ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1046/2014 НА КОМИСИЯТА
от 28 юли 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 508/2014 на Европейския парламент и на Съвета относно Европейския фонд за морско дело и рибарство по отношение на критериите за изчисляване на допълнителните разходи на операторите във връзка с риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 508/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за Европейския фонд за морско дело и рибарство и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2328/2003, (ЕО) № 861/2006, (ЕО) № 1198/2006 и (ЕО) № 791/2007 на Съвета и Регламент (ЕС) № 1255/2011 на Европейския парламент и на Съвета (1), и по-специално член 72, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно глава V от Регламент (ЕС) № 508/2014 Европейският фонд за морско дело и рибарство може да подпомага компенсирането на допълнителните разходи на операторите във връзка с риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора.
(2)
С цел да се запази конкурентоспособността на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони на Съюза спрямо подобни продукти от други региони на Съюза, през 1992 г. Съюзът въведе мерки за компенсиране на съответните допълнителни разходи в сектора на рибарството и аквакултурите. Мерките за компенсиране през периода 2007-2013 г. бяха определени с Регламент (ЕО) № 791/2007 на Съвета (2). Поради структурната, социалната и икономическата ситуация в най-отдалечените региони на Съюза, усложнена от тяхната отдалеченост, островен характер, малка площ, трудна топография, икономическа зависимост от малко на брой продукти и специфични климатични условия, е необходимо да продължи предоставянето на помощ, за да се компенсират допълнителните разходи за риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури, считано от 1 януари 2014 г. Компенсирането на допълнителните разходи, направени от операторите в тези региони, действително им помага да останат икономически жизнеспособни.
(3)
Тези допълнителни разходи следва да бъдат посочени в план за компенсации, както е посочено в член 72 от Регламент (ЕС) № 508/2014.
(4)
С цел да се осигури хармонизирано и равно третиране на всички засегнати региони, чрез по-добра съпоставимост между различните региони и между последователни години, и особено за да се избегне свръхкомпенсиране на допълнителни разходи, е необходимо да се определят критериите за изчисляване на допълнителните разходи, произтичащи от специфичните проблеми в най-отдалечените региони на Съюза. Общите критерии, които трябва да се използват, ще гарантират, че за всички засегнати региони се прилага хомогенен метод за изчисляване на допълнителните разходи.
(5)
Референтните разходи за продукти или категории продукти, направени от операторите в континенталната част на държавата членка или на територията на Съюза, въз основа на които се определят допълнителни разходи, следва да се оценят особено грижливо, за да се избегне свръхкомпенсиране.
(6)
Съществуват продукти или категории продукти, за които не съществуват критерии за сравнение или единици за измерване в континенталната част от територията на съответната държава членка. В такива случаи референтната стойност за изчисляване на допълнителните разходи се определя в сравнение с разходите за еквивалентен продукт или категории продукти, направени от оператори от континенталната част на Съюза.
(7)
Предвид различните пазарни условия в най-отдалечените региони, колебанията в улова и запасите, както и в пазарното търсене, съответните държави членки следва сами да определят продуктите (или категориите продукти) от риболов и аквакултури, отговарящи на изискванията за компенсиране, съответните максимални количества и размера на компенсацията в рамките на общото разпределение за държава членка.
(8)
Държавите членки следва да определят размера на компенсацията на ниво, което позволява да се компенсират подходящо допълнителните разходи, породени от специфичните проблеми на най-отдалечените региони, и да се избегне свръхкомпенсиране. За тази цел при определянето на размера на компенсацията следва да се вземат предвид и другите видове публична намеса, включително всякаква държавна помощ, нотифицирана съгласно член 108, параграф 3 от Договора и член 73 от Регламент (ЕС) № 508/2014, които оказват въздействие върху размера на допълнителните разходи.
(9)
С цел да се осигури хармонизирано представяне на допълнителните разходи е необходимо те да бъдат изразени на базата на тонове живо тегло, както е определено в Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (3) и Регламент (ЕО) № 409/2009 на Комисията (4), с който се определят коефициенти на преобразуване и кодове на начините за представяне на прясна и прясно осолена преработена риба в Европейския съюз, използвани за преобразуване на теглото на съхранената или преработена риба в живо тегло за целите на наблюдението на улова.
(10)
С цел да се докаже, че не съществува свръхкомпенсиране, държавите членки следва да включват съответна информация относно прилагането на компенсационния механизъм в рамките на годишния доклад за изпълнението, посочен в член 114, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 508/2014.
(11)
За да се осигури бързо прилагане на мерките, предвидени в настоящия регламент, при положение че разходите вече отговарят на условията за Европейския фонд за морско дело и рибарство от 1 януари 2014 г. в съответствие с член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
С настоящия регламент се установяват критериите за изчисляване на допълнителните разходи, направени в периода на допустимост, определен в член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 от операторите във връзка с риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора, поради специфичните проблеми на най-отдалечените региони.
