РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Япония по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/752/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Япония гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, установени в Япония. На 27 януари 2014 г. бе получено допълнение към това становище. В техническото становище бяха установени редица различия между правно обвързващите изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК в Япония, и правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012. Освен на сравнителен анализ на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ЦК в Япония, настоящото решение се основава обаче и на оценка на постигнатата чрез тези изисквания степен на намаляване на рисковете.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК, е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Япония по отношение на получилите разрешение там организации за клиринг („ОК“) обхващат Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), който установява надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на ценни книжа и финансови деривати, както и Закона за стоковите деривати от 2009 г. („ЗСД“), осигуряващ надзорната рамка за организациите, извършващи клиринг на стоки. Настоящото решение обхваща единствено режима, установен със ЗФИФБ.
(7)
ЗФИФБ постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг министър-председателят на Япония трябва да се увери, че правилникът за дейността на ОК (вътрешните правила и процедури на организацията за клиринг) е съгласуван с приложимите законови и подзаконови актове; че финансовото състояние на ОК му позволява да извършва клиринг на финансови инструменти; че прогнозите за приходите и разходите, свързани с дейността на ОК, са благоприятни; че персоналът на ОК разполага с необходимите знания и опит за извършване на клиринг на финансови инструменти по подходящ и сигурен начин; както и че структурата и системата на ОК са достатъчно развити, за да осигурят нормалното протичане на сетълмента. Съгласно член 194-7(1) от ЗФИФБ министър-председателят делегира на комисаря на Агенцията за финансови услуги на Япония („АФУЯ“) правомощията, предоставени му по силата на ЗФИФБ. Поради това отговорността за предоставяне на лиценз за клиринг се носи от комисаря на АФУЯ.
(8)
Освен това през декември 2013 г. АФУЯ публикува подробни Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар („Насоките“), които съдържат детайлно описание на надзорната рамка по отношение на инфраструктурите на финансовия пазар, включително ОК, и по-специално на начина, по който ОК трябва да спазват изискванията на ЗФИФБ. Насоките са приложени във вътрешните правила и процедури на ОК.
(9)
Ето защо действащите в Япония правно обвързващи изисквания имат двустълбова структура. Определените в ЗФИФБ основни принципи по отношение на ОК представляват т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ОК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Япония. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Япония. С цел да удостоверят съблюдаването на основните правила, ОК трябва да представят своите вътрешни правила и процедури пред комисаря на АФУЯ за одобрение. Тези вътрешни правила и процедури представляват втория стълб на правно обвързващите изисквания в Япония, чрез който се предоставят нормативни подробности относно начина, по който кандидатстващата ОК отговаря на тези стандарти в съответствие с Насоките. Освен това вътрешните правила и процедури на ОК съдържат допълнителни разпоредби, които допълват основните правила. След като бъдат одобрени от комисаря на АФУЯ, тези вътрешни правила и процедури придобиват правно обвързваща сила за ОК. Следователно тези правила представляват неразделна част от правната и надзорната уредба, с която трябва да се съобразяват установените в Япония ЦК. В случай на неспазване на основните правила или на вътрешните правила и процедури на ОК, комисарят на АФУЯ има правото да предприеме административни мерки срещу ОК, включително издаването на заповеди за подобряване на стопанските операции или отмяна на целия или на част от лиценза на ОК.
(10)
Вследствие на основните правила, приложими по отношение на ОК, допълнени от техните вътрешни правила и процедури, се постигат съществени резултати, еквивалентни на заложените в правилата, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012. По-специално, правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК по отношение на броя на случаите на неизпълнение, които трябва да бъдат покрити от общите финансови ресурси, изискват ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да могат да покрият най-малко неизпълнението на двамата клирингови членове, към които те имат най-големи експозиции, при екстремни, но реалистични пазарни условия („принцип на двойното покритие“). Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно.
