития, които са от значение за предотвратяването на произшествия. Поради това те следва да разполагат със средства, които им позволяват да докладват за такива събития, и следва да се осигури тяхната защита. За да бъдат служителите насърчени да докладват за събития и да им се позволи по-добре да оценят положителното въздействие на докладването на събитията за авиационната безопасност, те следва да бъдат редовно уведомявани за предприетите действия в рамките на системите за докладване на събития.
(10)
Опасностите и рисковете, свързани с въздухоплавателните средства със сложна моторна тяга, са много различни от свързаните с други типове въздухоплавателни средства. По тази причина, въпреки че целият въздухоплавателен сектор следва да бъде включен в обхвата на настоящия регламент, наложените с него задължения следва да бъдат пропорционални на областта на дейност и на сложността на различните типове въздухоплавателни средства. Ето защо за събраната информация за събития с участието на въздухоплавателни средства, различни от тези със сложна моторна тяга, следва да се прилагат опростени задължения за докладване, които са по-добре пригодени към този сектор на въздухоплаването.
(11)
В допълнение към системите, изисквани съгласно настоящия регламент, следва да се насърчава разработването на други средства за събиране на информация относно безопасността с цел да се събере допълнителна информация, допринасяща за повишаването на авиационната безопасност. Когато организациите имат съществуващи добре работещи системи за събиране на информация относно безопасността, те следва да могат да продължат да използват тези системи успоредно със системите, които следва да се създадат за целите на настоящия регламент.
(12)
Органите за разследване във връзка с безопасността и образуванията, на които е поверено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване в рамките на Съюза, следва да имат пълен достъп до сведенията за събития, които са събрани от техните държави членки, и до докладите за събития, съхранявани от техните държави членки, за да решат кои инциденти налагат разследване във връзка с безопасността, както и за да установят в кои случаи могат да се извлекат поуки за авиационната безопасност и за да изпълняват своите задължения по надзора.
(13)
Наличието на пълни и качествени данни е от решаващо значение, тъй като анализът и тенденциите, основани на неточни данни, могат да покажат подвеждащи резултати и да доведат до насочване на усилията към неподходящи действия. Освен това неточните данни могат да доведат до загуба на доверие в информацията, получена от схемите за докладване на събития. За да се гарантира качеството на докладите за събития и за да се улесни изготвянето на пълни доклади за събития, те следва да съдържат определена минимална информация, която може да се различава в зависимост от категорията на събитието. Освен това следва да се въведат процедури за проверка на качеството на информацията и за избягване на липсата на съгласуваност между доклада за събитие и първоначално събраните сведения за това събитие. С подкрепата на Комисията следва да се разработят също така подходящи указания, по-специално за да се гарантира качеството и да се улесни събирането на пълни данни, както и тяхното еднакво и съгласувано въвеждане в базите данни. Наред с това за предоставянето на необходимата подкрепа следва да се организират работни форуми, по-специално от страна на Комисията.
(14)
Комисията следва да разработи общоевропейска схема за класификация на риска, за да се осигури набелязването на всички незабавни действия, необходими в случай на отделни събития с висок риск за безопасността. Тази схема следва също така да позволява набелязването на ключовите рискови области въз основа на представена обобщена информация. Тази схема следва да подпомага съответните образувания при оценката им на събитията и при определянето на областите, в които е най-целесъобразно да съсредоточат своите усилия. Наличието на общоевропейска схема за класификация на риска следва да улесни прилагането на интегриран и хармонизиран подход към управлението на риска в цялата европейска система на въздухоплаване, като по този начин позволи на организациите, държавите членки, Комисията и Агенцията да съгласуват усилията си за повишаване на безопасността.
(15)
Общоевропейската схема за класификация на риска следва също така както да позволява набелязването на ключовите рискови области в рамките на Съюза въз основа на представена обобщена информация на европейско равнище, така и да подпомага дейността, провеждана в рамките на Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност. Следва да бъде предоставена подходяща подкрепа от Комисията, за да се осигури наличието на еднаква и съгласувана класификация на риска във всички държави членки.
(16)
За да се улесни обменът на информация, докладите за събития следва да се съхраняват в бази данни, които са съвместими с Европейския координационен център за докладване на инциденти с въздухоплавателни средства (Eccairs) (софтуер, използван от всички държави членки и от Европейския централен регистър за съхраняване на доклади за събития) и с таксономията ADREP (таксономия на ИКАО, която също се използва в софтуера Eccairs). Агенцията и Комисията следва да предоставят техническа подкрепа по отношение на оперативната съвместимост на системите.
(17)
Организациите следва да съхраняват в една или повече бази данни докладите за събития, извлечени от сведенията за събитията, събрани чрез системите за задължително и, когато е приложимо, за доброволно докладване. Следва да е възможно сложността на базата данни да е пропорционална на големината на съответната организация и/или на нейната значимост по отношение на целите на настоящия регламент и следва да се състои най-малко от файл с данни, съдържащ общи задължителни полета и, когато е приложимо, специални задължителни полета.
(18)
Събитията с участието на въздухоплавателно средство, регистрирано в държава членка или експлоатирано от организация, установена в държава членка, следва да се докладват дори когато са настъпили извън територията на тази държава членка.
(19)
Информацията за събитията следва да бъде обменяна в рамките на Съюза с цел да се повиши разкриването на действителни или потенциални опасности. Обменът на информация следва също така да осигури на държавите членки достъп до цялата информация за събитията, настъпващи на тяхната територия или в тяхното въздушно пространство, но докладвани на друга държава членка. Това следва също така да осигури на Агенцията възможност да получава точна информация за събитията и достъп до всички доклади за събития, събрани в Съюза, с цел при необходимост предприемането на коригиращи мерки за противодействие на набелязан риск в рамките на Съюза. Този обмен на информация следва да даде възможност на компетентните органи на държавите членки да получават точна информация за събития в тяхното въздушно пространство и при необходимост да предприемат коригиращи мерки за противодействие на риск, открит на тяхната територия.
(20)
Обменът на информация относно събития следва да има за цел предотвратяването на произшествия и инциденти във въздухоплаването. Той не следва да бъде използван за търсенето на вина или отговорност, нито за установяването на стандарти за ефективност по отношение на безопасността.
(21)
Най-ефективният начин да се гарантира обменът на голямо количество информация относно безопасността между всички държави членки, Комисията и Агенцията е чрез Европейския централен регистър, при условие че държавите членки, Комисията и Агенцията имат пълен достъп до него.
(22)
Цялата свързана с безопасността информация, която е получена от доклади за събития, събрани в рамките на Съюза, следва да бъде своевременно изпращана в Европейския централен регистър. Това следва да включва събирането както на информация за инциденти, така и на информация за произшествия и сериозни инциденти, разследвани съгласно Регламент (ЕС) № 996/2010.
(23)
Настоящият регламент следва да се прилага по отношение на информацията относно събития, съхранявана в базите данни на организациите, държавите членки и Агенцията.
(24)
Цялата свързана с безопасността информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, следва да бъде на разположение на образуванията, на които е поверено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване в рамките на Съюза, включително Агенцията, както и на органите, отговорни за разследването на произшествия и инциденти в рамките на Съюза.
(25)
Заинтересованите страни следва да могат да поискат достъп до определена информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, при зачитане на правилата относно поверителността на тази информация и на анонимността на засегнатите лица.
(26)
Всяко национално звено за контакт следва да обработва искания от заинтересованите страни, установени на територията на дадена държава членка, тъй като звената за контакт познават най-добре тези заинтересовани страни. Комисията следва да обработва исканията от заинтересованите страни от трети държави или от международни организации.
(27)
Информацията, която се съдържа в докладите за събития, следва да бъде анализирана, а рисковете за безопасността - набелязани. Следва своевременно да бъдат определени и изпълнени подходящи последващи действия за повишаване на авиационната безопасност. Информацията относно анализа и последващите действия във връзка със събитията следва да бъде разпространявана в рамките на организациите, компетентните органи на държавите членки и Агенцията, тъй като предоставянето на последваща информация за докладваните събития насърчава физическите лица да докладват за събития. Когато е приложимо и възможно, информацията относно анализа и последващите действия във връзка със събитията следва да бъде предоставяна и на физическите лица, които пряко са докладвали събития на компетентните органи на държавите членки или на Агенцията. Тази обратна връзка следва да съответства на правилата за поверителност и защита на докладващия и на лицата, посочени в доклади за събития съгласно настоящия регламент.
(28)
Настоящият регламент следва да е от полза на държавите членки, Агенцията и организациите при управлението на рисковете за авиационната безопасност. Системите за управление на безопасността на организациите се допълват от системите за управление на безопасността на държавите членки и Агенцията. Докато организациите управляват рискове за безопасността, свързани с техните конкретни дейности, компетентните органи на държавите членки и Агенцията управляват рискове за безопасността съответно на системите на въздухоплаване на държавите членки и на Съюза като цяло, като се занимават с общи рискове за авиационната безопасност в съответната държава членка или на равнището на Съюза. Отговорностите на Агенцията и на компетентните органи на държавите членки не следва да освобождават организациите от техните преки отговорности за управлението на безопасността, свързана с продуктите и услугите, които те предоставят. За тази цел организациите следва да събират и анализират информация за събитията, за да могат да набележат и смекчат опасностите, свързани с тяхната дейност.Те следва и да оценяват свързаните рискове за безопасността и да отделят ресурси, чрез които да се предприемат незабавни и подходящи мерки за смекчаване на рисковете за безопасността. Целият процес следва да бъде наблюдаван от съответния компетентен орган, който, когато е необходимо, следва да изисква предприемането на допълнителни действия, за да гарантира, че пропуските в безопасността са отстранени по подходящ начин. От друга страна, компетентните органи на държавите членки и Агенцията следва да допълват системите за управление на безопасността на организациите на равнището на държавите членки и съответно на европейско равнище.
(29)
При определяне на действията, които да бъдат включени в държавните програми за безопасност и държавните планове за безопасност, държавите членки следва да използват информацията, получена от събраните доклади за събития и техния анализ, за да гарантират, че тези действия са основани на доказателства. Държавните програми за безопасност и държавните планове за безопасност се допълват на европейско равнище от Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
(30)
Тъй като целта за повишаване на авиационната безопасност не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, доколкото системите за докладване, които те използват поотделно, са по-малко ефективни от координирана мрежа с обмен на информация, позволяваща набелязване на възможни проблеми за безопасността и на ключови рискови области на равнището на Съюза, анализът на национално равнище следва да бъде допълнен от анализ и последващи действия на равнището на Съюза с цел да се гарантира по-успешно предотвратяване на произшествия и инциденти във въздухоплаването. Тази задача на равнището на Съюза следва да бъде изпълнявана от мрежа от анализатори на авиационната безопасност, координирано с Агенцията и Комисията. Тази мрежа следва да може да реши с консенсус да покани на заседанията си наблюдатели, включително служители или представители на сектора.
(31)
Работата на мрежата от анализатори на авиационната безопасност, целяща определянето на основаните на доказателства действия, които трябва да бъдат предприети на равнището на Съюза, следва да бъде от полза по-специално за Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
(32)
На населението следва да се предоставя обобщена информация относно нивото на авиационна безопасност в държавите членки и в Съюза. Тази информация следва да обхваща по-специално тенденциите и анализа, произтичащи от прилагането на настоящия регламент от страна на държавите членки, както и обобщена информация за съдържанието на Европейския централен регистър и може да се предоставя чрез публикуването на показатели за ефективност по отношение на безопасността (ПЕБ).
(33)
Системата за безопасност на гражданското въздухоплаване се основава на последваща информация и изводи, формулирани в резултат на произшествия и инциденти. Докладването на събития и използването на свързана със събитията информация за повишаване на безопасността зависи от връзката на доверие между докладващия и образуванието, отговорно за събирането и оценяването на информацията. Това налага стриктното прилагане на правилата за поверителност. Целта на защитата на информацията относно безопасността срещу неподходящо използване и за ограничаване на достъпа до Европейския централен регистър само за заинтересованите страни, участващи в повишаването на безопасността на гражданското въздухоплаване, е да се осигури непрекъснато наличие на информация относно безопасността, което от своя страна позволява предприемането на подходящи и своевременни превантивни действия и повишаването на авиационната безопасност. Във връзка с това чувствителната информация относно безопасността следва да бъде защитена по подходящ начин и събирането ѝ следва да бъде осигурено чрез гарантирането на нейната поверителност, защитата на източниците и доверието на персонала, работещ в гражданското въздухоплаване, в системите за докладване на събития. Следва да се въведат подходящи мерки, за да се гарантира запазването на поверителността на информацията, събирана чрез схеми за докладване на събития, както и ограничаването на достъпа до Европейския централен регистър. Националните правила относно свободата на информацията следва да бъдат съобразени с необходимата поверителност на тази информация. Събраната информация следва да бъде защитена по подходящ начин от неразрешено използване или разкриване. Тя следва да се използва само за целите на поддържане или повишаване на авиационната безопасност и не следва да се използва за търсене на вина или отговорност.
(34)
За да се осигури доверието на служителите и договорно наетия персонал в системата за докладване на събития на дадена организация, информацията, съдържаща се в докладите за събития, следва да бъде защитена по подходящ начин и да не се използва за други цели освен за поддържането или повишаването на авиационната безопасност. Вътрешните правила на „културата на справедливост“, приети от организациите съгласно настоящия регламент, следва по-специално да допринасят за постигането на тази цел. Освен това ефикасен начин за постигането на тази цел може да бъде ограничаването на предаването на лични данни или информация, позволяваща да бъде идентифициран докладващият или други посочени в доклади за събития лица, чрез ясно разделяне на отделите, които се занимават с докладите за събития, от останалите структури на организацията.
(35)
Следва да се осигури подходяща защита за докладващия или лице, посочено в доклади за събития. Във връзка с това в докладите за събития следва да се заличат личните данни, а данните за докладващия и лицата, посочени в доклади за събития, следва да не се въвеждат в базите данни.
(36)
Освен това системата на гражданското въздухоплаване следва да насърчава „култура на безопасност“, която улеснява спонтанното докладване на събития и така спомага за утвърждаването на принципа на „културата на справедливост“. „Културата на справедливост“ е основен елемент на по-широкото понятие „култура на безопасност“, която е основата на надеждна система за управление на безопасността. Наличието на среда, съобразена с принципите на „културата на справедливост“, не следва да бъде пречка за предприемането на действия, необходими за поддържането или повишаването на нивото на авиационната безопасност.
(37)
„Културата на справедливост“ следва да насърчава физическите лица да докладват свързана с безопасността информация. Тя обаче не следва да ги освобождава от обичайните им отговорности. Във връзка с това служителите и договорно наетият персонал не следва да търпят неблагоприятни последици в резултат на предоставената съгласно настоящия регламент информация, освен в случай на умишлено нарушение или когато е налице явно, грубо и сериозно пренебрегване на очевиден риск и пълна липса на професионална отговорност за предприемане на мерки, очевидно необходими в дадените обстоятелства, които водят до предвидими вреди за лице или имущество или съществено намаляват нивото на авиационната безопасност.
(38)
За да се насърчи докладването на събития, следва да е целесъобразно да се защитават не само докладващите, но и лицата, посочени в съответните доклади за събития. Тази защита обаче не следва да освобождава тези лица от задълженията им за докладване съгласно настоящия регламент. По-специално когато дадено лице е посочено в доклад за събитие и същевременно е задължено да докладва за същото събитие и умишлено наруши задължението си за докладване, то следва да загуби правото си на защита и да подлежи на санкции съгласно настоящия регламент.
(39)
Без да се засяга действието на националното наказателно право и доброто правораздаване, е важно ясно да се определи границата на защитата на докладващия и на другите лица, посочени в доклади за събития, от неблагоприятни за тях последици или от наказателно преследване.
(40)
С цел да се повиши доверието на лицата в системата обработката на докладите за събития следва да се организира по начин, който осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и другите лица, посочени в доклади за събития, с оглед да бъде насърчена „културата на справедливост“. Целта е, когато това е възможно, да се позволи създаването на независима система за обработка на събития.
(41)
Служителите на организациите, на компетентните органи на държавите членки и на Агенцията, участващи в оценката, обработката или анализа на събития, играят съществена роля за откриването на рисковете и пропуските в безопасността. Опитът показва, че когато събитията се анализират от дистанцията на времето, предвид предишно произшествие, анализът води до откриването на рискове и пропуски, които иначе не биха били открити. Следователно е възможно лицата, участващи в оценката, обработката или анализа на събития, да се страхуват от възможните последици под формата на наказателно преследване от страна на съдебните органи. Без да се засяга действието на националното наказателно право и доброто правораздаване, държавите членки не следва да образуват производство срещу лица, които в рамките на компетентните органи на държавите членки участват в оценката, обработката или анализа на събития, по отношение на решения, взети в рамките на техните задължения, които впоследствие, от дистанцията на времето, се оказват погрешни или неефективни, но към момента на приемането им и предвид наличната към този момент информация са били пропорционални и целесъобразни.
(42)
Служителите и договорно наетият персонал следва да имат възможността да докладват за нарушения на принципите, определящи границите на тяхната защита съгласно настоящия регламент, и не следва да подлежат на санкции за тези си действия. Държавите членки следва да определят последиците за лицата, нарушаващи принципите на защита на докладващия и на другите лица, посочени в доклади за събития, и когато е целесъобразно, да определят съответните правни средства за защита или да наложат санкции.