Член 2
1. Допълнителните разходи, посочени в член 1, се изчисляват отделно за всяка от следните дейности:
а)
риболов;
б)
отглеждане;
в)
преработване;
г)
предлагане на пазара.
2. В рамките на всяка от дейностите, посочени в параграф 1, допълнителните разходи се изчисляват като разходни позиции, изброени в плана за компенсации, посочен в член 72 от Регламент (ЕС) № 508/2014, за всеки продукт или категория продукти, определени от държавата членка като отговарящи на условията за компенсация.
3. Допълнителните разходи се определят за всяка разходна позиция като разликата между разходите, направени от операторите в съответните най-отдалечени региони, от които са приспаднати всички други видове публична намеса, които оказват въздействие върху равнището на допълнителните разходи, и съпоставимите разходи, направени от операторите в континенталната част на съответната държава членка.
4. Чрез дерогация от параграф 3 за разходни позиции, специфични за продукти или категории продукти, за които не съществуват критерии за сравнение, или единици за измерване в континенталната част от територията на държавата членка, допълнителните разходи следва да се определят въз основа на сравняване със съпоставимите разходи за еквивалентни продукти или категории продукти, направени от оператори от континенталната част на Съюза.
5. При изчисляването на допълнителните разходи се взема под внимание всяка публична намеса, включително всяка държавна помощ, нотифицирана съгласно член 108, параграф 3 от Договора и член 73 от Регламент (ЕС) № 508/2014.
Член 3
1. Изчисляването на допълнителните разходи се основава само на разходи, произтичащи от специфичните проблеми на най-отдалечените региони.
2. Изчисляването на допълнителните разходи се основава на средна годишна стойност на регистрираните цени.
3. Допълнителните разходи се изразяват в евро за тон живо тегло и, когато е необходимо, всички разходни компоненти на общите допълнителни разходи се изразяват в евро за тон живо тегло.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 28 юли 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1046/2014
af 28. juli 2014
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond med hensyn til fastlæggelse af kriterierne for beregning af de meromkostninger, som operatørerne har ved fangst, opdræt, forarbejdning og afsætning af visse fiskevarer og akvakulturprodukter fra regionerne i den yderste periferi
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning tilEuropa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014 af 15. maj 2014 om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2328/2003, (EF) nr. 861/2006, (EF) nr. 1198/2006 og (EF) nr. 791/2007 samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1255/2011 (1), særlig artikel 72, stk. 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Efter kapitel V i forordning (EU) nr. 508/2014 kan Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) støtte godtgørelse af de meromkostninger, som operatørerne har ved fangst, opdræt, forarbejdning og afsætning af visse fiskevarer og akvakulturprodukter fra Unionens regioner i den yderste periferi som omhandlet i artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
(2)
For at opretholde konkurrenceevnen for visse fiskevarer og akvakulturprodukter fra regionerne i Unionens yderste periferi i forhold til tilsvarende produkter fra andre regioner i Unionen indførte Unionen i 1992 foranstaltninger, som skulle godtgøre de dermed forbundne meromkostninger i fiskeri- og akvakultursektoren. Godtgørelsesforanstaltningerne for perioden 2003-2013 blev fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 791/2007 (2). Grundet den strukturelle sociale og økonomiske situation i Unionens regioner i den yderste periferi, der forværres af deres fjerne beliggenhed, lille areal, vanskelige topografiske forhold, økonomiske afhængighed af nogle få varer og særlige klimatiske forhold, er det nødvendigt fortsat at yde støtte til at godtgøre meromkostninger for fangst, opdræt, forarbejdning og afsætning af visse fiskevarer og akvakulturprodukter fra den 1. januar 2014. Godtgørelsen for meromkostninger hjælper operatører fra disse regioner til at forblive økonomisk levedygtige.
(3)
Disse meromkostninger bør fastsættes i en godtgørelsesplan som omhandlet i artikel 72 i forordning (EU) nr. 508/2014.
(4)
Med henblik på at behandle alle berørte regioner på harmoniseret og lige vis er det nødvendigt fastsætte kriterierne for beregning af de meromkostninger, som følger af de særlige ulemper i Unionens regioner i den yderste periferi, gennem bedre sammenlignelighed mellem regionerne og sammenlignelighed fra år til år, særlig med henblik på at undgå overkompensation af meromkostningerne. De fælles kriterier vil blive benyttet til at sikre, at der anvendes en ensartet metode til beregning af meromkostningerne for alle de berørte regioner.
(5)
For at undgå overkompensation bør skønnene af de referenceomkostninger for produkter eller kategorier af produkter for operatører på den kontinentale del af medlemsstatens eller Unionens område, på grundlag af hvilke meromkostningerne fastsættes, foretages med særlig omhu.
