РЕГЛАМЕНТ (ЕС, ЕВРАТОМ) № 1023/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 22 октомври 2013 година
за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Европейския съюз
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 336 от него,
като взеха предвид Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, и по-специално член 12 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с Комитета по правилника за персонала,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Съда на Европейския съюз (1),
като взеха предвид становището на Сметната палата (2),
действайки в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Европейският съюз и неговите над 50 институции и агенции следва да продължат да разполагат с висококвалифицирана европейска публична администрация, така чеда може той да постига целите си, да осъществява своите политики и дейности и да изпълнява задачите си съобразно най-високите стандарти в съответствие с Договорите, с цел да отговори на вътрешните и външните предизвикателства, които ще се изправят пред него в бъдеще, и да служи на гражданите на Съюза.
(2)
Затова е необходимо да се осигури рамка за привличането, назначаването и запазването на висококвалифициран многоезичен персонал, подбран на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на държавите-членки и с дължимото внимание към балансираното представителство на двата пола - персонал, независим и отговарящ на най-високите професионални стандарти, и да се осигурят необходимите условия персоналът да изпълнява задълженията си по възможно най-ефективния и ефикасен начин. Във връзка с това е необходимо да се преодолеят настоящите трудности, които срещат институциите при наемането на длъжностни лица или служители от някои държави-членки.
(3)
Предвид числеността на европейската публична администрация, съпоставена с целите на Съюза и неговото население, намаляването на числеността на персонала на институциите и агенциите на Съюза не следва да засяга по никакъв начин изпълнението на неговите задачи, задължения и функции в съответствие със задълженията и правомощията по силата на Договорите. Във връзка с това е необходима прозрачност по отношение на разходите за персонал, направени от всяка институция и агенция по отношение на всички категории нает от нея персонал.
(4)
От европейската публична администрация се очаква да отговаря на най-високите стандарти за професионалната етика и да остава винаги независима. За тази цел следва допълнително да се изяснят разпоредбите на дял II от Правилника за персонала (4), който предвижда рамка за правата и задълженията. За всяко неизпълнение на тези задължения от страна на длъжностни лица или бивши длъжностни лица те следва да носят дисциплинарна отговорност.
(5)
Ценността на европейската публична администрация е както в културното, така и в езиковото ѝ многообразие, което може да бъде гарантирано само ако се осигури подходящо равновесие по отношение на гражданството на длъжностните лица. Процедурите по подбора и наемането следва да осигурят назначаване на персонал на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на всички държави - членки на Европейския съюз, без обаче да се запазват постове за граждани на конкретна държава-членка. За тази цел и за да се преодолее възможното значително неравновесие по отношение на гражданствата сред длъжностните лица, което не е обосновано от обективни критерии, на всяка институция следва да се предостави възможността да приема обосновани и подходящи мерки. Тези мерки не могат в никакъв случай да водят до критерии за подбор, различни от основаващите се на качествата. Комисията следва да докладва пред Европейския парламент и пред Съвета за прилагането на подходящи мерки от институциите.
(6)
За да се улесни подбора на възможно най-широка географска основа, институциите следва да се стремят да подкрепят многоезичното и многокултурното образование за децата на своя персонал. Желателно е Съюзът да участва във финансирането на европейските училища, което участие да бъде определено от бюджетния орган съгласно съответните правила и да бъде заплатено от бюджета на Съюза. Когато това е необходимо в интерес на функционирането на институциите, Комисията следва да може да поиска от компетентните органи преразглеждане на решението за определяне на местонахождението на ново европейско училище.
(7)
По-широката цел следва да бъде подобряване на управлението на човешките ресурси в европейска публична администрация, която се характеризира със своите отлични качества, компетентност, независимост, лоялност, безпристрастност и стабилност, както и с културно и езиково многообразие и привлекателни условия за наемане на работа.
(8)
Длъжностните лица следва да преминават деветмесечен срок за изпитване. Когато взема решение за титуляризирането на длъжностно лице, органът по назначаването следва да взема предвид доклада относно срока за изпитване, изготвен в края на този срок, и изпълнението на задълженията от страна на длъжностното лице, съгласно Правилника за персонала. Следва да бъде възможно докладът относно срока за изпитване да бъде изготвен по всяко време, ако работата на длъжностното лице през този срок се е доказала като очевидно незадоволителна. В противен случай доклад следва да се изготвя само в края на срока за изпитване.