(43)
Възможно е физическите лица да се въздържат от докладване на събития поради страх от самоуличаване и от възможни последици под формата на наказателно преследване от страна на съдебните органи. Целите на настоящия регламент могат да бъдат постигнати без ненужна намеса в съдебните системи на държавите членки. Ето защо е целесъобразно да се предвиди, че непредумишлените или неволните нарушения, които са станали известни на органите на държавите членки единствено в резултат на докладване съгласно настоящия регламент, не следва да са предмет на дисциплинарни, административни или наказателни производства, освен ако в приложимото национално наказателно право не е предвидено друго. Правото за образуване на граждански производства от трети лица не следва обаче да се засяга от тази забрана и следва да се урежда единствено от националното право.
(44)
Независимо от това, в контекста на създаване на среда на „култура на справедливост“, държавите членки следва да запазят възможността да включат гражданските и наказателните производства в обхвата на забраната за използване на докладите за събития като доказателствен материал срещу докладващите при административните и дисциплинарните производства.
(45)
Сътрудничеството между органите по безопасността и съдебните органи следва също така да се засили и да придобие конкретна форма посредством предварителни договорености между тях, които следва да запазят баланса между различните засегнати обществени интереси и които следва по-специално да обхванат например достъпа до докладите за събития, съдържащи се в националните бази данни, и тяхното използване.
(46)
За да се подпомогне изпълнението на увеличените отговорности на Агенцията съгласно настоящия регламент, следва да ѝ се предоставят достатъчни ресурси, за да може да изпълнява допълнителните задачи, които са ѝ възложени.
(47)
С цел допълнение и изменение на настоящия регламент на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(48)
При прилагането на настоящия регламент Комисията следва да се консултира с Агенцията и мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в него.
(49)
С цел да се осигурят еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(50)
При прилагането на настоящия регламент следва изцяло да се спазват правилата относно обработването на данни и защитата на физическите лица, предвидени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) и в Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (7). Правилата относно достъпа до данни, предвидени в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (8), следва изцяло да се спазват при прилагането на настоящия регламент освен по отношение на разпространението на данни и информация, съдържащи се в Европейския централен регистър, които са защитени съгласно предвидените в настоящия регламент по-строги правила за достъп.
(51)
Санкциите следва по-специално да се прилагат по отношение на всяко лице или образувание, което, в нарушение на настоящия регламент, злоупотребява с информация, защитена съгласно настоящия регламент; предприема действия с неблагоприятни последици за докладващия или други лица, посочени в доклади за събития, освен в случаите, когато се прилагат предвидените в настоящия регламент изключения; не създава подходяща среда за събиране на сведения за събития; не анализира събраната информация; не предприема никакви действия за отстраняване на открити или потенциални пропуски по отношение на безопасността; или не споделя информацията, събрана съгласно настоящия регламент.
(52)
Тъй като целта на настоящия регламент - а именно установяването на общи правила в областта на докладването на събития в гражданското въздухоплаване, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради неговия обхват и последици за целия Съюз може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(53)
Ето защо Регламент (ЕС) № 996/2010 следва да бъде съответно изменен.
(54)
Във връзка с това Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9), Регламент (ЕО) № 1321/2007 на Комисията (10) и Регламент (ЕО) № 1330/2007 на Комисията (11) следва да бъдат отменени.
(55)
В съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който прие становище на 10 април 2013 г. (12),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели
1. Настоящият регламент има за цел повишаването на авиационната безопасност, като се гарантира, че съответната информация относно безопасността в областта на гражданското въздухоплаване се докладва, събира, съхранява, защитава, обменя, разпространява и анализира.
Настоящият регламент гарантира:
а)
че когато е целесъобразно, въз основа на анализ на събраната информация се предприемат своевременни действия по отношение на безопасността;
б)
непрекъснатата наличност на информацията относно безопасността чрез въвеждане на правила относно поверителността и подходящото използване на информацията, както и чрез хармонизирана и засилена защита на докладващите и на посочените в доклади за събитията лица; и
в)
че рисковете за авиационната безопасност се вземат предвид и че се вземат мерки във връзка с тях както на равнището на Съюза, така и на национално равнище.
2. Единствената цел на докладването на събития е предотвратяването на произшествия и инциденти, а не търсенето на вина или отговорност.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„докладващ“ означава физическо лице, което докладва съгласно настоящия регламент събитие или друга свързана с безопасността информация;
2)
„въздухоплавателно средство“ означава всяка машина, която може да се поддържа в атмосферата от реакциите на въздуха, различни от реакциите на въздуха срещу земната повърхност;
3)
„инцидент“ означава инцидент по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
4)
„сериозен инцидент“ означава сериозен инцидент по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
5)
„произшествие“ означава произшествие по смисъла на Регламент (ЕС) № 996/2010;
6)
„несъдържаща лични данни информация“ означава информацията от доклади за събития, в която са заличени всички лични данни, като например имена и адреси на физически лица;
7)
„събитие“ означава всяко свързано с безопасността събитие, което застрашава или - ако не бъде отстранено или ако бъде пренебрегнато - би могло да застраши въздухоплавателно средство, лицата на борда му или други лица, и по-специално обхваща произшествие или сериозен инцидент;
8)
„организация“ означава всяка организация, която предоставя авиационни продукти и/или е работодател на лица, от които се изисква да докладват за събития в съответствие с член 4, параграф 6, наема такива лица на договорна основа или използва услугите на такива лица;
9)
„заличаване на лични данни“ означава заличаването от докладите за събития на всички лични данни, отнасящи се до докладващия и до посочените в доклади за събития лица, и всички данни, включително името на участващата(ите) в събитието организация(и), които биха могли да разкрият самоличността на докладващия или на трето лице, или да доведат до извличането на тази информация по дедуктивен път от доклада за събитието;
10)
„опасност“ означава ситуация или обект, който може да предизвика смърт или нараняване на лице, щети на оборудването или съоръженията, загуба на материал или намаляване на способността на определено лице да изпълнява възложена му функция;
11)
„орган за разследване във връзка с безопасността“ означава постоянния национален орган за разследване във връзка с безопасността в гражданското въздухоплаване, който провежда или наблюдава провеждането на разследвания във връзка с безопасността, както е посочено в член 4 от Регламент (ЕС) № 996/2010;
12)
„култура на справедливост“ означава култура, в която операторите или други лица, действащи на предна линия, не се наказват за действия, бездействия или взети от тях решения, съответстващи на техния опит и обучение, но не се проявява търпимост към грубата небрежност, умишлените нарушения и разрушителните действия;
13)
„звено за контакт“ означава:
a)
когато е отправено искане за предоставяне на информация от заинтересована страна, установена в държава членка - компетентния орган, определен от всяка държава членка в съответствие с член 6, параграф 3;
б)
когато е отправено искане за предоставяне на информация от заинтересована страна, която не е установена в Съюза - Комисията;
14)
„заинтересована страна“ означава всяко физическо или юридическо лице или всеки официален орган, независимо дали има правосубектност или не, които са в състояние да участват в повишаването на авиационната безопасност, като имат достъп до информацията за събития, обменяна между държавите членки, и попадат в една от категориите заинтересовани страни, предвидени в приложение II;
15)
„държавна програма за безопасност“ означава интегриран набор от правни актове и дейности, насочени към управлението на безопасността на гражданското въздухоплаване в дадена държава членка;
16)
„Европейски план за авиационна безопасност“ означава оценка на въпросите, свързани с безопасността, и свързания с това план за действие на европейско равнище;
17)
„Европейска програма за авиационна безопасност“ означава интегрирания набор от правила на равнището на Съюза заедно с дейностите и процедурите, използвани за съвместно управление на безопасността на гражданското въздухоплаване на европейско равнище;
18)
„система за управление на безопасността“ означава систематичен подход за управление на авиационната безопасност, включително необходимите организационни структури, отговорности, политики и процедури и включва всяка система за управление, която самостоятелно или интегрирано с други системи за управление на организацията осигурява управлението на безопасността.
Член 3
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят правилата за:
а)
докладване на събития, които застрашават или които - ако не бъдат отстранени или ако бъдат пренебрегнати - биха застрашили въздухоплавателно средство, лицата на борда му или други лица, оборудване или инсталация, от които зависи експлоатацията на въздухоплавателното средство, и докладване на друга свързана с безопасността информация от значение във връзка с това;
б)
анализ и последващи действия във връзка с докладваните събития и друга свързана с безопасността информация;
в)
защита на заетите във въздухоплаването;
г)
подходящо използване на събраната информация относно безопасността;
д)
въвеждането на събраната информация в Европейския централен регистър; и
е)
разпространението на тази несъдържаща лични данни информация сред заинтересованите страни с цел да им се предостави информацията, от която се нуждаят, за да повишат авиационната безопасност.
2. Настоящият регламент се прилага за събития и друга свързана с безопасността информация, свързани с граждански въздухоплавателни средства, с изключение на въздухоплавателните средства, посочени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2008. Държавите членки могат да решат да прилагат настоящия регламент и за събития и друга свързана с безопасността информация, свързани с въздухоплавателните средства, посочени в приложение II към Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 4
Задължително докладване
1. Събитията, които представляват значителен риск за авиационната безопасност и попадат в изброените по-долу категории, се докладват от лицата, изброени в параграф 6, чрез системите за задължително докладване на събития съгласно настоящия член:
a)
събития, свързани с експлоатацията на въздухоплавателното средство, като например:
i)
събития, свързани със сблъскване;
ii)
събития, свързани с излитане и приземяване;
iii)
събития, свързани с гориво;
iv)
събития по време на полета;
v)
събития, свързани с комуникациите;
vi)
събития, свързани с наранявания, аварийни и други критични ситуации;
vii)
събития, свързани със загуба на работоспособност на членове на екипажа, или други събития, свързани с екипажа;
viii)
събития, свързани с метеорологичните условия или сигурността;
б)
събития, свързани с техническите условия, поддръжката и ремонта на въздухоплавателното средство, като например:
i)
структурни дефекти;
ii)
неизправно функциониране на системите;
iii)
проблеми, свързани с поддръжката и ремонта;
iv)
проблеми със задвижването (включително двигатели, витла и роторни системи) и проблеми със спомагателните захранващи уредби;
в)
събития, свързани с аеронавигационното обслужване и съоръжения, като например:
i)
сблъскване, опасно сближаване или възможност за сблъскване;
ii)
специфични събития от областта на управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване;
iii)
събития, свързани с управлението на въздушното движение и аеронавигационното обслужване;
г)
събития, свързани с летищата и наземното обслужване, като например:
i)
събития, свързани с летищните дейности и съоръжения;
ii)
събития, свързани с обработка на пътници, багаж, поща и товари;
iii)
събития, свързани с наземно обслужване на въздухоплавателни средства и услуги във връзка с това.
2. Всяка организация, установена в държава членка, създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събитията, посочени в параграф 1.
3. Всяка държава членка създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събития, включително на сведения за събития, събрани от организации съгласно параграф 2.
4. Европейската агенция за авиационна безопасност (наричана по-долу „Агенцията“) създава система за задължително докладване с цел да се улесни събирането на сведения за събития, включително на сведения за събития, събрани съгласно параграф 2 от организации, които са сертифицирани или одобрени от Агенцията.
5. Комисията приема чрез актове за изпълнение списък с класификация на събитията, който да се използва при докладването на събития съгласно параграф 1. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
Комисията включва в тези актове за изпълнение отделен списък с класификация на събитията, свързани с въздухоплавателни средства, различни от въздухоплавателните средства със сложна моторна тяга. Този списък представлява опростен вариант на списъка, посочен в първа алинея, и при необходимост се адаптира към особеностите на този сектор на въздухоплаването.
6. Следните физически лица докладват събитията, посочени в параграф 1 - чрез системата, създадена в съответствие с параграф 2 от организацията, в която работи, с която има сключен договор или която обслужва докладващият, или като друга възможност - чрез системата, създадена в съответствие с параграф 3 от държавата членка, в която е установена организацията им, или от държавата, издала, заверила или приравнила свидетелството за правоспособност на пилот, или чрез системата, създадена в съответствие с параграф 4 от Агенцията:
a)
командирът на въздухоплавателното средство или, в случай че той не е в състояние да докладва за събитието - всеки друг член на екипажа, който е след него по командната верига на въздухоплавателно средство, регистрирано в държава членка, или на въздухоплавателно средство, регистрирано извън Съюза, но използвано от оператор, за който държава членка осигурява надзор над експлоатацията, или от оператор, установен в Съюза;
б)
лице, което се занимава с проектиране, производство, контрол на летателната годност, контрол, техническо обслужване или модифициране на въздухоплавателни средства или оборудване, или части от тях, под надзора на държава членка или на Агенцията;
в)
лице, което подписва удостоверение за преглед на летателната годност или за пускане в експлоатация, свързано с въздухоплавателни средства или оборудване, или части от тях, под надзора на държава членка или на Агенцията;
г)
лице, изпълняващо функция, която изисква то да бъде оправомощено от държава членка като член на персонала на доставчик на въздухоплавателни услуги, на което са възложени отговорности, свързани с аеронавигационното обслужване, или като служител за полетна информация;
д)
лице, изпълняващо функция, свързана с управлението на безопасността на летище, за което се прилага Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета (13);
е)
лице, изпълняващо функция, свързана с монтажа, модификацията, поддръжката, ремонта, основния ремонт, предполетната проверка или инспектирането на аеронавигационните съоръжения, надзорът върху които се осигурява от държава членка;
ж)
лице, изпълняващо функция, свързана с наземното обслужване на въздухоплавателните средства, включително зареждане с гориво, подготовка на сборна товарителница, товарене, обработка срещу обледеняване и влекачни работи на летище съгласно Регламент (ЕО) № 1008/2008.
7. Лицата, посочени в параграф 6, докладват за събитията в рамките на 72 часа от момента, в който са узнали за тях, освен ако не могат да го направят поради извънредни обстоятелства.
8. След уведомяването за събитието всяка организация, която е установена в държава членка и която излиза извън обхвата на параграф 9, докладва на компетентния орган на тази държава членка, посочен в член 6, параграф 3, сведенията за събитията, събрани съгласно параграф 2 от настоящия член, във възможно най-кратък срок, но във всеки случай не повече от 72 часа, след като е узнала за събитието.
9. След уведомяването за събитието всяка организация, която е установена в държава членка, която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, докладва на Агенцията сведенията за събитията, събрани съгласно параграф 2, във възможно най-кратък срок, но във всеки случай не повече от 72 часа, след като е узнала за събитието.
Член 5
Доброволно докладване
1. Всяка организация, установена в държава членка, създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална заплаха за авиационната безопасност.
2. Всяка държава членка създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална опасност за авиационната безопасност.
Тази система включва и събирането на информация, предавана от организациите съгласно параграф 6, но не се свежда само до това.
3. Агенцията създава система за доброволно докладване с цел да се улесни събирането на:
а)
сведения за събития, които може да не се отчитат съгласно системата за задължително докладване;
б)
друга свързана с безопасността информация, която се счита от докладващия за признак за действителна или потенциална опасност за авиационната безопасност.
Тази система включва и събирането на информация, предавана от организации, сертифицирани или одобрени от Агенцията съгласно параграф 5, но не се свежда само до това.
4. Системата за доброволно докладване се използва за улесняване на събирането на сведения за събития и друга свързана с безопасността информация, които:
а)
не подлежат на задължително докладване съгласно член 4, параграф 1; или
б)
се докладват от лица, които не са изброени в член 4, параграф 6.
5. Всяка организация, която е установена в държава членка и която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, своевременно докладва на Агенцията сведенията за събития и друга свързана с безопасността информация, които са събрани в съответствие с параграф 1 и които могат да свидетелстват за действителен или потенциален риск за авиационната безопасност.
6. Всяка организация, която е установена в държава членка и не е сертифицирана или одобрена от Агенцията, своевременно докладва на компетентния орган на тази държава членка, определен съгласно член 6, параграф 3, сведения за събития и друга свързана с безопасността информация, които са събрани в съответствие с параграф 1 от настоящия член и които могат да свидетелстват за действителен или потенциален риск за авиационната безопасност. Държавите членки могат да изискат всяка установена на тяхната територия организация да докладва сведения за всички събития, събрани съгласно параграф 1 от настоящия член.
7. Държавите членки, Агенцията и организациите могат да създават други системи за събиране и обработване на информация относно безопасността с цел да събират сведения за събития, които може да не се отчитат от системите за докладване, посочени в член 4 и в параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член. Тези системи могат да включват докладване до образувания, различни от посочените в член 6, параграф 3, както и активното участие на:
а)
сектора на въздухоплаването;
б)
професионалните организации на авиационния персонал.
8. Информацията, получавана при доброволното и задължителното докладване, може да се обедини в една система.
Член 6
Събиране и съхраняване на информация
1. Всяка организация, установена в държава членка, определя едно или повече лица, които действат независимо, като събират, оценяват, обработват, анализират и съхраняват сведения за събития, докладвани съгласно членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
2. Съгласувано с компетентния орган малките организации могат да въведат опростен механизъм за събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведенията за събития. Те могат да изпълняват тези задачи съвместно с други организации от същия вид в съответствие с правилата за поверителност и защита съгласно настоящия регламент.
