РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1028/2014 НА КОМИСИЯТА
от 26 септември 2014 година
за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1207/2011 за определяне на изисквания относно функционирането и оперативната съвместимост на наблюдението в рамките на системата Единно европейско небе
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 552/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. относно оперативната съвместимост на европейската мрежа за управление на въздушното движение (Регламент за оперативната съвместимост) (1), и по-специално член 3, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент за изпълнение (ЕС) № 1207/2011 на Комисията (2) се определят изискванията относно системите, участващи в предоставянето на данни от наблюдението с цел да се гарантира хармонизирането на функциите, оперативната съвместимост и ефективността на тези системи в рамките на Европейската мрежа за управление на въздушното движение, както и за целите на координирането между гражданското и военното въздухоплаване.
(2)
За да бъдат в състояние да оборудват новите въздухоплавателни средства с нови функционални възможности, операторите трябва да имат необходимите спецификации за оборудването най-малко 24 месеца преди предвидената дата на въвеждане. Съответните сертификационни спецификации обаче бяха приети от Европейската агенция за авиационна безопасност (ЕААБ) едва през декември 2013 г. Вследствие на това операторите няма да могат да оборудват нови въздухоплавателни средства с новите функционални възможности за автоматичен зависим обзор - радиопредаване „Out“ и режим S Enhanced до 8 януари 2015 г. Ето защо Регламент за изпълнение (ЕС) № 1207/2011 следва да бъде изменен, така че да се осигури на засегнатите оператори достатъчно допълнително време за тази цел.
(3)
Забавянията в сертифицирането и наличието на изискваното оборудване, както и недостатъчния промишлен капацитет за оборудване на въздухоплавателните средства пречат на безпрепятственото модернизиране на съществуващия флот. Редица въздухоплавателни средства, основно тези за трансатлантически операции, също трябва да бъдат оборудвани с функционална възможност за автоматичен зависим обзор - радиопредаване „Out“ до 1 януари 2020 г., както е разпоредила Федералната авиационна администрация на САЩ (FAA). Срокът за модернизиране с функционалните възможности за автоматичен зависим обзор - радиопредаване „Out“ и режим S Enhanced трябва следователно да бъде удължен и съобразен по-добре с крайния срок за изискванията на FAA за автоматичен зависим обзор - радиопредаване.
(4)
Операторите на държавни въздухоплавателни средства следва да се възползват от подобни отсрочки на датите на прилагане, от каквито се ползват и другите оператори на въздухоплавателни средства. Следователно крайният срок за модернизиране на държавните въздухоплавателни средства с новите функционални възможности автоматичен зависим обзор - радиопредаване „Out“ и режим S Enhanced, също следва да бъде удължен.
(5)
Регламент за изпълнение (ЕС) № 1207/2011 следва да бъде съответно изменен.
(6)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета за единно небе, създаден съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 549/2004,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент за изпълнение (ЕС) № 1207/2011 се изменя, както следва:
(1)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
Параграф 4 се заменя със следното:
„4. Операторите гарантират, че:
а)
въздухоплавателни средства, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално на или след 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи с функционалните възможности, установени в част А от приложение II;
б)
въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крейсерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално на или след 8 юни 2016 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, установени в част Б от същото приложение;
в)
въздухоплавателни средства с неподвижно крило и максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крейсерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално на или след 8 юни 2016 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, установени в част В от същото приложение.“
б)
Параграф 5 се заменя със следното:
„5. Операторите гарантират, че:
а)
най-късно до 7 декември 2017 г. въздухоплавателни средства, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи с функционалните възможности, установени в част А от приложение II;
б)
най-късно до 7 юни 2020 г. въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крейсерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 юни 2016 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, определени в част Б от същото приложение;
в)
най-късно до 7 юни 2020 г. въздухоплавателни средства с неподвижно крило и с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крейсерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 юни 2016 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, определени в част В от същото приложение.“
(2)
В член 8 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Държавите членки гарантират, че най-късно до 7 юни 2020 г. транспортните държавни въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крейсерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, определени в части Б и В от същото приложение.“
(3)
В член 14 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Определени видове въздухоплавателни средства със свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 юни 2016 г., които имат максимална излетна маса над 5 700 kg или максимална крейсерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, и чийто бордови цифров интерфейс не поддържа пълния набор от параметри, подробно описани в част В от приложение II, могат да бъдат освободени от задължението за спазване на изискванията по член 5, параграф 5, буква в).“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 26 септември 2014 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1028/2014
af 26. september 2014
om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1207/2011 om fastlæggelse af krav til overvågningens præstationer og interoperabilitet i det fælles europæiske luftrum
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 552/2004 af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det fælles europæiske lufttrafikstyringsnet (»interoperabilitetsforordningen«) (1), særlig artikel 3, stk. 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1207/2011 (2) fastsættes krav til systemer, som bidrager til at stille overvågningsdata til rådighed med henblik på at sikre en harmonisering af disse systemers præstationer, interoperabilitet og effektivitet inden for det europæiske lufttrafikstyringsnet og med henblik på samordning af civile og militære flyvninger.
(2)
For at kunne forsyne nye luftfartøjer med nyt udstyr skal operatører have adgang til de nødvendige udstyrsspecifikationer mindst 24 måneder inden den planlagte anvendelsesdato. De relevante certificeringsspecifikationer blev imidlertid først vedtaget af Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EASA) i december 2013. Som følge heraf vil det ikke være muligt for operatørerne at forsyne nye luftfartøjer med den nye ADS-B »Out«- og Mode S Enhanced-funktion senest den 8. januar 2015. Gennemførelsesforordning (EU) nr. 1207/2011 bør derfor ændres, således at de berørte operatører får tilstrækkelig yderligere tid til dette formål.