(6)
Der er produkter og kategorier af produkter, for hvilke der ikke findes sammenligningskriterier eller måleenheder i den kontinentale del af den berørte medlemsstat. I sådanne tilfælde fastsættes referencen for beregning af meromkostningen ved at sammenligne med omkostningerne for et tilsvarende produkt eller kategori af produkter for operatører fra den kontinentale del af Unionen.
(7)
På grund af de anderledes afsætningsvilkår i de pågældende regioner i den yderste periferi, udsvingene i fangster og bestande og markedsefterspørgslen bør det overlades til de relevante medlemsstater inden for de samlede tildelinger pr. medlemsstat at fastsætte, hvilke fiskevarer og akvakulturprodukter eller kategorier heraf og hvilke maksimumsmængder heraf der kan ydes godtgørelse for, og hvor stor en godtgørelse der skal ydes.
(8)
Medlemsstaterne bør fastsætte godtgørelsen således, at der sikres en passende udligning af de meromkostninger, der skyldes de særlige ulemper i regionerne i den yderste periferi, og at overkompensation undgås. Med henblik herpå bør der ved godtgørelsen også tages hensyn til andre former for offentlig intervention, herunder statsstøtte, som er meddelt efter artikel 108, stk. 3, i TEUF og artikel 73 i forordning (EU) nr. 508/2014, og som har indvirkning på meromkostningernes størrelse.
(9)
Med henblik på at give en harmoniseret præsentation af meromkostningerne er det nødvendigt at udtrykke meromkostninger på grundlag af ton levende vægt som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (3) og Kommissionens forordning (EF) nr. 409/2009 (4), som fastsætter EU-omregningskoefficienter og præsentationskoder for forarbejdet fisk til omregning af vægten af opbevaret eller forarbejdet fisk (fersk og fersk saltet) til levende vægt med henblik på overvågning af fangsterne.
(10)
For at påvise, at der ikke er overkompensation, bør medlemsstaterne vedlægge relevante oplysninger om gennemførelsen af godtgørelsesmekanismen i den årlige gennemførelsesrapport som fastsat i artikel 114, stk. 2, i forordning (EU) nr. 508/2014.
(11)
For at muliggøre en øjeblikkelig anvendelse af de i denne forordning fastsatte foranstaltninger, eftersom udgifterne allerede har været berettiget til støtte fra Den Europæiske Hav- og Fiskeri fond siden den 1. januar 2014 i henhold til artikel 65, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (5), bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning fastsættes kriterierne for beregningen af meromkostninger som operatørerne har i den støtteberettigelsesperiode, der er defineret i artikel 65, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013, ved fangst, opdræt, forarbejdning og afsætning af visse fiskevarer og akvakulturprodukter fra regionerne i Unionens yderste periferi omhandlet i artikel 349 i TEUF, som følger af de særlige ulemper i disse regioner i den yderste periferi.
Artikel 2
1. De meromkostninger, der er omhandlet i artikel 1, beregnes separat for hver af de følgende aktiviteter:
a)
fangst
b)
opdræt
c)
forarbejdning
d)
afsætning.
2. Inden for hver af de aktiviteter, der er omhandlet i stk. 1, beregnes meromkostninger efter udgiftsposter, som opført i godtgørelsesplanerne omhandlet i artikel 72 i forordning (EU) nr. 508/2014, for hvert produkt eller hver kategori af produkter, som medlemsstaterne har udpeget til at være støtteberettigede.
3. Meromkostninger fastslås for enhver given udgiftspost som forskellen mellem omkostningerne for operatører i de berørte regioner i den yderste periferi nedsat med enhver form for offentlig intervention, der påvirker meromkostningernes størrelse, og de sammenlignelige omkostninger for operatører på kontinentet i den pågældende medlemsstat.
4. Uanset artikel 3 fastsættes meromkostningen for udgiftsposter til produkter og kategorier af produkter, for hvilke der ikke findes sammenligningskriterier eller måleenheder på den kontinentale del af medlemsstatens område, ved sammenligning med sammenlignelige omkostninger for tilsvarende produkter eller kategorier af produkter for operatører fra den kontinentale del af Unionens område.
5. Ved beregningen af meromkostningerne tages der hensyn til enhver offentlig intervention, herunder statsstøtte meddelt i henhold til artikel 108, stk. 3, i TEUF og artikel 73 i forordning (EU) nr. 508/2014.
Artikel 3
1. Beregningen af meromkostningerne baseres kun på omkostninger, som følger af de særlige ulemper i regionerne i den yderste periferi.
2. Beregningen af meromkostningerne baseres på årsgennemsnittet af de noterede priser.
3. Meromkostningerne udtrykkes i EUR pr. ton levende vægt, og alle de samlede meromkostningers omkostningsforhold skal i givet fald konverteres til EUR pr. ton levende vægt.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. juli 2014.