3. Всяка държава членка определя един или повече компетентни органи, които да създадат механизъм за независимо събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведения за събития, докладвани съгласно членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
Органите, които може да бъдат определени съгласно първа алинея, заедно или поотделно, са следните:
a)
националният орган за гражданско въздухоплаване; и/или
б)
органът за разследване във връзка с безопасността; и/или
в)
друг независим орган или независимо образувание, установен(о) в Съюза и натоварен(о) с тази функция.
Ако дадена държава членка определи повече от един орган или образувание, тя определя един (едно) от тях за звено за контакт за предаването на информацията, посочена в член 8, параграф 2.
4. Агенцията определя едно или повече лица, които да създадат механизъм за независимо събиране, оценяване, обработване, анализиране и съхраняване на сведения за събития, докладвани в съответствие с членове 4 и 5.
Обработката на докладите се извършва с оглед предотвратяване на използването на информацията за други цели освен за безопасността и осигурява надлежно запазване на поверителността на данните за самоличността на докладващия и посочените в доклади за събития лица с цел насърчаването на „култура на справедливост“.
5. Организациите съхраняват докладите за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията, в една или повече бази данни.
6. Компетентните органи, посочени в параграф 3, съхраняват в национална база данни докладите за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията.
7. Относимата информация за произшествия и сериозни инциденти, която е събрана или предоставена от органите за разследване във връзка с безопасността, също се съхранява в националната база данни.
8. Агенцията съхранява в база данни доклади за събития, изготвени въз основа на събраните в съответствие с членове 4 и 5 сведения за събитията.
9. Органите за разследване във връзка с безопасността трябва да имат пълен достъп до съответната национална база данни, посочена в параграф 6, с оглед изпълнението на своите отговорности съгласно член 5, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 996/2010.
10. Органите за гражданско въздухоплаване на държавите членки трябва да имат пълен достъп до съответната национална база данни, посочена в параграф 6, с оглед на изпълнението на своите отговорности във връзка с безопасността.
Член 7
Качество и съдържание на докладите за събития
1. Докладите за събития, посочени в член 6, съдържат най-малко информацията, посочена в приложение I.
2. Докладите за събития, посочени в член 6, параграфи 5, 6 и 8, съдържат класификацията на риска по отношение на безопасността на съответното събитие. Класификацията се проверява и при необходимост се променя и одобрява от компетентния орган на държавата членка или Агенцията в съответствие с общоевропейската схема за класификация на риска, посочена в параграф 5 от настоящия член.
3. Организациите, държавите членки и Агенцията установяват процедури за проверка на качеството на данните с цел да се подобри съгласуваността на данните, по-специално между първоначално събраната информация и съхранения в базата данни доклад.
4. Базите данни, посочени в член 6, параграфи 5, 6 и 8, използват формати, които са:
а)
стандартизирани с цел улесняване на обмена на информация; и
б)
съвместими със софтуера Eccairs и таксономията ADREP.
5. В тясно сътрудничество с държавите членки и Агенцията посредством мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в член 14, параграф 2, Комисията разработва общоевропейска схема за класификация на риска, за да могат организациите, държавите членки и Агенцията да класифицират събитията по отношение на техния риск за безопасността. При това Комисията взема предвид необходимостта от съвместимост със съществуващите схеми за класификация на риска.
Комисията разработва тази схема до 15 май 2017 г.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18 за определяне на общоевропейската схема за класификация на риска.
7. Комисията приема чрез актове за изпълнение разпоредби за прилагането на общоевропейската схема за класификация на риска. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
8. Комисията и Агенцията предоставят подкрепа на компетентните органи на държавите членки във връзка със задачата им за въвеждане на данните, включваща например:
а)
въвеждането на минималната информация, посочена в параграф 1;
б)
класификацията на събитията в зависимост от свързания с тях риск, посочена в параграф 2; и
в)
определянето на процедури за проверка на качеството на данните, посочени в параграф 3.
Комисията и Агенцията предоставят тази подкрепа по такъв начин, че да спомагат за хармонизирането на процесите на въвеждане на данни в държавите членки, по-специално като осигуряват на персонала, работещ в органите и образуванията, посочени в член 6, параграфи 1, 3 и 4:
а)
указания;
б)
работни форуми; и
в)
подходящо обучение.
Член 8
Европейски централен регистър
1. Комисията управлява Европейски централен регистър за съхранение на всички доклади за събития, събирани в рамките на Съюза.
2. Всяка държава членка, съгласувано с Комисията, актуализира Европейския централен регистър чрез прехвърляне на цялата информация, свързана с безопасността, която се съхранява в националните бази данни, посочени в член 6, параграф 6.
3. Агенцията съгласува с Комисията техническите протоколи за прехвърлянето в Европейския централен регистър на всички доклади за събития, събирани от Агенцията съгласно Регламент (ЕО) № 216/2008 и правилата за прилагането му, по-специално събитията, данни за които се съхраняват във вътрешната система за докладване на събития, както и информацията, събирана съгласно член 4, параграф 9 и член 5, параграф 5.
4. Комисията приема чрез актове за изпълнение правила за управлението на Европейския централен регистър, посочен в параграфи 1 и 2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 19, параграф 2.
Член 9
Обмен на информация
1. Държавите членки и Агенцията участват в обмен на информация, като посредством Европейския централен регистър предоставят на разположение на компетентните органи на другите държави членки, на Агенцията и на Комисията цялата информация, свързана с безопасността, съхранявана в съответните им бази данни с доклади.
Докладите за събития се прехвърлят в Европейския централен регистър не по-късно от 30 дни след въвеждането им в националната база данни.
При необходимост докладите за събития се актуализират с допълнителна информация, свързана с безопасността.
2. Държави членки също така прехвърлят към Европейския централен регистър информация относно произшествия и сериозни инциденти, както следва:
а)
в хода на разследването - предварителната фактическа информация относно произшествия и сериозни инциденти;
б)
след приключване на разследването:
i)
окончателния доклад от разследването; и
ii)
обобщение на окончателния доклад от разследването на английски език, ако има такова.
3. Държава членка или Агенцията изпраща във възможно най-кратък срок цялата съществена информация, свързана с безопасността, на съответния орган на държавата членка или на Агенцията, когато при събирането на сведения за събития, при съхраняването на доклади за събития или при изготвянето на анализ в съответствие с член 13, параграф 6 дадена държава членка или Агенцията установи наличието на въпроси, свързани с безопасността, за които счита, че:
a)
са от интерес за други държави членки или за Агенцията; или
б)
е възможно да налагат предприемането на действия във връзка с безопасността от страна на други държави членки или на Агенцията.
Член 10
Разпространение на информация, съхранявана в Европейския централен регистър
1. Всяко образувание, на което е възложено регулирането на безопасността на гражданското въздухоплаване, или всеки орган за разследване във връзка с безопасността в рамките на Съюза трябва да разполага със сигурен пълен онлайн достъп до информацията за събития, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Информацията се използва в съответствие с членове 15 и 16.
2. Заинтересованите страни, посочени в приложение II, могат да поискат достъп до определена информация, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Заинтересованите страни, установени в рамките на Съюза, отправят исканията си за информация до звеното за контакт в държавата членка, в която са установени.
Заинтересованите страни, установени извън Съюза, отправят исканията си до Комисията.
Комисията уведомява компетентния орган на съответната държава членка за подадените съгласно настоящия параграф искания.
3. Без да се засяга член 15, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 996/2010, информацията, която се съдържа в Европейския централен регистър, свързана с текущи разследвания във връзка с безопасността, извършвани в съответствие с посочения регламент, не може да се разкрива на заинтересованите страни съгласно настоящия член.
4. От съображения за сигурност на заинтересованите страни не се предоставя пряк достъп до Европейския централен регистър.
Член 11
Обработване на искания и решения
1. Исканията за информация, съдържаща се в Европейския централен регистър, се подават чрез формуляри, които са одобрени от звеното за контакт. Тези формуляри съдържат най-малко елементите, посочени в приложение III.
2. Звеното за контакт, което получава искане, проверява:
а)
дали искането е отправено от заинтересована страна;
б)
дали е компетентно да разгледа това искане.
Когато звеното за контакт прецени, че компетентна да разгледа искането е друга държава членка или Комисията, то го препраща на тази държава членка или на Комисията, в зависимост от случая.
3. Звеното за контакт, което получава искане, във всеки конкретен случай преценява дали искането е обосновано и изпълнимо.
Звеното за контакт може да предоставя информация на заинтересованите страни на хартиен носител или чрез сигурни електронни средства за комуникация.
4. Ако искането бъде прието, звеното за контакт определя обема и нивото на информация, която да бъде предоставена. Без да се засягат членове 15 и 16, информацията се ограничава до строго необходимото за целите на искането.
Информация, която не е свързана със собственото оборудване, операции или област на дейност на заинтересованата страна, се предоставя само в обобщена форма или във форма, при която са заличени всички лични данни. Информация в необобщена форма може да бъде предоставена на заинтересованата страна, ако тя представи подробна писмена обосновка. Тази информация трябва да се използва в съответствие с членове 15 и 16.
5. Звеното за контакт предоставя на заинтересованите страни, посочени в буква б) от приложение II, само информация, свързана с тяхното собствено оборудване, операции или област на дейност.
6. Звеното за контакт, което получава искане от заинтересована страна, посочена в буква a) от приложение II, може да вземе решение от общ характер да предоставя редовно информация на тази заинтересована страна, при условие че:
а)
поисканата информация е свързана със собственото оборудване, операции или област на дейност на заинтересованата страна;
б)
с решението от общ характер не се предоставя достъп до цялото съдържание на базата данни;
в)
решението от общ характер се отнася единствено до достъпа до несъдържаща лични данни информация.
7. Заинтересованата страна използва получената съгласно настоящия член информация при спазване на следните условия:
а)
заинтересованата страна използва информацията само за целта, посочена във формуляра за искането, която следва да е съвместима с целта на настоящия регламент, посочена в член 1; и
б)
заинтересованата страна не разкрива получената информация без писменото съгласие на предоставилия информацията и взема необходимите мерки, за да гарантира подходяща степен на поверителност на получената информация.
8. Решението за разпространение на информацията съгласно настоящия член се ограничава до строго необходимото за целите на нейния ползвател.
Член 12
Регистриране на искания и обмен на информация
1. Всяко звено за контакт регистрира всяко получено искане, както и предприетото в съответствие с това искане действие.
При получаване на искане и/или предприемане на действия своевременно се изпраща информация за това на Комисията.
2. Комисията предоставя на всички звена за контакт актуализирания списък на получените искания и на действията, предприети от различните звена за контакт и от самата Комисия.
Член 13
Анализ на събития и последващи действия на национално равнище
1. Всяка организация, установена в държава членка, разработва процедура за анализиране на сведенията за събития, събрани в съответствие с член 4, параграф 2 и член 5, параграф 1, с цел да се открият рисковете за безопасността, свързани с установени събития или групи събития.
Въз основа на този анализ всяка организация определя всички подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за повишаване на авиационната безопасност.
2. Когато в резултат на анализа по параграф 1 организация, установена в държава членка, набележи подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на авиационната безопасност, тази организация:
а)
своевременно изпълнява тези действия; и
б)
установява процедура за наблюдение на изпълнението и ефективността на действията.
3. Всяка организация, установена в държава членка, редовно съобщава на своите служители и договорно нает персонал информацията, свързана с анализа и последващите действия във връзка със събития, по отношение на които са предприети превантивни или коригиращи мерки.
4. Когато в резултат от своя анализ на събития или група събития, докладвани съгласно член 4, параграф 8 и член 5, параграф 6, организация, установена в държава членка, която не попада в обхвата на параграф 5, открие действителен или потенциален риск за авиационната безопасност, в срок от 30 дни от датата на уведомяване за събитието от докладващия тя съобщава на компетентния орган на държавата членка:
а)
предварителните резултати от извършения в съответствие с параграф 1 анализ, ако има такъв; както и
б)
всяко действие, което трябва да бъде предприето съгласно параграф 2.
При необходимост организацията съобщава окончателните резултати от анализа веднага щом бъдат налице и, по принцип, не по-късно от три месеца от датата на уведомяване за събитието.
Компетентният орган на дадена държава членка може да поиска от организациите да му предоставят предварителните или окончателните резултати от анализа на всяко събитие, за което е бил уведомен, но във връзка с което не е получил информация за последващите действия или е получил само предварителните резултати.
5. Когато в резултат от своя анализ на събития или група събития, докладвани съгласно член 4, параграф 9 и член 5, параграф 5, организация, установена в държава членка, която е сертифицирана или одобрена от Агенцията, открие действителен или потенциален риск за авиационната безопасност, в срок от 30 дни от датата на уведомяване за събитието от докладващия тя съобщава на Агенцията:
а)
предварителните резултати, ако има такива, от извършения съгласно параграф 1 анализ; както и
б)
всяко действие, което трябва да бъде предприето съгласно параграф 2.
При необходимост сертифицираната или одобрената от Агенцията организация съобщава на Агенцията окончателните резултати от анализа веднага щом бъдат налице и, по принцип, не по-късно от три месеца от датата на уведомяването за събитието.
Агенцията може да поиска от организациите да ѝ предоставят предварителните или окончателните резултати от анализа на всяко събитие, за което е била уведомена, но във връзка с които не е получила информация за последващите действия или е получила само предварителните резултати.
6. Всяка държава членка и Агенцията разработват процедура за анализиране на информацията относно събития, които са им били докладвани пряко в съответствие с член 4, параграф 6 и член 5, параграфи 2 и 3, за да се открият опасностите за безопасността, свързани с тези събития. Въз основа на този анализ те определят всички подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за повишаване на авиационната безопасност.
7. Когато в резултат на анализа по параграф 6 държава членка или Агенцията набележи подходящи коригиращи или превантивни действия, необходими за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на авиационната безопасност, тя:
а)
своевременно изпълнява тези действия; и
б)
установява процедура за наблюдение на изпълнението и ефективността на действията.
8. Всяка държава членка и Агенцията трябва да разполагат с достъп до извършения анализ и да наблюдават по подходящ начин действията, предприети от организациите, за които съответно отговарят, по отношение на всяко събитие или група събития, наблюдавани в съответствие с параграф 4 или 5.
Ако дадена държава членка или Агенцията стигне до заключението, че изпълнението и ефективността на докладваните действия са неподходящи за справяне с действителни или потенциални пропуски по отношение на безопасността, тя осигурява предприемането и изпълнението на допълнителни подходящи действия от страна на съответната организация.
9. Когато е налична, информацията относно анализа и последващите действия във връзка с отделни събития или групи събития, получена съгласно настоящия член, се въвежда за съхранение в Европейския централен регистър, в съответствие с член 8, параграфи 2 и 3, своевременно и не по-късно от два месеца след въвеждането ѝ в националната база данни.
10. Държавите членки използват информацията, получена в резултат от анализа на доклади за събития, с цел набелязване на коригиращите действия, ако има такива, които да бъдат предприети в рамките на държавната програма за безопасност.
11. За да информира населението за нивото на безопасност в гражданското въздухоплаване, най-малко веднъж годишно всяка държава членка публикува преглед на безопасността. Прегледът на безопасността:
а)
съдържа обобщена и несъдържаща лични данни информация за видовете събития и друга свързана с безопасността информация, докладвана чрез нейните национални системи за задължително и доброволно докладване;
б)
отбелязва тенденциите;
в)
отбелязва предприетите действия.
12. Държавите членки могат да публикуват и несъдържащи лични данни доклади за събития и резултати от анализ на рисковете.
Член 14
Анализ на събития и последващи действия на равнището на Съюза
1. Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки си сътрудничат и участват редовно в обмена и анализа на информацията, съдържаща се в Европейския централен регистър.
Без да се засягат изискванията за поверителност, определени в настоящия регламент, когато е целесъобразно, могат да бъдат канени и наблюдатели след преценка на конкретния случай.
2. Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки си сътрудничат чрез мрежа от анализатори на авиационната безопасност.
Мрежата от анализатори на авиационната безопасност допринася за повишаването на авиационната безопасност в Съюза, по-специално като извършва анализи на безопасността, подпомагащи изпълнението на Европейската програма за авиационна безопасност и Европейския план за авиационна безопасност.
3. Агенцията оказва подкрепа на дейностите на мрежата от анализатори на авиационната безопасност, като например предоставя помощ във връзка с подготовката и организацията на заседанията на мрежата.
4. Агенцията включва информация относно резултата от анализа на данните, посочен в параграф 1, в ежегодния си доклад за безопасността по член 15, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 15
Поверителност и подходящо използване на информацията
1. Държавите членки и организациите, в съответствие с националното си право, както и Агенцията вземат необходимите мерки, за да гарантират подходяща степен на поверителност на сведенията за събития, получени от тях съгласно членове 4, 5 и 10.
Всяка държава членка, всяка организация, установена в държава членка, или Агенцията обработва личните данни само до степента, необходима за целите на настоящия регламент, и без да се засягат националните правни актове в изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
2. Без да се засягат свързаните със защитата на информацията относно безопасността разпоредби на членове 12, 14 и 15 от Регламент (ЕС) № 996/2010, информацията, получена от докладите за събития, се използва само за целта, за която е била събирана.