(11)
Правно обвързващите изисквания, приложими спрямо ОК във връзка с риска по отношение на ликвидността, изискват от ОК, извършващи клиринг на повече от 95 % от обема на подлежащите на клиринг трансакции в Япония, да прилагат принципа на двойното покритие. Това изискване гарантира степен на намаляване на риска, еквивалентна на изискваната съгласно дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно следва да се счита за еквивалентно. И накрая, вследствие на правно обвързващите изисквания, приложими спрямо всички ОК по отношение на непрекъснатостта на стопанската дейност, изискванията за обезпеченията, инвестиционната политика, риска във връзка със сетълмента, разделянето и преносимостта, изчисляването и управлението на първоначалните допълнителни обезпечения (в т.ч. организационни изисквания), изискванията, свързани с висшето ръководство, комитета за управление на риска, съхраняването на данни, квалифицираното дялово участие, информацията, предоставяна на компетентния орган, конфликтите на интереси, възлагането на дейности на външни подизпълнители и осъществяването на стопанска дейност, се постигат съществени резултати, еквивалентни на установените в Регламент (ЕС) № 648/2012, и следователно те следва да се считат за еквивалентни.
(12)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Япония, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(13)
Според второто условие по член 25, параграф 6 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(14)
АФУЯ отговаря за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар. АФУЯ осъществява текущо наблюдение на спазването на изискванията за управление на риска от страна на ОК посредством надзорни и основани на риска процедури за проверка, включително чрез тестове на пруденциалните изисквания. АФУЯ може по-специално да изиска от ОК да предоставят информация, доклади и други данни относно техните стопански дейности, като може да инспектира дейностите, архивите и счетоводството на ОК. Тя също така оценява доколко ОК спазват своите задължения. Вследствие на тези проверки се изготвя доклад, в който се посочват всички установени пропуски. АФУЯ може да използва различни мерки, за да гарантира, че ОК предприемат целесъобразни действия по отношение на установените проблеми, включително да изиска от ОК да удостоверят в писмена форма своевременното отстраняване на подобни проблеми. АФУЯ разполага с допълнителни средства за налагане на спазването на разпоредбите, включително правото да издава и налага заповеди за подобряване на стопанските операции. АФУЯ може също така да отмени целия или част от лиценза на ОК.
(15)
Поради това Комисията стига до заключението, че японската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Япония, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане по отношение на ЦК.
(16)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(17)
ЦК от трета държава могат да кандидатстват за „лиценз за чуждестранен ЦК“, позволяващ им да предоставят в Япония тези услуги, които имат право да предоставят по силата на получено разрешение в съответната им трета държава. Критериите, прилагани спрямо ЦК от трета държава, кандидатстващ за лиценз, са подобни на критериите, прилагани за лицензирането на японски организации за клиринг. По-специално, въз основа на правната и надзорната уредба, приложима в третата държава, кандидатстващият ЦК от трета държава следва да удостовери, че разполага с достатъчно финансови средства, знания и опитни кадри, както и с необходимата система и структура за извършване на клиринг по подходящ и сигурен начин. Освен това ЦК от трети държави, разполагащи с еквивалентен лиценз, издаден от чуждестранни органи, с които АФУЯ е сключила споразумения за сътрудничество, са освободени от някои изисквания, приложими спрямо местни ЦК, получили разрешение в Япония.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че правната и надзорната уредба на Япония изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ОК, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на японската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Япония по отношение на организациите за клиринг („ОК“), получили разрешение там, обхващаща Закона за финансовите инструменти и фондовата борса от 2006 г. („ЗФИФБ“), допълнен от подробните Насоки за надзора на инфраструктурите на финансовия пазар, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 30. oktober 2014
om ækvivalens mellem de reguleringsmæssige rammer i Japan for centrale modparter og kravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre
(2014/752/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (1), særlig artikel 25, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Proceduren for anerkendelse af centrale modparter (CCP'er), der er etableret i tredjelande, jf. artikel 25 i forordning (EU) nr. 648/2012, har til formål at gøre det muligt for CCP'er, der er etableret og har tilladelse i tredjelande, hvis reguleringsmæssige standarder er ækvivalente med dem, der er fastsat i nævnte forordning, at levere clearingydelser til clearingmedlemmer eller handelspladser, der er etableret i Unionen. Nævnte anerkendelsesprocedure og den dertil knyttede ækvivalensafgørelse bidrager dermed til at realisere det overordnede mål i forordning (EU) nr. 648/2012 om at begrænse den systemiske risiko ved at udvide brugen af sikre og forsvarlige CCP'er til at cleare over-the-counter (OTC)-derivataftaler, herunder når nævnte CCP'er er etableret og har tilladelse i et tredjeland.