(3)
Forsinkelser, både når det gælder certificering og muligheden for at skaffe det nødvendige udstyr samt industrielle kapacitetsbegrænsninger med hensyn til montering af udstyret på luftfartøjer, volder problemer for eftermonteringen på den eksisterende flåde. En række luftfartøjer, som primært opererer på transatlantiske ruter, skal også være udstyret med ADS-B »Out«-funktionen pr. 1. januar 2020 som krævet af USA's Federal Aviation Administration (FAA). Eftermonteringsfristen for ADS-B »Out« og Mode S Enhanced bør derfor forlænges og i højere grad tilpasses fristen for FAA's krav om ADS-B.
(4)
Operatører af statsluftfartøjer bør indrømmes en forlængelse af gennemførelsesfrister svarende til andre luftfartøjsoperatørers. Fristen for eftermontering af nye ADS-B »Out«- og Mode S Enhanced-funktioner bør derfor også forlænges for statsluftfartøjers vedkommende.
(5)
Gennemførelsesforordning (EU) nr. 1207/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(6)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for det Fælles Luftrum, der er nedsat ved artikel 5 i forordning (EF) nr. 549/2004 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I gennemførelsesforordning (EU) nr. 1207/2011 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 5 ændres således:
a)
Stk. 4 affattes således:
»4. Operatører sikrer, at
a)
luftfartøjer, som udfører de i artikel 2, stk. 2, nævnte flyvninger med et individuelt luftdygtighedsbevis, der er udstedt for første gang den 8. januar 2015 eller derefter, er udstyret med SSR-transpondere med den kapacitet, som defineres i del A til bilag II
b)
luftfartøjer med en maksimal certificeret startmasse på over 5 700 kg, eller hvis maksimale egenfart i marchhøjde kan overstige 250 knob, som udfører de i artikel 2, stk. 2, nævnte flyvninger med et individuelt luftdygtighedsbevis, der er udstedt for første gang den 8. juni 2016 eller derefter, udover den kapacitet, der er fastlagt i del A til bilag II, er udstyret med SSR-transpondere med den kapacitet, der er fastlagt i del B til samme bilag
c)
fastvingede luftfartøjer med en maksimal certificeret startmasse på over 5 700 kg, eller hvis maksimale egenfart i marchhøjde kan overstige 250 knob, som udfører de i artikel 2, stk. 2, nævnte flyvninger med et individuelt luftdygtighedsbevis, der er udstedt for første gang den 8. juni 2016 eller derefter, udover den kapacitet, der er fastlagt i del A til bilag II, er udstyret med SSR-transpondere med den kapacitet, der er fastlagt i del C til samme bilag.«
b)
Stk. 5 affattes således:
»5. Operatører sikrer, at
a)
luftfartøjer, som udfører de i artikel 2, stk. 2, nævnte flyvninger med et individuelt luftdygtighedsbevis, der er udstedt for første gang før den 8. januar 2015, senest den 7. december 2017 er udstyret med SSR-transpondere med den kapacitet, der er fastlagt i del A til bilag II
b)
luftfartøjer med en maksimal certificeret startmasse på over 5 700 kg, eller hvis maksimale egenfart i marchhøjde kan overstige 250 knob, som udfører de i artikel 2, stk. 2, nævnte flyvninger med et individuelt luftdygtighedsbevis, der er udstedt for første gang før den 8. juni 2016, udover den kapacitet, der er fastlagt i del A til bilag II, senest den 7. december 2017 er udstyret med SSR-transpondere med den kapacitet, der er fastlagt i del B til samme bilag.
c)
fastvingede luftfartøjer med en maksimal certificeret startmasse på over 5 700 kg, eller hvis maksimale egenfart i marchhøjde kan overstige 250 knob, som udfører de i artikel 2, stk. 2, nævnte flyvninger med et individuelt luftdygtighedsbevis, der er udstedt for første gang før den 8. juni 2016, udover den kapacitet, der er fastlagt i del A til bilag II, senest den 7. december 2017 er udstyret med SSR-transpondere med den kapacitet, der er fastlagt i del C til samme bilag.«
(2)
Artikel 8, stk. 2, affattes således:
»2. Medlemsstaterne sikrer, at statsluftfartøjer af transporttypen med en maksimal certificeret startmasse på over 5 700 kg, eller hvis maksimale egenfart i marchhøjde kan overstige 250 knob, som udfører de i artikel 2, stk. 2, nævnte flyvninger, senest den 7. juni 2020 er udstyret med SSR-transpondere, der udover den kapacitet, der er fastlagt i del A til bilag II, har den kapacitet, der er fastlagt i del B og C til samme bilag.«
(3)
Artikel 14, stk. 1, affattes således:
»1. Specifikke typer af luftfartøjer med et luftdygtighedsbevis, der er udstedt for første gang før den 8. juni 2016, med en maksimal certificeret startmasse på over 5 700 kg, eller hvis maksimale egenfart i marchhøjde kan overstige 250 knob, som ikke råder over det samlede sæt af parametre, som er angivet i del C til bilag II, i en digital bustilslutning om bord på luftfartøjet, kan fritages for at opfylde kravene i artikel 5, stk. 5, litra c).«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. september 2014.