Държавите членки, Агенцията и организациите не предоставят и не използват тази информация за събития за:
а)
търсене на вина или отговорност; или
б)
друга цел, различна от поддържането или повишаването на авиационната безопасност.
3. При изпълнение на задълженията си по член 14 във връзка с информацията, съдържаща се в Европейския централен регистър, Комисията, Агенцията и компетентните органи на държавите членки:
а)
осигуряват поверителността на информацията; и
б)
ограничават използването на информацията до строго необходимото с цел изпълнение на своите задължения, свързани с безопасността, без да търсят вина или отговорност. Във връзка с това посочената информация се използва по-специално за управление на риска и за анализ на тенденциите в областта на безопасността, което може да доведе до препоръки относно безопасността или действия за отстраняване на действителни или потенциални пропуски по отношение на безопасността.
4. Държавите членки гарантират, че техните компетентни органи, посочени в член 6, параграф 3, и техните компетентни правораздавателни органи си сътрудничат чрез предварителни административни договорености. Тези предварителни административни договорености имат за цел осигуряването на подходящ баланс между необходимостта от добро правораздаване, от една страна, и от непрекъснато наличие на информация относно безопасността, от друга страна.
Член 16
Защита на източника на информация
1. За целите на настоящия член „лични данни“ включва по-специално имената или адресите на физически лица.
2. Всяка организация, установена в държава членка, гарантира, че всички лични данни се предоставят на разположение на служители на организацията, различни от лицата, определени в съответствие с член 6, параграф 1, само когато това е абсолютно наложително за разследването на събития с цел повишаване на авиационната безопасност.
Несъдържащата лични данни информация се разпространява в рамките на организацията, доколкото е целесъобразно.
3. Всяка държава членка гарантира, че никакви лични данни не се регистрират в националната база данни, посочена в член 6, параграф 6. Такава несъдържаща лични данни информация се предоставя на разположение на всички съответни лица, например за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения във връзка с повишаването на авиационната безопасност.
4. Агенцията гарантира, че никакви лични данни не се регистрират в базата данни на Агенцията, посочена в член 6, параграф 8. Такава несъдържаща лични данни информация се предоставя на разположение на всички съответни страни, например за да им се даде възможност да изпълняват своите задължения във връзка с повишаването на авиационната безопасност.
5. Държавите членки и Агенцията не са възпрепятствани да предприемат каквито и да било действия с цел поддържане или повишаване на авиационната безопасност.
6. Без да се засяга действието на приложимото национално наказателно право, държавите членки трябва да се въздържат от образуване на производства по отношение на непредумишлени или неволни нарушения, които са станали известни само поради това, че са били докладвани съгласно членове 4 и 5.
Първа алинея не се прилага в случаите, посочени в параграф 10. Държавите членки могат да запазят или да приемат мерки за повишаване на защитата на докладващите или лицата, посочени в доклади за събития. По-специално държавите членки могат да прилагат това правило без изключенията, посочени в параграф 10.
7. В случай че бъдат образувани дисциплинарни или административни производства съгласно националното право, информацията, която се съдържа в докладите за събитията, не се използва срещу:
а)
докладващите; или
б)
посочените в доклади за събития лица.
Първа алинея не се прилага в случаите, посочени в параграф 10.
Държавите членки могат да запазят или да приемат мерки за повишаване на защитата на докладващите или на лицата, посочени в доклади за събития. Държавите членки могат да разширят обхвата на тази защита, по-специално по отношение на гражданските производства.
8. Държавите членки могат да приемат или да запазят законодателни разпоредби, гарантиращи степен на защита на докладващия или на лицата, посочени в доклади за събития, която да бъде по-висока от установената в настоящия регламент.
9. Освен в случаите, в които се прилага параграф 10, работодателят на служителите и договорно наетият персонал, които докладват или са посочени във връзка със събития, съобщени съгласно членове 4 и 5, или организацията, на която се предоставят услугите, не предприемат действия с неблагоприятни за тези служители и персонал последици въз основа на предоставената от докладващия информация.
10. Защитата по параграфи 6, 7 и 9 от настоящия член не се прилага в следните случаи:
а)
умишлено нарушение; или
б)
при наличие на явно, грубо и сериозно пренебрегване на очевиден риск и пълна липса на професионална отговорност за предприемане на мерки, очевидно необходими в съответните обстоятелства, които водят до предвидими вреди за лице или имущество или съществено намаляват нивото на авиационната безопасност.
11. Всяка организация, установена в държава членка, след провеждането на консултации с представители на служителите си приема вътрешни правила, които описват как принципите на „културата на справедливост“, и по-специално принципът, посочен в параграф 9, се гарантират и прилагат в рамките на организацията.
Органът, определен съгласно параграф 12, може да поиска да прегледа вътрешните правила на организациите, установени в държавите членки, преди въвеждането на тези правила.
12. Всяка държава членка определя орган, отговарящ за прилагането на параграфи 6, 9 и 11.
Служителите и договорно наетият персонал могат да докладват на този орган за предполагаеми нарушения на установените в настоящия член правила. Служителите и договорно наетият персонал не подлежат на санкции за докладването на тези предполагаеми нарушения. Служителите и договорно наетият персонал могат да уведомяват Комисията за подобни предполагаеми нарушения.
Когато е целесъобразно, определеният орган предоставя консултации на съответните органи на своята държава членка относно правните средства за защита или санкциите съгласно член 21.
13. На 15 май 2019 г. и на всеки пет години след това всяка държава членка представя на Комисията доклад относно прилагането на настоящия член, и по-специално относно дейностите на органа, определен съгласно параграф 12. Този доклад не може да съдържа никакви лични данни.
Член 17
Актуализиране на приложенията
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 18 с цел:
a)
да актуализира списъка със задължителните полета с данни в докладите за събития, посочени в приложение I, когато вследствие на натрупания опит от прилагането на настоящия регламент се наложат промени с цел повишаване на авиационната безопасност;
б)
да актуализира формуляра за искане на информация от Европейския централен регистър, съдържащ се в приложение III, с оглед натрупания опит и новите обстоятелства;
в)
да привежда приложенията в съответствие със софтуера Eccairs и таксономията ADREP, както и с правни актове, приети от Съюза, и с международни споразумения.
Агенцията и мрежата от анализатори на авиационната безопасност, посочена в член 14, параграф 2, предоставят на Комисията подходящо становище или становища с цел актуализиране на списъка на задължителните полета.
Член 18
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 6 и член 17, се предоставя на Комисията за срок от пет години от влизането в сила на настоящия регламент. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възрази срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7, параграф 6 и член 17, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 6 и член 17, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 19
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с член 65 от Регламент (ЕО) № 216/2008. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акта за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 20
Достъп до документи и защита на личните данни
1. С изключение на членове 10 и 11, които установяват по-строги правила за достъп до данните и информацията, съдържащи се в Европейския централен регистър, настоящият регламент се прилага, без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1049/2001.
2. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат националните правни актове, приети в изпълнение на Директива 95/46/ЕО и в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 21
Санкции
Държавите членки установяват система от санкции, приложими за нарушение на настоящия регламент. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки съобщават на Комисията тези разпоредби и всички последващи изменения, които ги засягат.
Член 22
Изменение на Регламент (ЕС) № 996/2010
Член 19 от Регламент (ЕС) № 996/2010 се заличава.
Посоченият член продължава обаче да се прилага до началната дата на прилагане на настоящия регламент в съответствие с член 24, параграф 3.
Член 23
Отмяна
Директива 2003/42/ЕО, Регламент (ЕО) № 1321/2007 и Регламент (ЕО) № 1330/2007 се отменят. Те продължават да се прилагат до началната дата на прилагане на настоящия регламент в съответствие с член 24, параграф 3.
Член 24
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. До 16 ноември 2020 г. Комисията публикува доклад за оценка на изпълнението на настоящия регламент и го изпраща на Европейския парламент и на Съвета. Този доклад обхваща по-специално приноса на настоящия регламент за намаляването на броя на произшествията с въздухоплавателни средства и свързаните с тях смъртни случаи. Когато е целесъобразно и въз основа на този доклад, Комисията прави предложения за изменение на настоящия регламент.
3. Настоящият регламент започва да се прилага от 15 ноември 2015 г. и не по-рано от влизането в сила на мерките за изпълнение, посочени в член 4, параграф 5. Член 7, параграф 2 се прилага от влизането в сила на делегираните актове и актовете за изпълнение, с които се определя и установява общоевропейската схема за класификация на риска, посочена в член 7, параграфи 6 и 7.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 376/2014
af 3. april 2014
om indberetning og analyse af samt opfølgning på begivenheder inden for civil luftfart, ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 996/2010 og ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/42/EF, Kommissionens forordning (EF) nr. 1321/2007 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1330/2007
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der bør opretholdes et højt sikkerhedsniveau inden for civil luftfart i Unionen, og der bør gøres alle bestræbelser på at nedbringe antallet af havarier og hændelser med henblik på at sikre borgernes tillid til lufttransport.
(2)
Antallet af havarier med dødelig udgang inden for civil luftfart har været ret konstant i de sidste ti år. Antallet af havarier kan imidlertid stige i de næste årtier på grund af vækst i lufttrafikken og øgning af luftfartøjers tekniske kompleksitet.
(3)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 996/2010 (3) tager sigte på at forebygge havarier ved at gøre det lettere omgående at gennemføre effektive sikkerhedsundersøgelser af høj kvalitet. Denne forordning bør ikke gribe ind i processen for havari- og hændelsesundersøgelser, der varetages af de nationale sikkerhedsundersøgelsesmyndigheder som defineret i forordning (EU) nr. 996/2010. I tilfælde af et havari eller en alvorlig hændelse er indberetning af begivenheden tillige omfattet af forordning (EU) nr. 996/2010.
(4)
Gældende EU-retsakter, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 (4) og dens gennemførelsesforordninger, indfører for visse organisationer krav om indførelse af ordninger til indberetning af begivenheder i forbindelse med deres sikkerhedsstyringssystem. Overholdelse af forordning (EF) nr. 216/2008 og dens gennemførelsesforordninger bør ikke fritage organisationer for at overholde nærværende forordning. Tilsvarende bør overholdelse af nærværende forordning ikke fritage organisationer for at overholde forordning (EF) nr. 216/2008 og dens gennemførelsesforordninger. Dette bør dog ikke resultere i, at der indføres to parallelle indberetningsordninger, og forordning (EF) nr. 216/2008, dens gennemførelsesforordninger og nærværende forordning bør opfattes som komplementære.
(5)
Erfaringerne viser, at der før et havari ofte sker en række sikkerhedsrelaterede hændelser og mangler, der afslører forudgående sikkerhedsrisici. Sikkerhedsoplysninger er derfor en vigtig ressource til opdagelsen af faktiske eller potentielle sikkerhedsrisici. Selv om evnen til at tage ved lære af et havari er afgørende, har rent reaktive systemer endvidere vist sig at være til begrænset nytte i forhold til fortsat at medvirke til forbedringer. Reaktive systemer bør derfor suppleres af proaktive systemer, som anvender andre typer sikkerhedsoplysninger for at medvirke til effektive forbedringer i luftfartssikkerheden. Unionen, medlemsstaterne, Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (»agenturet«) og organisationerne bør medvirke til forbedringen af luftfartssikkerheden gennem indførelsen af mere proaktive og dokumentationsbaserede sikkerhedssystemer, som fokuserer på forebyggelse af havarier baseret på en analyse af alle relevante sikkerhedsoplysninger, herunder oplysninger om begivenheder inden for civil luftfart.
(6)
Med henblik på at forbedre luftfartssikkerheden bør relevante oplysninger vedrørende luftfartssikkerheden indberettes, indsamles, opbevares, beskyttes, udveksles, videregives og analyseres, og passende sikkerhedsforanstaltninger bør træffes på grundlag af de indsamlede oplysninger. Denne proaktive og dokumentationsbaserede tilgang bør gennemføres af medlemsstaternes kompetente luftfartssikkerhedsmyndigheder, af organisationer som led i deres sikkerhedsstyringssystem og af agenturet.
(7)
At der pålægges organisationer krav vedrørende indberetningen af begivenheder, bør stå i et rimeligt forhold til den pågældende organisations størrelse og dens aktivitetsområde. Det bør derfor være muligt, navnlig for mindre organisationer, at beslutte sig for at forbinde eller samle arbejdsopgaver relateret til håndtering af begivenheder inden for organisationen, at dele opgaverne med indberetning af begivenheder med andre organisationer af samme slags eller at outsource indsamlingen, vurderingen, behandlingen, analysen og opbevaringen af oplysninger om begivenheder til specialiserede enheder, som er godkendt af medlemsstaternes kompetente myndigheder. Sådanne enheder bør overholde de principper om beskyttelse og fortrolighed, der er opstillet i denne forordning. Den organisation, som outsourcer, bør bevare en passende kontrol med de udlagte opgaver og bør i sidste instans være ansvarlig for anvendelsen af kravene fastsat i denne forordning.
(8)
Det er nødvendigt at sikre, at det luftfartspersonale, der er tættest på, indberetter begivenheder, som udgør en væsentlig risiko for luftfartssikkerheden. Frivillige indberetningsordninger bør supplere de obligatoriske indberetningsordninger, og begge bør give enkeltpersoner mulighed for at indberette oplysninger om luftfartssikkerhedsrelaterede begivenheder. Der bør indføres obligatoriske og frivillige indberetningsordninger i organisationerne, agenturet og medlemsstaternes kompetente myndigheder. De indsamlede oplysninger bør overføres til den myndighed, der har ansvaret for en passende overvågning med henblik på at forbedre luftfartssikkerheden. Organisationerne bør analysere de begivenheder, som kan have en indvirkning på sikkerheden med henblik på at fastlægge sikkerhedsrisici og træffe de passende korrigerende eller forebyggende foranstaltninger. Organisationerne bør sende de foreløbige resultater af deres analyser til medlemsstaternes kompetente myndighed eller agenturet og bør også sende de endelige resultater til dem, hvis resultaterne fastslår en faktisk eller potentiel luftfartssikkerhedsrisiko. Medlemsstaternes kompetente myndigheder og agenturet bør indføre en tilsvarende procedure for de begivenheder, som de har fået tilsendt direkte, og bør på passende vis overvåge organisationens evaluering og enhver korrigerende eller forebyggende foranstaltning, som træffes.
(9)
De forskellige personalekategorier, der arbejder inden for eller på anden vis er tilknyttet den civile luftfart, er vidne til episoder, som har relevans for forebyggelse af havarier. De bør derfor råde over værktøjer, der sætter dem i stand til at indberette sådanne episoder, og deres beskyttelse bør sikres. Med henblik på at tilskynde personalet til at indberette begivenheder og sætte det i stand til bedre at forstå den positive indvirkning, som indberetning af begivenheder har på luftfartssikkerheden, bør det informeres regelmæssigt om de foranstaltninger, der træffes inden for rammerne af ordningerne for indberetning af begivenheder.
(10)
Risiciene ved komplekse motordrevne luftfartøjer adskiller sig meget fra risiciene ved andre luftfartøjer. Selv om hele luftfartsområdet bør dækkes af denne forordning, bør de bestemmelser, som den indfører, være proportionelle med forskellige typer luftfartøjers virksomhedsområde og kompleksitet. Oplysninger indsamlet om begivenheder, der involverer andre luftfartøjer end komplekse motordrevne luftfartøjer, bør underlægges forenklede indberetningskrav, der er bedre tilpasset til denne del af luftfarten.
(11)
Der bør tilskyndes til at udvikle andre metoder til indsamling af sikkerhedsoplysninger i tillæg til de ordninger, der kræves i denne forordning, med henblik på at indsamle yderligere oplysninger, som kan bidrage til forbedringen af luftfartssikkerheden. Organisationer, som allerede har eksisterende og velfungerende ordninger til indsamling af sikkerhedsoplysninger, bør have lov til at fortsætte med at anvende disse ordninger sideløbende med de ordninger, der oprettes i henhold til denne forordning.
(12)
Sikkerhedsundersøgelsesmyndighederne og enhver enhed, der har ansvaret for at fastsætte regler for sikkerheden inden for civil luftfart i Unionen, bør have fuld adgang til oplysninger om indsamlede begivenheder og indberetninger af begivenheder opbevaret af deres medlemsstater med henblik på at afgøre, hvilke hændelser der kræver en sikkerhedsundersøgelse, samt for at fastlægge, hvor erfaringer kan drages af betydning for luftfartssikkerheden, og for at opfylde deres overvågningsforpligtelser.
(13)
Det er afgørende at have fuldstændige data af høj kvalitet, da analyser og tendenser afledt af unøjagtige data kan resultere i vildledende resultater og føre til, at indsatsen koncentreres om punkter, hvor det ikke er nødvendigt at handle. Endvidere kan unøjagtige data resultere i svækket tillid til de oplysninger, der stammer fra ordninger for indberetning af begivenheder. Med henblik på at sikre kvaliteten af indberetninger af begivenheder og fremme deres fuldstændighed bør de indeholde visse minimumsoplysninger, som kan variere alt efter begivenhedens kategori. Desuden bør der indføres procedurer til at kontrollere oplysningernes kvalitet og til at undgå manglende konsekvens mellem en indberetning af en begivenhed og de oplysninger, der indledende er indsamlet om begivenheden. Endvidere bør der med Kommissionens støtte udarbejdes passende vejledningsmateriale, navnlig for at sikre dataenes kvalitet og fremme deres fuldstændighed samt en konsekvent og ensartet registrering af data i databaser. Der bør også afholdes workshopper, navnlig af Kommissionen, for at yde nødvendig støtte.