(2)
For at et tredjelands retlige system kan betragtes som ækvivalent med Unionens retlige system for CCP'er, bør de væsentligste resultater af de gældende retlige og tilsynsmæssige rammer være ækvivalente med Unionens krav i forhold til de reguleringsmæssige mål, de realiserer. Formålet med denne ækvivalensvurdering er derfor at kontrollere, om de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan sikrer, at CCP'er, der er etableret og har tilladelse der, ikke udsætter clearingmedlemmer og handelspladser, der er etableret i Unionen, for et højere risikoniveau end sidstnævnte kunne udsættes for af CCP'er, der har tilladelse i Unionen, og følgelig ikke udgør en uacceptabelt stor systemisk risiko i Unionen.
(3)
Den 1. september 2013 modtog Kommissionen teknisk rådgivning fra Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) om de retlige og tilsynsmæssige rammer, der gælder for CCP'er, som er etableret i Japan. Der blev modtaget et supplement til denne rådgivning den 27. januar 2014. I forbindelse med den tekniske rådgivning blev der identificeret en række forskelle mellem de retligt bindende krav, der på retsligt niveau gælder for CCP'er i Japan, og de retligt bindende krav, der gælder for CCP'er i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012. Denne afgørelse er imidlertid ikke kun baseret på en sammenlignende analyse af de retligt bindende krav, der gælder for CCP'er i Japan, men også på en vurdering af resultatet af disse krav i forhold til den begrænsning af risici, der opnås.
(4)
I overensstemmelse med artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012 skal tre betingelser være opfyldt, for at det kan fastslås, at et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer for CCP'er, som har tilladelse der, er ækvivalente med dem, der er fastsat i nævnte forordning.
(5)
I henhold til den første betingelse skal CCP'er, som har tilladelse i et tredjeland, opfylde retligt bindende krav, som er ækvivalente med kravene i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012.
(6)
De retligt bindende krav i Japan for clearingorganisationer (CO'er), som har tilladelse der, består af »Financial Instruments and Exchange Act 2006« (FIEA), som etablerer de tilsynsmæssige rammer for organisationer, der clearer værdipapirer og finansielle derivater, og »Commodity Derivatives Act 2009« (CDA), som tilvejebringer de tilsynsmæssige rammer for organisationer, der clearer varer. Denne afgørelse omfatter kun den ordning, som er omhandlet i FIEA.
(7)
I henhold til FIEA kan premierministeren i Japan først tildele licens til clearingaktiviteter, når ministeren finder det godtgjort, at den pågældende CO har forretningsrelaterede regler - clearingorganisationens interne regler og procedurer - som er i overensstemmelse med den gældende lovgivning, at den pågældende CO's finansielle situation er tilstrækkelig sikker til, at CO'en kan varetage clearing af finansielle instrumenter, at de forventede indtægter og udgifter i forbindelse med den pågældende CO's forretningsaktiviteter er tilfredsstillende, at den pågældende CO's ansatte har tilstrækkelig viden og erfaring til at kunne foretage clearing af finansielle instrumenter på hensigtsmæssig og sikker vis, og at den pågældende CO's struktur og system er udviklet hensigtsmæssigt, således at afvikling kan foregå på hensigtsmæssig vis. I henhold til artikel 194-7(1) i FIEA tillægger premierministeren kommissæren for »Financial Services Agency of Japan« (JFSA) de beføjelser, som er omfattet af FIEA. Derfor er kommissæren for JFSA ansvarlig for udstedelse af licenser til clearing.