(14)
Kommissionen bør udvikle en fælles europæisk risikoklassificeringsordning for at sikre fastlæggelsen af enhver hurtig reaktion, der er behov for, når man undersøger individuelle sikkerhedsrelaterede begivenheder med høj risiko. Denne ordning bør også gøre det muligt at fastlægge centrale risikoområder af aggregerede oplysninger. En sådan ordning bør hjælpe de relevante enheder med at evaluere begivenheder og med at beslutte, hvor det er bedst at sætte ind. En fælles europæisk risikoklassificeringsordning bør fremme en integreret og harmoniseret tilgang til risikostyring i hele det europæiske luftfartssystem, så organisationer, medlemsstater, Kommissionen og agenturet kan fokusere på tiltag til forbedring af sikkerheden på en harmoniseret måde.
(15)
En fælles europæisk risikoklassificeringsordning bør også både gøre det muligt at fastlægge centrale risikoområder i Unionen på grundlag af aggregerede oplysninger ud fra et europæisk perspektiv og fremme det arbejde, der udføres inden for det europæiske program for luftfartssikkerhed og den europæiske plan for luftfartssikkerhed. Kommissionen bør give passende støtte til at sikre konsekvent og ensartet risikoklassificering i alle medlemsstater.
(16)
For at lette udveksling af oplysninger bør indberetninger af begivenheder opbevares i databaser, som bør være kompatible med Det Europæiske Koordinationscenter for Systemer for Indberetning af Flyhændelser (Eccairs) (den software, der anvendes af alle medlemsstater og den europæiske centrale database til at opbevare indberetninger af begivenheder) og med ADREP-taksonomien (den internationale organisation for civil luftfarts (ICAO) taksonomi, der også bruges i Eccairs-softwaren). Agenturet og Kommissionen bør yde teknisk bistand med henblik på systemernes interoperabilitet.
(17)
Organisationerne bør opbevare indberetninger af begivenheder, som stammer fra oplysninger om begivenheder, der er indsamlet i henhold til de obligatoriske og om relevant de frivillige indberetningsordninger, i en eller flere databaser. Det bør være muligt for databasens kompleksitet at stå i et rimeligt forhold til den pågældende organisations størrelse og/eller betydning for så vidt angår formålet med denne forordning, og den bør i det mindste bestå af en datafil, der indeholder fælles obligatoriske datafelter og om relevant specifikke obligatoriske datafelter.
(18)
En begivenhed, der omfatter et luftfartøj, som er registreret i en medlemsstat eller flyves af en organisation med hjemsted i en medlemsstat, bør indberettes, selv om de har fundet sted uden for den pågældende medlemsstats område.
(19)
Der bør udveksles oplysninger om begivenheder i Unionen for at øge påvisningen af faktiske eller potentielle risici. Denne udveksling af oplysninger bør endvidere give medlemsstaterne mulighed for at have adgang til alle oplysninger om begivenheder, der indtræffer på deres område eller i deres luftrum, men som indberettes til en anden medlemsstat. Det bør også give agenturet mulighed for at få præcise oplysninger om begivenheder og adgang til alle indberetninger af begivenheder indsamlet i Unionen for i givet fald at kunne træffe korrigerende foranstaltninger for at imødegå en risiko, der er fastlagt i Unionen. Denne udveksling af oplysninger bør sætte medlemsstaternes kompetente nationale myndigheder i stand til at få præcise oplysninger om begivenheder, der finder sted i deres luftrum, og om nødvendigt at træffe korrigerende foranstaltninger for at imødegå en risiko, der er fastlagt på deres område.
(20)
Målet med udvekslingen af oplysninger om begivenheder bør primært være at forebygge havarier og hændelser i luftfarten. Den bør ikke anvendes til at placere skyld og ansvar eller til at fastlægge benchmarks vedrørende sikkerhedsniveauer.
(21)
Den mest effektive måde, hvorpå store mængder sikkerhedsoplysninger kan udveksles mellem medlemsstaterne, Kommissionen og agenturet, er gennem den europæiske centrale database, forudsat at medlemsstaterne, Kommissionen og agenturet har fuld adgang hertil.
(22)
Alle sikkerhedsrelaterede oplysninger, der stammer fra indberetninger af begivenheder indsamlet i Unionen, bør overføres til den europæiske centrale database rettidigt. Dette bør omfatte indsamlingen af oplysninger om hændelser, men også oplysninger om havarier og alvorlige hændelser, der undersøges i henhold til forordning (EU) nr. 996/2010.
(23)
Denne forordning bør gælde for oplysninger om begivenheder, der opbevares i organisationernes, medlemsstaternes og agenturets databaser.
(24)
Alle sikkerhedsrelaterede oplysninger i den europæiske centrale database bør være til rådighed for enheder, der har ansvaret for at fastsætte regler for sikkerheden inden for civil luftfart i Unionen, herunder agenturet, og for myndigheder, der er ansvarlige for undersøgelsen af havarier og hændelser i Unionen.
(25)
Det bør være muligt for berørte parter at anmode om adgang til visse oplysninger i den europæiske centrale database i overensstemmelse med reglerne om fortrolighed og de berørte personers anonymitet.
(26)
Da de nationale kontaktpunkter har størst viden om, hvilke berørte parter der er etableret i en given medlemsstat, bør det være det enkelte nationale kontaktpunkt, der behandler anmodninger om oplysninger fra berørte parter, der er etableret på dets egen medlemsstats område. Kommissionen bør behandle anmodninger fra berørte parter fra tredjelande eller fra internationale organisationer.
(27)
Oplysninger i indberetninger af begivenheder bør analyseres, og sikkerhedsrisici bør påvises. Enhver passende foranstaltning til forbedring af luftfartssikkerheden bør fastlægges og iværksættes rettidigt. Der bør videregives oplysninger om analyse af og opfølgning på begivenheder i organisationer, hos medlemsstaternes kompetente myndigheder og agenturet, da tilbagemelding vedrørende begivenheder, der er blevet indberettet, tilskynder enkeltpersoner til at indberette begivenheder. Oplysninger om analyse af og opfølgning på begivenheder bør, hvis det er relevant og muligt, også gives til enkeltpersoner, der direkte har indberettet begivenheder til medlemsstaternes kompetente myndigheder eller til agenturet. En sådan tilbagemelding bør overholde bestemmelserne om fortrolighed og beskyttelse af indberetteren samt de personer, der nævnes i indberetningen af begivenheden i henhold til denne forordning.
(28)
Denne forordning bør bistå medlemsstaterne, agenturet og organisationerne med at styre sikkerhedsrisiciene inden for luftfarten. Organisationernes sikkerhedsstyringssystemer suppleres af medlemsstaterne og agenturets sikkerhedsstyringssystemer. Mens organisationerne styrer de sikkerhedsrisici, der er forbundet med deres specifikke aktiviteter, styrer medlemsstaternes kompetente myndigheder og agenturet sikkerhedsrisiciene inden for luftfarten for henholdsvis medlemsstaterne og for Unionen som helhed og håndterer fælles sikkerhedsrisici inden for luftfarten i de berørte medlemsstater eller på EU-plan. Agenturets og medlemsstaternes kompetente myndigheders ansvar bør ikke fritage organisationerne fra deres direkte ansvar for sikkerhedsstyring i forbindelse med de produkter og tjenesteydelser, de leverer. Med henblik herpå bør organisationerne indsamle og analysere oplysninger om begivenheder for at fastlægge og reducere risici forbundet med deres aktiviteter. De bør også evaluere dertil knyttede sikkerhedsrisici og afsætte ressourcer til omgående at træffe de fornødne foranstaltninger til reduktion af sikkerhedsrisici. Den relevante kompetente myndighed bør overvåge hele processen og bør om nødvendigt kræve, at der træffes yderligere foranstaltninger for at sikre, at sikkerhedsmanglerne bliver afhjulpet på passende vis. På den anden side bør medlemsstaternes kompetente myndigheder og agenturet supplere organisationernes sikkerhedsstyringssystemer på henholdsvis medlemsstatsplan og europæisk plan.
(29)
Når medlemsstaterne fastlægger, hvilken foranstaltning der skal indgå i deres statslige sikkerhedsprogram og statslige sikkerhedsplan, bør de anvende oplysningerne udledt af de indberetninger af begivenheder, der er blevet indsamlet, og analysen af dem for at sikre, at foranstaltningen er dokumentationsbaseret. Statslige sikkerhedsprogrammer og statslige sikkerhedsplaner suppleres på europæisk plan af det europæiske program for luftfartssikkerhed og den europæiske plan for luftfartssikkerhed.
(30)
Da målet om forbedring af luftfartssikkerheden ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne, da indberetningsordninger, som benyttes af medlemsstaterne enkeltvis, er mindre effektive end et koordineret informationsudvekslingsnet, der gør det muligt at fastlægge eventuelle sikkerhedsproblemer og centrale risikoområder på EU-plan, bør analyse på nationalt plan suppleres med analyse og opfølgning på EU-plan for at sikre bedre forebyggelse af havarier og hændelser i luftfart. Denne opgave på EU-plan bør gennemføres af et netværk af luftfartssikkerhedsanalytikere i samordning med agenturet og Kommissionen. Det bør være muligt for dette netværk ved konsensus at beslutte at indbyde andre observatører til deres møder, herunder ansatte i eller repræsentanter for industrien.
(31)
Det europæiske program for luftfartssikkerhed og den europæiske plan for luftfartssikkerhed bør navnlig nyde godt af arbejdet i netværket af luftfartssikkerhedsanalytikere med henblik på at fastlægge, hvilke foranstaltninger der skal iværksættes på EU-plan set ud fra et dokumentationsbaseret synspunkt.
(32)
Den brede offentlighed bør have adgang til almindelige aggregerede oplysninger om luftfartssikkerheden i medlemsstaterne og Unionen. Disse oplysninger bør især omfatte tendenser og analyser som følger af medlemsstaternes gennemførelse af denne forordning samt oplysninger i aggregeret form om indholdet af den europæiske centrale database og kan gives gennem offentliggørelse af sikkerhedsindikatorer (SPI'er).
(33)
Det civile luftfartssikkerhedssystem er etableret på grundlag af tilbagemeldinger og erfaringer fra havarier og hændelser. Indberetning af begivenheder og anvendelsen af oplysninger om begivenheder til forbedring af sikkerheden er afhængig af et tillidsforhold mellem indberetteren og den enhed, der har ansvaret for indsamlingen og vurderingen af oplysningerne. Dette forudsætter streng overholdelse af bestemmelser om fortrolighed. Formålet med at beskytte sikkerhedsoplysningerne mod uhensigtsmæssig brug og med at begrænse adgangen til den europæiske centrale database udelukkende til berørte parter, der arbejder med forbedringen af luftfartssikkerheden, er at sikre, at der til stadighed er adgang til sikkerhedsoplysninger, således at der kan træffes passende og rettidige forebyggende foranstaltninger, og luftfartssikkerheden kan forbedres. I den forbindelse bør følsomme sikkerhedsoplysninger beskyttes på passende vis, og indsamlingen af dem bør sikres ved at garantere deres fortrolige karakter, ved at beskytte kilden og ved at sikre tilliden hos personalet inden for den civile luftfart til ordninger for indberetning af begivenheder. Der bør træffes passende foranstaltninger til at sikre, at oplysninger, der indsamles gennem ordninger for indberetning af begivenheder, forbliver fortrolige, og at adgangen til den europæiske centrale database er begrænset. Nationale bestemmelser om informationsfrihed bør tage højde for sådanne oplysningers nødvendige fortrolige karakter. De indsamlede oplysninger bør beskyttes tilstrækkeligt mod uautoriseret anvendelse eller frigivelse. De bør anvendes udelukkende til opretholdelse eller forbedring af luftfartssikkerheden og ikke til at placere skyld eller ansvar.
(34)
Med henblik på at sikre de ansattes eller de kontraktansatte medarbejderes tillid til organisationens ordning til indberetning af begivenheder bør de oplysninger indeholdt i indberetninger af begivenheder beskyttes på passende vis og bør ikke bruges til andre formål end opretholdelse eller forbedring af luftfartssikkerheden. De interne regler for en åben rapporteringskultur, som organisationerne har vedtaget i henhold til denne forordning, bør særligt bidrage til at nå dette mål. Begrænsningen af overførslen af personoplysninger eller oplysninger, der muliggør identificeringen af indberetteren eller af de andre personer, der er nævnt i indberetninger af begivenheder, gennem en klar adskillelse mellem de afdelinger, der behandler indberetninger af begivenheder, og de øvrige dele af organisationen, kan være en effektiv måde at nå dette mål.
(35)
En indberetter eller en person, som nævnes i en indberetning af en begivenhed, bør beskyttes tilstrækkeligt. I den forbindelse bør indberetninger af begivenheder anonymiseres, og oplysninger om indberetterens identittet og de personer, der nævnes i indberetninger af begivenheder, bør ikke indføres i databaserne.
(36)
Den civile luftfart bør ligeledes fremme en »sikkerhedskultur«, der letter spontan indberetning af begivenheder og dermed medvirker til at fremme princippet om en åben rapporteringskultur. En åben rapporteringskultur er et væsentligt element i en bredere sikkerhedskultur, der udgør grundlaget for et solidt sikkerhedsstyringssystem. Et miljø, der omfatter principperne om en »sikkerhedskultur«, må ikke forhindre, at de nødvendige foranstaltninger til opretholdelse eller forbedring af luftfartssikkerheden bliver truffet.
(37)
En åben rapporteringskultur bør tilskynde enkeltpersoner til at indberette sikkerhedsrelaterede oplysninger. Den bør imidlertid ikke fritage dem for deres normale ansvar. Ansatte og kontraktansatte medarbejdere bør i den forbindelse ikke udsættes for nogen form for sanktioner på grundlag af oplysninger givet i henhold til denne forordning, medmindre det er i tilfælde af forsætlig forsømmelse, eller hvor der har været tydelig, alvorlig og grov tilsidesættelse i forhold til en åbenbar risiko og dyb mangel på professionelt ansvar for at foretage sådanne handlinger, som tydeligvis er påkrævet under omstændighederne, hvilket forårsager forudsigelig skade på en person eller ejendom, eller i alvorlig grad bringer luftfartssikkerheden i fare.
(38)
Med henblik på at opfordre til indberetning af begivenheder kan det være hensigtsmæssigt ikke alene at beskytte indberetterne, men også de personer, der nævnes i de berørte indberetninger af begivenheder. Sådan beskyttelse bør imidlertid ikke undtage disse personer fra deres indberetningsforpligtelser i henhold til denne forordning. Navnlig i en situation, hvor en person nævnes i en indberetning af en begivenhed, og vedkommende selv har pligt til at indberette denne begivenhed, men forsætligt ikke indberetter den, bør den pågældende person miste sin beskyttelse og bør blive pålagt sanktioner i henhold til denne forordning.
(39)
Med forbehold af national strafferet og en forsvarlig retspleje er det vigtigt klart at afgrænse omfanget af beskyttelsen af indberetteren og andre personer, der nævnes i indberetninger af begivenheder mod sanktioner og retsforfølgning.
(40)
For at øge enkeltpersoners tillid til systemet bør behandlingen af indberetninger af begivenheder tilrettelægges på en sådan måde, at der sikres passende fortrolighed af identiteten af indberetteren og andre personer, der nævnes i indberetninger af begivenheder, med henblik på at fremme en åben rapporteringskultur. Formålet hermed bør om muligt være at muliggøre indførelsen af en uafhængig ordning til behandling af begivenheder.
(41)
Ansatte i organisationer, medlemsstaternes kompetente myndigheder og agenturet, som er med til at evaluere, behandle eller analysere begivenheder, spiller en vigtig rolle med hensyn til fastlæggelsen af sikkerhedsrisici og sikkerhedsmangler. Erfaringerne viser, at når begivenheder efter et havari analyseres i bagklogskabens lys, fører analysen til fastlæggelse af risici og mangler, som måske ellers ville være blevet overset. Det er derfor muligt, at personer, der er involveret i evalueringen, behandlingen og analysen af begivenheder kan frygte mulige følger i form af retsforfølgning ved de retslige myndigheder. Med forbehold af national strafferet og en forsvarlig retspleje bør medlemsstaterne ikke retsforfølge personer, som i medlemsstaternes kompetente myndigheder er involveret i evaluering, behandling eller analyse af begivenheder, for beslutninger truffet som led i deres opgaver, der efterfølgende og i bagklogskabens lys viser sig at have været fejlagtige eller ineffektive, men som på det tidspunkt, hvor de blev truffet og på baggrund af de oplysninger, der forelå på daværende tidspunkt, var forholdsmæssige og hensigtsmæssige.
(42)
De ansatte og kontraktansatte medarbejdere bør have mulighed for at indberette krænkelser af de principper, der afgrænser beskyttelsen af dem i henhold til denne forordning, og bør ikke kunne pålægges sanktioner herfor. Medlemsstaterne bør fastsætte konsekvenserne for dem, der krænker princippet om beskyttelse af indberetteren og andre personer, der er nævnt i indberetninger af begivenheder, og bør indføre passende retsmidler eller pålægge passende sanktioner.
(43)
Enkeltpersoner kan blive afskrækket fra at indberette begivenheder af frygt for selvinkriminering og de mulige følger i form af retsforfølgning ved de retslige myndigheder. Målene for denne forordning kan opfyldes uden urimelig indgriben i medlemsstaternes retssystemer. Det er derfor passende at fastsætte, at uforsætlige eller uagtsomme lovovertrædelser, som medlemsstaternes myndigheder kun får kendskab til gennem indberetning i henhold til denne forordning, ikke bør være genstand for disciplinærsager, administrative procedurer eller retsforfølgning, medmindre andet er fastlagt i gældende national strafferet. Tredjeparters ret til at anlægge civile søgsmål bør imidlertid ikke være omfattet af dette forbud og bør kun være underlagt national lovgivning.
(44)
I forbindelse med udviklingen af en åben rapporteringskultur bør medlemsstaterne dog bevare muligheden for at udvide forbuddet mod at anvende indberetninger af begivenheder som bevis imod indberettere i administrative procedurer og disciplinærsager, så det også omfatter civilretlige eller strafferetlige søgsmål.
(45)
Endvidere bør samarbejdet mellem sikkerhedsmyndighederne og de retslige myndigheder udbygges og formaliseres ved hjælp af forhåndsaftaler mellem dem, der rammer den rigtige balance mellem de offentlige interesser, der står på spil, og som navnlig omfatter f.eks. adgang til og anvendelse af indberetninger af begivenheder i de nationale databaser.
(46)
For at bakke op om agenturets øgede ansvar i henhold til denne forordning bør det sikres, at det råder over tilstrækkelige ressourcer til at kunne udføre de supplerende opgaver, som det pålægges.
(47)
For at supplere eller ændre denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og til Rådet.
(48)
Ved anvendelse af denne forordning bør Kommissionen høre agenturet og netværket af luftfartssikkerhedsanalytikere, der er omhandlet heri.
(49)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (5).
(50)
Bestemmelserne om behandling af data og beskyttelse af personer som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (6) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (7), bør til fulde overholdes i forbindelse med denne forordning. Bestemmelserne om adgang til data som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (8) bør til fulde overholdes ved anvendelsen af denne forordning, undtagen for så vidt angår videregivelsen af data og oplysninger fra den europæiske centrale database, som er beskyttet med strengere bestemmelser for adgang i denne forordning.
(51)
Sanktioner bør navnlig gøres gældende mod enhver person eller enhed, som i strid med denne forordning misbruger oplysninger, der er beskyttet i henhold til denne forordning, agerer på en skadelig måde over for indberetteren eller andre personer, der er nævnt i indberetninger af begivenheder, medmindre der er tale om undtagelser fastsat i denne forordning, som ikke etablerer et miljø, der giver mulighed for indsamling af oplysninger om begivenheder, som ikke analyserer de indsamlede oplysninger eller ikke tager skridt til at afhjælpe enhver påvist eller potentiel sikkerhedsmangel eller ikke videregiver de oplysninger, der er indsamlet i henhold til denne forordning.
(52)
Målet med denne forordning, nemlig fastsættelse af fælles bestemmelser for indberetning af begivenheder inden for civil luftfart, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dens omfang og virkninger i hele Unionen bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går forordningen ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(53)
Forordning (EU) nr. 996/2010 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(54)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/42/EF (9), Kommissionens forordning (EF) nr. 1321/2007 (10) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1330/2007 (11) bør derfor ophæves.
(55)
Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 45/2001 og afgav en udtalelse den 10. april 2013 (12) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Formål
1. Formålet med denne forordning er at forbedre luftfartssikkerheden ved at sikre, at relevante sikkerhedsoplysninger relateret til civil luftfart indberettes, indsamles, opbevares, beskyttes, udveksles, videregives og analyseres.
Denne forordning sikrer:
a)
at der i givet fald træffes sikkerhedsforanstaltninger rettidigt på grundlag af analyse af de indsamlede oplysninger
b)
at der til stadighed er adgang til sikkerhedsoplysninger ved indførelse af regler om fortrolighed og om hensigtsmæssig brug af oplysninger samt ved den harmoniserede og styrkede beskyttelse af indberettere og personer, der nævnes i indberetninger af begivenheder, og
c)
at luftfartssikkerhedsrisici overvejes og behandles såvel på EU-plan som på nationalt plan.
2. Indberetning af begivenheder har udelukkende til formål at forebygge havarier og hændelser, ikke at placere skyld eller ansvar.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »indberetter«: en fysisk person, som indberetter en begivenhed eller anden sikkerhedsrelateret oplysning i henhold til denne forordning.
2) »luftfartøj«: enhver maskine, der i atmosfæren kan oppebæres af andre af luftens reaktioner end luftens reaktioner mod jordoverfladen
3) »hændelse«: en »hændelse« som defineret i forordning (EU) nr. 996/2010
4) »alvorlig hændelse«: en »alvorlig hændelse« som defineret i forordning (EU) nr. 996/2010
5) »havari«: et »havari« som defineret i forordning (EU) nr. 996/2010
6) »anonymiserede oplysninger«: oplysninger fra indberetninger af begivenheder, fra hvilke alle personoplysninger såsom navne eller adresser på fysiske personer er blevet fjernet
7) »begivenhed«: enhver sikkerhedsrelateret episode, herunder navnlig et havari eller en alvorlig hændelse, som bringer, eller som, hvis den ikke korrigeres eller imødegås, kan bringe et luftfartøj, de ombordværende eller enhver anden person i fare
8) »organisation«: enhver organisation, der leverer luftfartsprodukter, og/eller som har ansat, indgået kontrakt med eller benytter ydelser fra personer, der har pligt til at indberette begivenheder i henhold til artikel 4, stk. 6
9) »anonymisering«: fjernelse af alle personlige oplysninger om indberetteren og om de personer, der nævnes i indberetninger af begivenheder, og eventuelle enkeltheder, herunder navn på den organisation eller de organisationer, der er involveret i begivenheden, hvormed indberetterens eller en tredjeparts identitet kan afsløres, eller hvormed disse oplysninger kan udledes, fra indberetninger af begivenheder
10) »risiko«: en situation eller et objekt, der potentielt kan forårsage dødsfald eller personskade på en person, skade på udstyr eller en konstruktion, tab af materiale eller en mindskelse af evnen til at udføre en foreskrevet funktion
11) »sikkerhedsundersøgelsesmyndighed«: den permanente nationale sikkerhedsundersøgelsesmyndighed inden for civil luftfart, der gennemfører eller overvåger sikkerhedsundersøgelser som omhandlet i artikel 4 i forordning (EU) nr. 996/2010
12) »åben rapporteringskultur«: en kultur, hvor operatører i forreste linje eller andre personer ikke straffes for deres handlinger, undladelser eller beslutninger, når disse står i et rimeligt forhold til deres erfaringer og uddannelse, mens grov uagtsomhed, forsætlig regelovertrædelse og destruktive handlinger ikke tolereres
13) »kontaktpunkt«:
a)
når en berørt part, der er etableret i Unionen, anmoder om oplysninger: den kompetente myndighed, der er udpeget af den enkelte medlemsstat i henhold til artikel 6, stk. 3
b)
når en berørt part, der ikke er etableret uden for Unionen, anmoder om oplysninger: Kommissionen
14) »berørt part«: enhver fysisk eller juridisk person eller ethvert offentligt organ, uanset om det har selvstændig status som juridisk person eller ej, der kan medvirke til forbedring af luftfartssikkerheden ved at have adgang til de oplysninger om begivenheder, der udveksles mellem medlemsstaterne, og som tilhører en af de kategorier af berørte parter, der er fastsat i bilag II
15) »statsligt sikkerhedsprogram (SSP)«: et integreret sæt retsakter og aktiviteter med det formål at forvalte den civile luftfartssikkerhed i en medlemsstat
16) »den europæiske plan for luftfartssikkerhed«: vurdering af sikkerhedsspørgsmål og de tilknyttede handlingsplaner på europæisk plan
17) »det europæiske program for luftfartssikkerhed«: det integrerede sæt forordninger på EU-plan sammen med de aktiviteter og procedurer, der anvendes til fælles forvaltning af civil luftfartssikkerhed på europæisk plan
18) »sikkerhedsstyringssystem«: en systematisk tilgang til luftfartssikkerhedsstyring, herunder de nødvendige organisatoriske strukturer, ansvarsforhold, politikker og procedurer og ethvert styringssystem, som uafhængigt af eller integreret med andre styringssystemer i organisationen varetager sikkerhedsstyringen.
Artikel 3
Genstand og anvendelsesområde
1. Denne forordning fastsætter bestemmelser om:
a)
indberetningen af begivenheder, som bringer, eller som, hvis de ikke korrigeres eller imødegås, vil bringe et luftfartøj, de ombordværende eller enhver anden person, udstyr eller installation med indvirkning på operationer af luftfartøjet i fare, og indberetningen af andre relevante sikkerhedsrelaterede oplysninger i den forbindelse
b)
analyse og opfølgning på de indberettede begivenheder og andre sikkerhedsrelaterede oplysninger
c)
beskyttelsen af luftfartspersonale
d)
passende anvendelse af indberettede sikkerhedsoplysninger
e)
registreringen af oplysninger i den europæiske centrale database og
f)
videregivelse af anonymiserede oplysninger til berørte parter med henblik på at give dem de oplysninger, de behøver for at forbedre luftfartssikkerheden.
2. Denne forordning finder anvendelse på begivenheder og andre sikkerhedsrelaterede oplysninger, der involverer civile luftfartøjer med undtagelse af luftfartøjer omhandlet i bilag II til forordning (EF) nr. 216/2008. Medlemsstaterne kan beslutte også at anvende denne forordning på begivenheder og andre sikkerhedsrelaterede oplysninger, der involverer det luftfartøj, som er omhandlet i nævnte forordnings bilag II.
Artikel 4
Obligatorisk indberetning
1. Begivenheder, der kan udgøre en væsentlig risiko for luftfartssikkerheden, og som falder ind under følgende kategorier, indberettes af de i stk. 6 anførte personer gennem de obligatoriske indberetningsordninger i medfør af denne artikel:
a)
begivenheder relateret til operationen af luftfartøjet, f.eks.:
i)
kollisionsrelaterede begivenheder
ii)
start og landingsrelaterede begivenheder
iii)
brændstofrelaterede begivenheder
iv)
flyvningsbegivenheder
v)
kommunikationsrelaterede begivenheder
vi)
begivenheder relaterede til skader, nødsituationer og andre kritiske situationer
vii)
uarbejdsdygtig besætning og andre besætningsrelaterede begivenheder
viii)
vejrforhold eller sikkerhedsrelaterede begivenheder
b)
begivenheder relateret til tekniske forhold, vedligeholdelse og reparation af luftfartøj, f.eks.:
i)
konstruktionsfejl
ii)
systemfejl
iii)
problemer med vedligeholdelse og reparation
iv)
problemer med drivkraft (herunder motorer, propeller og rotorsystemer) og
v)
problemer med hjælpestrømsenheder
c)
begivenheder relateret til luftfartsnavigationstjenester og -hjælpemidler, f.eks.:
i)
kollisioner, nær-ved-kollisioner eller potentielle kollisioner,
ii)
begivenheder specifikke for lufttrafikstyring og luftfartsnavigationstjenester og
iii)
begivenheder relateret til driften af lufttrafikstyrings- og luftfartsnavigationstjenester
d)
begivenheder relateret til lufthavne og groundservices, f.eks.:
i)
begivenheder relateret til lufthavnsaktiviteter og lufthavnsanlæg
ii)
begivenheder relateret til passagerbetjening, håndtering af bagage, post og fragt
iii)
begivenheder relateret til ground-handling af luftfartøjer og relaterede ydelser.
2. Hver organisation, der er etableret i en medlemsstat, indfører en obligatorisk indberetningsordning for at lette indsamlingen af oplysninger om begivenheder, der er omhandlet i stk. 1.
3. Hver medlemsstat indfører en obligatorisk indberetningsordning for at lette indsamlingen af oplysninger om begivenheder, herunder indsamling af oplysninger om begivenheder indsamlet af organisationer i henhold til stk. 2.
4. Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (»agenturet«) indfører en obligatorisk indberetningsordning for at lette indsamlingen af oplysninger om begivenheder, herunder indsamlingen af oplysninger om begivenheder indsamlet i henhold til stk. 2 af organisationer, der er blevet certificeret eller godkendt af agenturet.
5. Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter en liste med en klassifikation af begivenheder, som der henvises til ved indberetning af begivenheder i henhold til stk. 1. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 19, stk. 2.
Kommissionen skal i disse gennemførelsesretsakter medtage en separat liste med en klassifikation af begivenheder, der gælder for luftfartøjer, som ikke er komplekse motordrevne luftfartøjer. Listen skal være en forenklet version af den liste, der er omhandlet i første afsnit, og skal, hvor det er hensigtsmæssigt, tilpasses de særlige forhold, der gælder for denne del af luftfarten.
6. Følgende fysiske personer indberetter de i stk. 1 omhandlede begivenheder gennem den ordning, der er indført i overensstemmelse med stk. 2 af den organisation, som har ansat, kontraktansat eller anvender ydelser fra indberetteren, eller, hvis dette ikke er tilfældet, gennem den ordning, der er indført i overensstemmelse med stk. 3 af den medlemsstat, hvor deres organisation er etableret, eller af den stat, der udstedte, validerede eller ombyttede pilotcertifikatet, eller gennem den ordning, der i overensstemmelse med stk. 4 er indført af agenturet:
a)
luftfartøjschefen eller, hvis luftfartøjschefen ikke er i stand til at indberette begivenheden, et hvilket som helst andet besætningsmedlem, der er den næste i kommandokæden for et luftfartøj, som er registreret i Unionen, eller et luftfartøj, som er registreret uden for Unionen, men som anvendes af en operatør, hvis operationer en medlemsstat fører tilsyn med, eller en operatør, der er etableret i Unionen
b)
en person, der er ansat til under en medlemsstats eller agenturets tilsyn at konstruere, fremstille, overvåge vedvarende luftdygtighed, vedligeholde eller ændre et luftfartøj eller udstyr eller en del heraf
c)
en person, som under en medlemsstats eller agenturets tilsyn underskriver et luftdygtighedseftersynsbevis eller en ibrugtagningstilladelse for et luftfartøj eller udstyr eller en del heraf
d)
en person, som udfører opgaver, der kræver, at vedkommende er godkendt af en medlemsstat som medarbejder ved en udbyder af lufttrafiktjenester, som har fået overdraget ansvar i relation til luftfartsnavigationstjenester, eller som flyveinformationsmedarbejder
e)
en person, der udfører en funktion i tilknytning til sikkerhedsstyringen af en lufthavn, som Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1008/2008 (13) finder anvendelse på
f)
en person, som udfører opgaver i forbindelse med montering, ændring, vedligeholdelse, reparation, eftersyn, kontrol under flyvning eller inspektion af luftfartsnavigationshjælpemidler, som en medlemsstat fører tilsyn med
g)
en person, som udfører en opgave i forbindelse med ground-handling af et luftfartøj, herunder brændstofpåfyldning, udarbejdelse af loadsheet, lastning, afisning og bugsering i en lufthavn, der er omfattet af forordning (EF) nr. 1008/2008.
7. De personer, der er anført i stk. 6, indberetter begivenheder inden for 72 timer efter, at de er blevet bekendt med begivenheden, medmindre særlige omstændigheder forhindrer dette.
8. Efter underretning om en begivenhed indberetter enhver organisation etableret i en medlemsstat, som ikke er omfattet af stk. 9, til den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat som omhandlet i artikel 6, stk. 3, de oplysninger om begivenheder, der er indsamlet i henhold til denne artikels stk. 2, hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest 72 timer efter, at de er blevet bekendt med begivenheden.
9. Efter underretning om en begivenhed indberetter enhver organisation etableret i en medlemsstat, som er certificeret eller godkendt af agenturet, til agenturet de oplysninger om begivenheder, der er indsamlet i henhold til stk. 2, hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest 72 timer efter, at de er blevet bekendt med begivenheden.
Artikel 5
Frivillig indberetning
1. Hver organisation, der er etableret i en medlemsstat, indfører en frivillig indberetningsordning for at lette indsamlingen af:
a)
oplysninger om begivenheder, som ikke opfanges af den obligatoriske indberetningsordning
b)
andre sikkerhedsrelaterede oplysninger, som af indberetteren betragtes som en faktisk eller potentiel risiko for luftfartssikkerheden.
2. Hver medlemsstat indfører en frivillig indberetningsordning for at lette indsamlingen af:
a)
oplysninger om begivenheder, som ikke opfanges af den obligatoriske indberetningsordning
b)
andre sikkerhedsrelaterede oplysninger, som af indberetteren betragtes som en faktisk eller potentiel risiko for luftfartssikkerheden.