(8)
I december 2013 offentliggjorde JFSA endvidere »Comprehensive Guidelines for Supervision of Financial Market Infrastructures« (retningslinjerne), som indeholder nærmere bestemmelser om de tilsynsmæssige rammer for infrastrukturer på det finansielle marked, herunder CO'er, og navnlig om de foranstaltninger, som CO'er skal træffe for at overholde FIEA. Retningslinjerne gennemføres i CO'ers interne regler og procedurer.
(9)
De retligt bindende krav i Japan antager derfor form af en totrinsstruktur. Hovedprincipperne for CO'er, som er fastsat i FIEA (»de primære regler«), udgør de høje standarder, som CO'er skal overholde for at opnå licens til at levere clearingydelser i Japan. Nævnte primære regler svarer til det første trin i de retligt bindende krav i Japan. For at godtgøre overholdelse af de primære regler skal CO'er indsende deres interne regler og procedurer til kommissæren for JFSA med henblik på godkendelse. Nævnte interne regler og procedurer svarer til det andet trin i de retligt bindende krav i Japan, som skal indeholde præskriptive detaljer om, hvordan den ansøgende CO opfylder nævnte høje standarder i overensstemmelse med retningslinjerne. Endvidere omfatter CO'ers interne regler og procedurer yderligere bestemmelser, som supplerer de primære regler. Når kommissæren for JFSA har godkendt de nævnte interne regler og procedurer, bliver de retligt bindende for den pågældende CO. Nævnte regler udgør derfor en integrerende del af de retlige og tilsynsmæssige rammer, som CCP'er, der er etableret i Japan, skal overholde. I tilfælde af manglende overholdelse af de primære regler eller af den pågældende CO's interne regler og procedurer har kommissæren for JFSA beføjelse til at træffe administrative foranstaltninger over for den pågældende CO, herunder til at udstede påbud med henblik på forbedring af forretningsprocedurerne eller ophævelse af hele eller en del af den pågældende CO's licens.
(10)
De primære regler, der gælder for CO'er, sikrer, suppleret med CO'ernes interne regler og procedurer, vigtige resultater, der er ækvivalente med virkningerne af reglerne i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012. I henhold til de retligt bindende krav, som gælder for CO'er, navnlig med hensyn til det antal misligholdelser, som de samlede finansielle ressourcer skal dække, skal CO'er, som clearer mere end 95 % af de mængder, der cleares i Japan, som minimum dække misligholdelse hos de to clearingmedlemmer, som de har de største eksponeringer over for under ekstreme, men dog realistiske markedsbetingelser (princippet om at dække 2). Nævnte krav sikrer en risikobegrænsning, som er ækvivalent med den, der tilsigtes med kravene i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012, og bør derfor anses for at være ækvivalent.
(11)
I henhold til de retligt bildende krav, som gælder for CO'er med hensyn til likviditetsrisiko, skal CO'er, som clearer mere end 95 % af de mængder, der cleares i Japan, anvende princippet om at dække 2. Nævnte krav sikrer en risikobegrænsning, som er ækvivalent med den, der tilsigtes med kravene i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012, og bør derfor anses for at være ækvivalent. Endelig sikrer de retligt bindende krav, som gælder for alle CO'er med hensyn til forretningskontinuitet, krav om sikkerhedsstillelse, investeringspolitik, afviklingsrisiko, adskillelse og overførbarhed, beregning af initialmarginer og governance, herunder organisatoriske krav, krav til den øverste ledelse, risikoudvalg, regnskabsføring, kvalificeret deltagelse, oplysninger til den kompetente myndighed, interessekonflikter, outsourcing og virksomhedsdrift, vigtige resultater, der er ækvivalente med dem, der er omhandlet i forordning (EU) nr. 648/2012, og bør derfor anses for at være ækvivalente.
(12)
Kommissionen konkluderer derfor, at de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan sikrer, at CO'er, som har tilladelse der, opfylder retligt bindende krav, som er ækvivalente med kravene i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012.