Denne ordning omfatter tillige, men er ikke begrænset til indsamling af oplysninger, der videregives af organisationer i henhold til stk. 6.
3. Agenturet indfører en frivillig indberetningsordning for at lette indsamlingen af:
a)
oplysninger om begivenheder, som ikke opfanges af den obligatoriske indberetningsordning
b)
andre sikkerhedsrelaterede oplysninger, som af indberetteren betragtes som en faktisk eller potentiel risiko for luftfartssikkerheden.
Denne ordning omfatter tillige, men er ikke begrænset til indsamling af oplysninger, der er videregivet af organisationer, som er certificeret og godkendt af agenturet i henhold til stk. 5.
4. De frivillige indberetningsordninger skal anvendes for at lette indsamlingen af oplysninger om begivenheder og andre sikkerhedsrelaterede oplysninger, som:
a)
det ikke er obligatorisk at indberette i henhold til artikel 4, stk. 1
b)
indrapporteres af personer, som ikke er anført i artikel 4, stk. 6.
5. Hver organisation, der er etableret i en medlemsstat, og som er certificeret eller godkendt af agenturet, indberetter rettidigt til agenturet oplysningerne om begivenheder og andre sikkerhedsrelaterede oplysninger, som er indsamlet i henhold til stk. 1, og som kan omfatte en faktisk eller potentiel luftfartssikkerhedsrisiko.
6. Hver organisation, der er etableret i en medlemsstat, og som ikke er certificeret eller godkendt af agenturet, indberetter rettidigt til den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat som udpeget i henhold til artikel 6, stk. 3, oplysninger om begivenheder og andre sikkerhedsrelaterede oplysninger, som er indsamlet i henhold til nærværende artikels stk. 1, og som kan omfatte en faktisk eller potentiel luftfartssikkerhedsrisiko. Medlemsstaterne kan kræve, at enhver organisation, der er etableret på deres område, indberetter oplysningerne om alle begivenheder indsamlet i henhold til nærværende artikels stk. 1.
7. Medlemsstaterne, agenturet og organisationerne kan indføre andre ordninger for indsamling og behandling af sikkerhedsoplysninger med henblik på at indsamle oplysninger om begivenheder, der måske ikke bliver opfanget af de indberetningsordninger, der er omhandlet i artikel 4 samt i nærværende artikels stk. 1, 2 og 3. Disse ordninger kan omfatte indberetning til andre enheder end dem, der er omhandlet i artikel 6, stk. 3, og kan omfatte aktiv deltagelse fra:
a)
luftfartsbranchen
b)
luftfartspersonalets faglige organisationer.
8. Oplysninger fra frivillig og obligatorisk indberetning kan integreres i én enkelt ordning.
Artikel 6
Indsamling og opbevaring af oplysninger
1. Hver organisation, der er etableret i en medlemsstat, udpeger en eller flere personer til uafhængigt at varetage indsamlingen, vurderingen, behandlingen, analysen og opbevaringen af oplysninger om begivenheder, der indberettes i henhold til artikel 4 og 5.
Behandlingen af indberetningerne finder sted på en sådan måde, at oplysningerne ikke kan anvendes til andre formål end opretholdelse af sikkerheden, og der sikres passende fortrolighed af identiteten af indberetteren og af de personer, der er nævnt i indberetningen af begivenheden, med henblik på at fremme en åben rapporteringskultur.
2. Ved aftale med den kompetente myndighed kan små organisationer indføre en forenklet ordning til indsamling, vurdering, behandling, analyse og opbevaring af nærmere oplysninger om begivenheder. De kan dele disse opgaver med organisationer af samme art, så længe de opfylder bestemmelserne om fortrolighed og beskyttelse i henhold til denne forordning.
3. Hver medlemsstat udpeger en eller flere kompetente myndigheder til at indføre en ordning til uafhængigt at indsamle, vurdere, behandle, analysere og opbevareoplysninger om begivenheder, der indberettes i henhold til artikel 4 og 5.
Behandlingen af indberetningerne finder sted på en sådan måde, at oplysningerne ikke kan anvendes til andre formål end opretholdelse af sikkerheden, og der sikres passende fortrolighed af identiteten af indberetteren og af de personer, der er nævnt i indberetningen af begivenheden, med henblik på at fremme en åben rapporteringskultur.
Følgende myndigheder kan udpeges i henhold til første afsnit sammen eller hver for sig:
a)
den nationale myndighed for civil luftfart og/eller
b)
sikkerhedsundersøgelsesmyndigheden og/eller
c)
et andet uafhængigt organ eller en anden uafhængig enhed med hjemsted i Unionen, der får overdraget denne opgave.
Hvis en medlemsstat udpeger mere end et organ eller mere end en enhed, udpeger den et/en af disse som kontaktpunkt for overførsel af oplysninger som omhandlet i artikel 8, stk. 2.
4. Agenturet udpeger en eller flere personer til at indføre en ordning til uafhængigt at indsamle, vurdere, behandle, analysere og opbevare oplysninger om begivenheder, der indberettes i henhold til artikel 4 og 5.
Behandlingen af indberetningerne finder sted på en sådan måde, at oplysningerne ikke kan anvendes til andre formål end opretholdelse af sikkerheden, og der sikres passende fortrolighed af identiteten af indberetteren og af de personer, der er nævnt i indberetningen af begivenheden, med henblik på at fremme en åben rapporteringskultur.
5. Organisationer opbevarer indberetninger af begivenheder, som er udarbejdet på baggrund af oplysninger om begivenheder, der er indsamlet i henhold til artikel 4 og 5, i en eller flere databaser.
6. De i stk. 3 omhandlede kompetente myndigheder opbevarer indberetninger af begivenheder, som er udarbejdet på baggrund af oplysninger om begivenheder, der er indsamlet i henhold til artikel 4 og 5, i en national database.
7. Relevante oplysninger om havarier og alvorlige hændelser, som er indsamlet eller meddelt af sikkerhedsundersøgelsesmyndighederne, opbevares også i den nationale database.
8. Agenturet opbevarer indberetninger af begivenheder, som er udarbejdet på baggrund af oplysninger om begivenheder, der er indsamlet i henhold til artikel 4 og 5, i en database.
9. Sikkerhedsundersøgelsesmyndighederne skal have fuld adgang til deres respektive nationale database omhandlet i stk. 6 for at opfylde deres forpligtelser i henhold til artikel 5, stk. 4, i forordning (EU) nr. 996/2010.
10. Medlemsstaternes civile luftfartsmyndigheder skal have fuld adgang til deres respektive nationale database omhandlet i stk. 6 for at varetage deres sikkerhedsrelaterede ansvar.
Artikel 7
Kvalitet og indhold af indberetninger af begivenheder
1. Indberetninger af begivenheder, jf. artikel 6, skal som minimum indeholde de i bilag I anførte oplysninger.
2. Indberetninger af begivenheder, jf. artikel 6, stk. 5, 6 og 8 skal indeholde en sikkerhedsrisikoklassificering for den omhandlede begivenhed. Denne klassificering skal revideres og om nødvendigt ændres og skal godkendes af medlemsstatens kompetente myndighed eller agenturet i overensstemmelse med den i stk. 5 omhandlede fælles europæiske risikoklassificeringsordning.
3. Organisationerne, medlemsstaterne og agenturet indfører procedurer for kvalitetskontrol af dataene for at forbedre datakonsistensen, navnlig mellem de oprindelig indsamlede oplysninger og den indberetning, der opbevares i databasen.
4. De databaser, der er omhandlet i artikel 6, stk. 5, 6 og 8 skal anvende formater, som er:
a)
standardiserede for at lette udvekslingen af oplysninger og
b)
kompatible med Eccairs-softwaren og ADREP-taksonomien.
5. Kommissionen indfører i tæt samarbejde med medlemsstaterne og agenturet og gennem netværket af luftfartssikkerhedsanalytikere, jf. artikel 14, stk. 2, en fælles europæisk risikoklassificeringsordning for at gøre det muligt for organisationerne, medlemsstaterne og agenturet at klassificere begivenheder i forhold til sikkerhedsrisikoen. I forbindelse hermed tager Kommissionen hensyn til, at den skal være kompatibel med eksisterende risikoklassificeringsordninger.
Kommissionen indfører denne ordning senest den 15. maj 2017.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 18 med henblik på at fastlægge den fælles europæiske risikoklassificeringsordning.
7. Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter foranstaltningerne til gennemførelse af den fælles europæiske risikoklassificeringsordning. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 19, stk. 2.
8. Kommissionen og agenturet bistår medlemsstaternes kompetente myndigheder med opgaven med at registrere dataene, herunder f.eks. med:
a)
registrering af minimumsoplysningerne omhandlet i stk. 1
b)
risikoklassificeringen af begivenheder omhandlet i stk. 2 og
c)
indførelsen af procedurer for kvalitetskontrol af dataene omhandlet i stk. 3.
Kommissionen og agenturet yder denne bistand på en sådan måde, at den medvirker til at harmonisere dataindlæsningen i medlemsstaterne, navnlig ved at stille følgende til rådighed for ansatte i de i artikel 6, stk. 1, 3 og 4, omhandlede organisationer eller enheder:
a)
vejledningsmateriale
b)
workshopper og
c)
passende uddannelse.
Artikel 8
En europæisk central database
1. Kommissionen forvalter en europæisk central database med henblik på at opbevare alle indberetninger af begivenheder indsamlet i Unionen.
2. Hver medlemsstat ajourfører i forståelse med Kommissionen den europæiske centrale database ved hertil at overføre alle oplysninger relateret til sikkerhed opbevaret i de i artikel 6, stk. 6, omhandlede nationale databaser.
3. Agenturet fastlægger sammen med Kommissionen de tekniske protokoller for overførsel til den europæiske centrale database af alle indberetninger af begivenheder indsamlet af agenturet i henhold til forordning (EF) nr. 216/2008 og gennemførelsesbestemmelserne hertil, navnlig de begivenheder, der er opbevaret i det interne system for hændelsesindberetning (IORS), samt de oplysninger, der er indsamlet i henhold til artikel 4, stk. 9, og artikel 5, stk. 5.
4. Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter foranstaltningerne til forvaltning af den europæiske centrale database, jf. stk. 1 og 2. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 19, stk. 2.
Artikel 9
Udveksling af oplysninger
1. Medlemsstaterne og agenturet deltager i en gensidig udveksling af oplysninger ved at stille alle oplysninger relateret til sikkerhed opbevaret i deres respektive indberetningsdatabaser til rådighed for de øvrige medlemsstaters kompetente myndigheder, agenturet og Kommissionen gennem den europæiske centrale database.
Indberetninger af begivenheder overføres til den europæiske centrale database senest 30 dage efter registrering i den nationale database.
Indberetninger af begivenheder ajourføres, når det er nødvendigt, med yderligere oplysninger relateret til sikkerhed.
2. Medlemsstaterne overfører også oplysninger om havarier og alvorlige hændelser til den europæiske centrale database på følgende måde:
a)
når en undersøgelse er igangværende, foreløbige, faktuelle oplysninger om havarier og alvorlige hændelser
b)
når undersøgelsen er afsluttet:
i)
den endelige undersøgelsesrapport og
ii)
et resumé af den endelige undersøgelsesrapport på engelsk, hvis det foreligger.
3. En medlemsstat eller agenturet videregiver alle relevante oplysninger relateret til sikkerhed til den relevante medlemsstats myndigheder eller agenturet snarest muligt, hvis den eller det i forbindelse med indsamling af oplysninger om begivenheder eller opbevaring af indberetninger af begivenheder eller gennemførelse af en analyse i henhold til artikel 13, stk. 6, påviser sikkerhedsforhold, som den eller det finder enten:
a)
at være af interesse for andre medlemsstater eller agenturet eller
b)
kan kræve, at der træffes sikkerhedsforanstaltninger af andre medlemsstater eller agenturet.
Artikel 10
Videregivelse af oplysninger opbevaret i den europæiske centrale database
1. Alle enheder, der har ansvaret for at fastsætte regler for sikkerheden inden for civil luftfart, og alle sikkerhedsundersøgelsesmyndigheder i Unionen skal have fuld og sikker onlineadgang til oplysninger om begivenheder i den europæiske centrale database.
Oplysningerne skal anvendes i overensstemmelse med artikel 15 og 16.
2. Berørte parter anført i bilag II kan anmode om adgang til visse oplysninger i den europæiske centrale database.
Berørte parter, der er etableret i Unionen, retter anmodninger om oplysninger til kontaktpunktet i den medlemsstat, hvor de er etableret.
Berørte parter, der er etableret uden for Unionen, retter anmodninger om oplysninger til Kommissionen.
Kommissionen orienterer den berørte medlemsstats kompetente myndighed, når anmodning fremsættes i henhold til dette stykke.
3. Med forbehold af artikel 15, stk. 2, i forordning (EU) nr. 996/2010 videregives oplysninger i den europæiske centrale database relateret til igangværende sikkerhedsundersøgelser, der gennemføres i henhold til nævnte forordning (EU), ikke til berørte parter i henhold til denne artikel.
4. Af sikkerhedshensyn bevilges berørte parter ikke direkte adgang til den europæiske centrale database.
Artikel 11
Behandling af anmodninger og beslutninger
1. Anmodninger om oplysninger i den europæiske centrale database indgives ved hjælp af formularer, der er godkendt af kontaktpunktet. Disse formularer skal som minimum indeholde de punkter, der er opstillet i bilag III.
2. Når et kontaktpunkt modtager en anmodning, verificerer det, at
a)
anmodningen er indgivet af en berørt part
b)
det er kompetent til at behandle denne anmodning.
Hvis kontaktpunktet konstaterer, at en anden medlemsstat eller Kommissionen er kompetent med hensyn til at behandle anmodningen, videregiver den efter omstændighederne anmodningen til den pågældende medlemsstat eller Kommissionen.
3. Kontaktpunktet vurderer for hver enkelt anmodning, det modtager, om anmodningen er berettiget, og om den kan efterkommes i praksis.
Kontaktpunktet kan udlevere oplysninger til berørte parter på papir eller via sikre elektroniske kommunikationsmidler.
4. Hvis anmodningen accepteres, afgør kontaktpunktet, hvor mange og hvor detaljerede oplysninger der skal udleveres. Oplysningerne begrænses til det, som er strengt nødvendigt til formålet med anmodningen, jf. dog artikel 15 og 16.
Oplysninger, som ikke vedrører den berørte parts eget udstyr, egen virksomhed eller eget aktivitetsområde, udleveres kun i aggregeret eller anonymiseret form. Der kan udleveres oplysninger i ikke-aggregeret form til den berørte part, hvis denne fremlægger en detaljeret skriftlig begrundelse. Disse oplysninger anvendes i overensstemmelse med artikel 15 og 16.
5. Kontaktpunktet udleverer til de berørte parter, der er anført i bilag II, litra b), alene oplysninger, som vedrører den berørte parts eget udstyr, egen virksomhed eller eget aktivitetsområde.
6. Når et kontaktpunkt modtager en anmodning fra en berørt part, der er opført i bilag II, litra a), kan det træffe en generel beslutning om jævnligt at udlevere oplysninger til den berørte part, hvis:
a)
de oplysninger, der anmodes om, vedrører den berørte parts eget udstyr, egen virksomhed eller eget aktivitetsområde
b)
den generelle beslutning ikke giver adgang til hele databasens indhold
c)
den generelle beslutning kun omfatter adgang til anonymiserede oplysninger.
7. Den berørte part skal bruge de modtagne oplysninger i henhold til denne artikel på følgende betingelser:
a)
den berørte part må kun bruge oplysningerne til det formål, der er anført på anmodningsformularen, og det skal være foreneligt med målet med denne forordning, jf. artikel 1, og
b)
den berørte part må ikke videregive de modtagne oplysninger uden forudgående skriftligt samtykke fra informationsformidleren og skal træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre de modtagne oplysninger en passende fortrolighedsgrad.
8. Beslutningen om at videregive oplysninger i henhold til denne artikel begrænses til det, der er strengt nødvendigt til brugerens formål.
Artikel 12
Fortegnelse over anmodninger og udveksling af oplysninger
1. Kontaktpunktet registrerer alle modtagne anmodninger og de trufne foranstaltninger i henhold til den pågældende anmodning.
Disse oplysninger videregives rettidigt til Kommissionen, når en anmodning er modtaget og når en foranstaltning er truffet.
2. Kommissionen stiller en ajourført liste over de anmodninger, der er modtaget af, og de foranstaltninger, der er truffet af de forskellige kontaktpunkter og af Kommissionen selv, til rådighed for alle kontaktpunkter.
Artikel 13
Analyse af begivenheder og opfølgning på nationalt plan
1. Hver organisation, der er etableret i en medlemsstat, indfører en procedure til analyse af begivenheder indsamlet i henhold til artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 1, med henblik på at fastlægge de sikkerhedsrisici, der er forbundet med påviste begivenheder eller grupper af begivenheder.
På grundlag af denne analyse fastsætter hver organisation alle passende korrigerende eller forebyggende foranstaltninger, som er nødvendige for at forbedre luftfartssikkerheden.
2. Når en organisation, der er etableret i en medlemsstat, efter analysen omhandlet i stk. 1 fastlægger eventuelle passende korrigerende eller forebyggende foranstaltninger, som er nødvendige for at afhjælpe faktiske eller potentielle luftfartssikkerhedsmangler, skal den:
a)
gennemføre denne foranstaltning rettidigt og
b)
indføre en procedure for at overvåge gennemførelsen og effektiviteten af foranstaltningen.
3. Hver organisation, der er etableret i en medlemsstat, meddeler regelmæssigt sine ansatte eller kontraktansatte oplysninger vedrørende analyse af og opfølgning på begivenheder, der er genstand for forebyggende eller korrigerende foranstaltninger.
4. Når en organisation, der er etableret i en medlemsstat, som ikke er omfattet af stk. 5, fastlægger en faktisk eller potentiel luftfartssikkerhedsmangel på baggrund af dens analyse af begivenheder eller grupper af begivenheder, indberettet i henhold til artikel 4, stk. 8, og artikel 5, stk. 6, fremsender den til medlemsstatens kompetente myndighed senest 30 dage efter datoen for indberetterens meddelelse om begivenheden:
a)
eventuelle foreløbige resultater af den i henhold til stk. 1 gennemførte analyse og
b)
eventuelle foranstaltninger, der skal træffes i henhold til stk. 2.
Organisationen indberetter om nødvendigt de endelige resultater af analysen, så snart de foreligger og i princippet senest tre måneder efter datoen for indberetningen af begivenheden.
En medlemsstats kompetente myndighed kan anmode en organisation om at fremsende de foreløbige eller endelige resultater af en analyse af enhver begivenhed, som er blevet anmeldt, men for hvilken den ikke har modtaget opfølgning eller kun har modtaget de foreløbige resultater.
5. Hvis en organisation etableret i en medlemsstat og certificeret eller godkendt af agenturet fastlægger en faktisk eller potentiel luftfartssikkerhedsrisiko på baggrund af dens analyse af begivenheder eller grupper af begivenheder, indberettet i henhold til artikel 4, stk. 9, og artikel 5, stk. 5, fremsender den til agenturet senest 30 dage efter datoen for indberetterens meddelelse om begivenheden:
a)
de foreløbige resultater af den i henhold til stk. 1 gennemførte analyse, hvis de foreligger, og
b)
eventuelle foranstaltninger, der skal træffes i henhold til stk. 2.
Organisationen, der er certificeret eller godkendt af agenturet, skal om nødvendigt til agenturet fremsende de endelige resultater af analysen, så snart de foreligger, og i princippet senest tre måneder efter datoen for indberetningen af begivenheden.
Agenturet kan anmode organisationer om at fremsende de foreløbige eller endelige resultater af analysen af enhver begivenhed, som er blevet anmeldt, men for hvilken den ikke har modtaget opfølgning, eller for hvilken den kun har modtaget de foreløbige resultater.
6. Hver medlemsstat og agenturet indfører en procedure til analyse af oplysningerne relateret til begivenheder, som er indberettet direkte til dem i henhold til artikel 4, stk. 6, og artikel 5, stk. 2 og 3, med henblik på at fastlægge de sikkerhedsrisici, der er forbundet med disse begivenheder. På grundlag af denne analyse fastlægger de eventuelle passende korrigerende eller forebyggende foranstaltninger, som er nødvendige for at forbedre luftfartssikkerheden.
7. Når en medlemsstat eller agenturet efter analysen omhandlet i stk. 6 fastlægger eventuelle passende korrigerende eller forebyggende foranstaltninger, som er nødvendige for at afhjælpe faktiske eller potentielle sikkerhedsmangler, skal den eller det:
a)
gennemføre disse foranstaltninger rettidigt og
b)
indføre procedurer for at overvåge gennemførelsen og effektiviteten af foranstaltningerne.
8. Hver medlemsstat og agenturet skal for hver begivenhed eller gruppe af begivenheder, der overvåges i overensstemmelse med stk. 4 eller 5, have adgang til den udførte analyse og skal på en passende måde overvåge de foranstaltninger, der træffes af de organisationer, som de hver har ansvaret for.
Hvis en medlemsstat eller agenturet konkluderer, at gennemførelsen og effektiviteten af de indberettede foranstaltninger er uhensigtsmæssig med henblik på at afhjælpe de faktiske eller potentielle sikkerhedsmangler, sørger den for, at den pågældende organisation træffer og gennemfører yderligere passende foranstaltninger.
9. Oplysninger vedrørende analyse af og opfølgning på individuelle begivenheder eller grupper af begivenheder indhentet efter denne artikel registreres, såfremt disse oplysninger er tilgængelige, i den europæiske centrale database i henhold til artikel 8, stk. 2 og 3, rettidigt og senest to måneder efter registreringen af dem i den nationale database.
10. Medlemsstaterne anvender oplysninger fra analysen af indberetninger af begivenheder til at fastlægge eventuelle afhjælpende foranstaltninger, der skal træffes inden for det statslige sikkerhedsprogram.
11. For at holde den brede offentlighed underrettet om sikkerhedsniveauet inden for civil luftfart offentliggør hver medlemsstat mindst én gang om året en sikkerhedsoversigt. Sikkerhedsoversigten skal:
a)
indeholde aggregerede og anonymiserede oplysninger om de typer af begivenheder og andre sikkerhedsrelaterede oplysninger, som er indberettet gennem dens obligatoriske og frivillige nationale indberetningsordning
b)
påpege tendenser
c)
fastlægge de foranstaltninger, som den har truffet.
12. Medlemsstaterne kan også offentliggøre anonymiserede indberetninger af begivenheder og resultater af risikoanalyser.
Artikel 14
Analyse af begivenheder og opfølgning på EU-plan
1. Kommissionen, agenturet og medlemsstaternes kompetente myndigheder deltager regelmæssigt sammen i udvekslingen og analysen af oplysninger i den europæiske centrale database.
Med forbehold af de fortrolighedskrav, der er fastsat i denne forordning, kan observatører indbydes til at medvirke fra sag til sag, hvor dette er relevant.
2. Kommissionen, agenturet og medlemsstaternes kompetente myndigheder samarbejder gennem et netværk af luftfartssikkerhedsanalytikere.
Netværket af luftfartssikkerhedsanalytikere medvirker til at forbedre luftfartssikkerheden i Unionen, navnlig ved at gennemføre sikkerhedsanalyser for at fremme det europæiske program for luftfartssikkerhed og den europæiske plan for luftfartssikkerhed.
3. Agenturet støtter aktiviteterne i netværket af luftfartssikkerhedsanalytikere ved f.eks. at yde bistand til forberedelse og afholdelse af netværkets møder.
4. Agenturet medtager oplysninger om resultatet af analyser af oplysninger, jf. stk. 1, i den årlige sikkerhedsoversigt, jf. artikel 15, stk. 4, i forordning (EF) nr. 216/2008.
Artikel 15
Fortrolighed og hensigtsmæssig brug af oplysninger
1. Medlemsstaterne og organisationerne træffer i overensstemmelse med deres nationale lovgivning de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre de oplysninger om begivenheder, de modtager i medfør af artikel 4, 5 og 10, en passende fortrolighedsgrad, og det samme gør agenturet.
Hver medlemsstat, hver organisation, der er etableret i en medlemsstat, og agenturet behandler kun personoplysninger i det omfang, det er nødvendigt i medfør af denne forordning, og med forbehold af nationale retsakter til gennemførelse af direktiv 95/46/EF.
2. Oplysninger, der stammer fra indberetninger af begivenheder, må kun anvendes til det formål, hvortil de er indsamlet, jf. dog bestemmelserne om beskyttelse af følsomme oplysninger i artikel 12, 14 og 15 i forordning (EU) nr. 996/2010.
Medlemsstaterne, agenturet og organisationerne stiller hverken oplysningerne om begivenheder til rådighed eller anvender dem
a)
med henblik på at placere skyld eller ansvar eller
b)
til et hvilket som helst andet formål end til opretholdelse eller forbedring af luftfartssikkerheden.
3. Kommissionen, agenturet og medlemsstaternes kompetente myndigheder sikrer, når de opfylder deres forpligtelser som omhandlet i artikel 14 i relation til oplysningerne i den europæiske centrale database:
a)
at oplysningerne behandles fortroligt, og
b)
at anvendelsen af oplysningerne begrænses til, hvad der er strengt nødvendigt med henblik på at opfylde deres sikkerhedsrelaterede forpligtelser uden at placere skyld eller ansvar; i denne forbindelse anvendes disse oplysninger navnlig til risikostyring og analyse af sikkerhedstendenser, der kan føre til sikkerhedsanbefalinger eller foranstaltninger og dermed afhjælpe faktiske eller potentielle sikkerhedsmangler.
4. Medlemsstaterne sørger for, at deres kompetente myndigheder som omhandlet i artikel 6, stk. 3, og deres kompetente retsplejemyndigheder samarbejder med hinanden på grundlag af administrative forhåndsaftaler. Disse administrative forhåndsaftaler skal sikre den korrekte balance mellem på den ene side behovet for god retspleje og på den anden side, at der til stadighed er adgang til sikkerhedsoplysninger.
Artikel 16
Beskyttelse af informationskilderne
1. Ved »personoplysninger« forstås ved anvendelsen af denne artikel især navne eller adresserne på fysiske personer.
2. Hver organisation, der er etableret i en medlemsstat, sikrer, at alle personoplysninger alene stilles til rådighed for andre end de af denne organisations ansatte, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, hvis det er absolut nødvendigt for at undersøge begivenheder med henblik på at styrke luftfartssikkerheden.
Anonymiserede oplysninger videregives inden for organisationen i relevant omfang.
3. Hver medlemsstat sikrer, at ingen personoplysninger nogensinde registreres i den nationale database, der er omhandlet i artikel 6, stk. 6. Sådanne anonymiserede oplysninger stilles til rådighed for alle relevante parter, f.eks. for at gøre det muligt for dem at opfylde deres forpligtelser i relation til forbedring af luftfartssikkerheden.
4. Agenturet sikrer, at ingen personoplysninger nogensinde registreres i agenturets database, der er omhandlet i artikel 6, stk. 8. Sådanne anonymiserede oplysninger stilles til rådighed for alle relevante parter, f.eks. for at gøre det muligt for dem at opfylde deres forpligtelser i relation til forbedring af luftfartssikkerheden.
5. Medlemsstaterne og agenturet må ikke forhindres i at træffe eventuelle nødvendige foranstaltninger til opretholdelse eller forbedring af luftfartssikkerheden.
6. Med forbehold af gældende national strafferet afstår medlemsstaterne fra at iværksætte retsforfølgning for uforsætlige eller uagtsomme lovovertrædelser, som de kun får kendskab til, fordi de er indberettet i henhold til artikel 4 og 5.
Første afsnit gælder ikke i de tilfælde, der er omhandlet i stk. 10. Medlemsstaterne kan opretholde eller træffe foranstaltninger, der styrker beskyttelsen af indberettere eller personer, som er nævnt i indberetninger af begivenheder. Medlemsstaterne kan navnlig anvende denne bestemmelse uden de undtagelser, der er nævnt i stk. 10.
7. Hvis disciplinærsager eller administrative procedurer er indledt i henhold til national lovgivning, bør oplysninger indeholdt i indberetninger af begivenheder ikke bruges imod:
a)
indberettere eller
b)
personer nævnt i indberetninger af begivenheder.
Første afsnit gælder ikke i de tilfælde, der er nævnt i stk. 10.
Medlemsstaterne kan opretholde eller træffe foranstaltninger, der styrker beskyttelsen af indberettere eller personer nævnt i indberetninger af begivenheder. Medlemsstaterne kan navnlig udvide denne beskyttelse til civile eller strafferetlige søgsmål.
8 Medlemsstaterne kan vedtage eller bibeholde lovgivning, der sikrer et niveau for beskyttelse af indberettere eller for personer nævnt i indberetninger af begivenheder, som er højere end det niveau, der er fastsat i denne forordning.
9. Med undtagelse af de tilfælde, der er nævnt i stk. 10, må ansatte og kontraktansatte medarbejdere, som indberetter eller er nævnt i indsamlede indberetninger af begivenheder i medfør af artikel 4 og 5, ikke udsættes for nogen form for sanktioner fra arbejdsgiverens side eller fra den organisation, for hvilken tjenesten ydes, på grundlag af oplysninger fra indberetteren.
10. Beskyttelsen i henhold til stk. 6, 7 og 9 gælder ikke i nogen af de følgende situationer:
a)
i tilfælde af forsætlig forsømmelse
b)
hvor der har været en tydelig, alvorlig og grov tilsidesættelse af en åbenbar risiko og dyb mangel på professionelt ansvar for at foretage sådanne handlinger, som tydeligvis er påkrævet under omstændighederne, hvilket forårsager forudsigelig skade på en person eller ejendom, eller hvilket i alvorlig grad bringer luftfartssikkerheden i fare.
11. Hver organisation, der er etableret i en medlemsstat, indfører efter høring af sine personalerepræsentanter interne regler, der beskriver, hvordan principper om en åben rapporteringskultur, navnlig princippet i stk. 9, garanteres og gennemføres i deres organisation.
Det organ, der er udnævnt i henhold til stk. 12, kan anmode om at revidere de interne regler for organisationer, der er etableret i den medlemsstat, det henhører under, før disse interne regler indføres.
12. Hver medlemsstat udpeger et organ, som er ansvarligt for gennemførelsen af stk. 6, 9 og 11.
Ansatte og kontraktansatte kan til dette organ indberette formodede overtrædelser af bestemmelserne i denne artikel. Ansatte og kontraktansatte kan ikke straffes for at indberette formodede overtrædelser. Ansatte og kontraktansatte kan orientere Kommissionen om sådanne formodede overtrædelser.
Det udpegede organ rådgiver i givet fald de relevante myndigheder i sin medlemsstat vedrørende retsmidler eller sanktioner ved anvendelse af artikel 21.
13. Den 15. maj 2019 og derefter hvert femte år fremsender hver medlemsstat til Kommissionen en rapport om anvendelsen af denne artikel, og navnlig om aktiviteterne i det ansvarlige organ, der er udnævnt i henhold til stk. 12. Rapporten må ikke indeholde personoplysninger.
Artikel 17
Ajourføring af bilagene
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 18 med henblik på at:
a)
ajourføre listen over obligatoriske datafelter i indberetninger af begivenheder, som er fastsat i bilag I, hvis det på baggrund af de indhøstede erfaringer med anvendelsen af denne forordning viser sig nødvendigt at indføre ændringer med henblik på at forbedre luftfartssikkerheden
b)
ajourføre formularen i bilag III vedrørende anmodning om oplysninger fra den europæiske centrale database for at tage hensyn til de indhøstede erfaringer og nye udviklinger
c)
tilpasse alle bilagene til Eccairs-softwaren og ADREP-taksonomien samt til andre retsakter vedtaget af Unionen og til internationale aftaler.
Med henblik på ajourføring af listen over obligatoriske datafelter afgiver agenturet og netværket af luftfartssikkerhedsanalytikere omhandlet i artikel 14, stk. 2, passende udtalelse(r) til Kommissionen.
Artikel 18
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 7, stk. 6, og artikel 17, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra datoen for denne forordnings ikrafttræden. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 7, stk. 6, og artikel 17 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 7, stk. 6, og artikel 17 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 19
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 65 i forordning (EF) nr. 216/2008. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Artikel 20
Aktindsigt og beskyttelse af personoplysninger
1. Med undtagelse af artikel 10 og 11, som fastsætter strengere regler for adgang til data og oplysninger i den europæiske centrale database, finder denne forordning anvendelse med forbehold af forordning (EF) nr. 1049/2001.
2. Denne forordning anvendes med forbehold af nationale retsakter til gennemførelse af direktiv 95/46/EF og i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 21
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter regler om sanktioner for overtrædelse af denne forordning. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og om alle senere ændringer.
Artikel 22
Ændring af forordning (EU) nr. 996/2010
Artikel 19 i forordning (EU) nr. 996/2010 udgår.
Nævnte artikel forbliver dog gældende indtil datoen for anvendelsen af denne forordning i overensstemmelse med artikel 24, stk. 3.
Artikel 23
Ophævelse
Direktiv 2003/42/EF, forordning (EF) nr. 1321/2007 og forordning (EF) nr. 1330/2007 ophæves. De forbliver dog gældende indtil datoen for anvendelsen af denne forordning i overensstemmelse med artikel 24, stk. 3.
Artikel 24
Ikrafttræden og anvendelse
1. Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Kommissionen offentliggør og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en evalueringsrapport om gennemførelsen af denne forordning senest den 16. november 2020 Rapporten skal særlig omfatte denne forordnings bidrag til at reducere antallet af havarier af luftfartøjer og dødsfald i forbindelse dermed. På grundlag af denne rapport fremsætter Kommissionen, hvis det er hensigtsmæssigt, passende forslag til ændring af denne forordning.
3. Denne forordning anvendes fra den 15. november 2015, og ikke inden de i artikel 4, stk. 5, omhandlede gennemførelsesforanstaltninger er trådt i kraft. Artikel 7, stk. 2, anvendes, når de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter til præcisering og udarbejdelse af den i artikel 7, stk. 6 og 7, omhandlede europæiske fælles risikoklassificeringsordning træder i kraft.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. april 2014.