(13)
I henhold til den anden betingelse i artikel 25, stk. 6, skal de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan for CCP'er, der har tilladelse der, sikre, at nævnte CCP'er til enhver tid er underlagt effektivt tilsyn og håndhævelse.
(14)
JFSA er ansvarlig for at føre tilsyn med infrastrukturer på det finansielle marked. JFSA overvåger til enhver tid CO'ers opfyldelse af krav til risikostyring ved hjælp af procedurer for overvågning og risikobaserede undersøgelser, herunder test af tilsynskrav. JFSA kan navnlig anmode CO'er om oplysninger, rapporter og andet materiale vedrørende deres virksomhed og kan kontrollere CO'ers virksomhed, optegnelser og regnskabsbøger. JFSA vurderer også CO'ers opfyldelse af deres forpligtelser. Nævnte undersøgelser munder ud i en rapport, hvor eventuelle mangler identificeres. JFSA har forskellige midler til rådighed for at kunne sikre, at CO'er håndterer eventuelle identificerede problemer på hensigtsmæssig vis, og kan bl.a. fremsætte krav om, at CO'er skriftligt godtgør, at de påpegede problemer er blevet løst i rette tid. JFSA har yderligere håndhævelsesmidler til rådighed, herunder en mulighed for at udstede påbud med henblik på forbedring af forretningsprocedurerne og håndhævelse af sådanne påbud. JFSA kan også ophæve hele eller en del af den pågældende CO's licens.
(15)
Kommissionen konkluderer derfor, at de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan for CCP'er, der har tilladelse der, til enhver tid sikrer effektivt tilsyn og effektiv håndhævelse i forhold til CCP'er.
(16)
I henhold til den tredje betingelse i artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012 skal de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan indeholde et effektivt ækvivalent system for anerkendelse af CCP'er, der har tilladelse i henhold til det retlige system i tredjelande (CCP'er fra tredjelande).
(17)
CCP'er fra tredjelande kan ansøge om en såkaldt udenlandsk CCP-licens, som giver dem mulighed for at levere de samme ydelser i Japan, som de har tilladelse til at levere i nævnte tredjeland. De kriterier, der gælder for CCP'er fra tredjelande, som ansøger om en licens, svarer til de kriterier, der gælder for udstedelse af licenser til clearingorganisationer i Japan. CCP'er fra tredjelande, der ansøger om licens, bør på grundlag af de retlige og tilsynsmæssige rammer, der gælder i de pågældende tredjelande, navnlig have et tilstrækkelig solidt finansielt grundlag, viden og personale med erfaring samt et system og en struktur, som kan varetage clearingaktiviteter på hensigtsmæssig og sikker vis. Endvidere er CCP'er fra tredjelande fritaget for visse krav, som gælder for nationale CCP'er, der har tilladelse i Japan, hvis udenlandske myndigheder, som JFSA har indgået samarbejdsaftaler med, har tildelt dem en ækvivalent licens.
(18)
De retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan bør derfor anses for at tilvejebringe et effektivt ækvivalent system til anerkendelse af CCP'er fra tredjelande.
(19)
De betingelser, der er fastsat i artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012, kan derfor betragtes som opfyldt af de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan vedrørende CO'er, og nævnte retlige og tilsynsmæssige rammer bør anses for at være ækvivalente med kravene i forordning (EU) nr. 648/2012. Kommissionen bør, på grundlag af oplysninger fra ESMA, fortsat overvåge udviklingen i de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan for CCP'er og fortsat overvåge, om de betingelser, som danner grundlag for denne afgørelse, er opfyldt.
(20)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Europæiske Værdipapirudvalg -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Med henblik på artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012 betragtes de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan, bestående af »Financial Instruments and Exchange Act 2006« (FIEA), suppleret med »Comprehensive Guidelines for Supervision of Financial Market Infrastructures«, og som gælder for clearingorganisationer (CO'er), der har tilladelse der, som ækvivalente med kravene i forordning (EU) nr. 648/2012.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. oktober 2014.