(9)
С цел да се гарантира, че покупателната способност на длъжностните лица и на другите служители на Европейския съюз се променя успоредно с тази на националните служители в централните държавни администрации на държавите-членки, изключително важно е да се запази принципът за многогодишен механизъм за актуализиране на заплащането, известен като „методът“, като се гарантира неговото прилагане до края на 2023 г., с извършване на преглед в началото на 2022 г., и като се предвиди механизъм за временно удължаване на действието на метода. Освен това, с цел преодоляване на трудностите, възникнали във връзка с прилагането на метода в миналото, следва да се предвиди метод, който да позволи ежегодно автоматично актуализиране на всички заплати, пенсии и надбавки, включително автоматично приложима клауза в условия на криза. За тази цел съответните суми, посочени в Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, следва да се тълкуват като референтни суми, които са предмет на редовна и автоматична актуализация. Тези актуализирани суми следва да се публикуват от Комисията в серия „С“ на Официален вестник на Европейския съюз за сведение. Този механизъм за актуализиране следва да бъде използван също така за всички други случаи, в които се предвижда такава актуализация.
(10)
Важно е да се гарантира качеството на статистическите данни, използвани за актуализиране на възнагражденията и пенсиите. В съответствие с принципа на безпристрастност националните статистически институти или други подходящи органи в държавите-членки следва да събират данни на национално равнище и да ги предават на Евростат.
(11)
Възможните предимства за длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз от прилагането на метода следва да бъдат балансирани чрез повторното въвеждане на системата на „налог“. Както и в случая с метода, прилагането на налога за солидарност може да бъде временно удължено. Предвид на настоящите обстоятелства е целесъобразно налогът за солидарност да се увеличи в сравнение с равнището на специалния налог, който се прилагаше в периода 2004-2012 г., и да се предвиди по-прогресивна ставка. Това има за цел да се отчетат особено трудният икономически и социален контекст в Съюза и неговите последици за публичните финанси в целия Съюз. Необходимостта от оздравяване на публичните финанси в Съюза, включително в краткосрочен план, изисква спешното полагане на особени усилия на солидарност от страна на персонала на институциите на Съюза. Следователно този налог за солидарност следва да се прилага за всички длъжностни лица и други служители на Съюза, считано от 1 януари 2014 г.
(12)
В своите заключения от 8 февруари 2013 г. относно многогодишната финансова рамка Европейският съвет изтъкна, че необходимостта от оздравявяване на публичните финанси в краткосрочен, средносрочен и дългосрочен план изисква специални усилия от всички публични администрации и техните служители за подобряване на ефикасността и ефективността и за приспособяване към променящата се икономическа обстановка. Този призив всъщност отново подчерта целта на предложението на Комисията от 2011 г. за изменение на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, което цели осигуряването на разходна ефективност и в което се признава, че предизвикателствата, пред които понастоящем е изправен Европейският съюз, изискват всяка публична администрация и всеки член на нейния персонал да положат особени усилия, за да подобрят ефективността си и да се приспособят към променящите се икономически и социални условия в Европа. Освен това Европейският съвет призова - като част от реформата на Правилника за персонала - за адаптиране на заплатите и пенсиите на всички служители на институциите на Съюза посредством спиране на прилагането на метода за адаптиране на заплатите за две години и въвеждане отново на новия налог за солидарност като част от реформата на метода за актуализиране на заплатите.
(13)
Предвид тези заключения и за да се отговори на бъдещите бюджетни ограничения, както и за да се демонстрира солидарността от страна на европейската публична администрация със строгите мерки, предприемани от държавите-членки вследствие на безпрецедентната финансова криза и особено трудните социални и икономически условия в държавите-членки и Съюза като цяло, е необходимо да се предвиди спиране на прилагането на метода за две години за всички възнаграждения, пенсии и надбавки на длъжностните лица и да се приложи налогът за солидарност въпреки това спиране.
(14)
Демографските промени и промяната на възрастовата структура на съответната група лица налагат увеличаване на пенсионната възраст, като едновременно с това обаче бъдат въведени преходни мерки по отношение на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз, които вече са наети на работа. Тези преходни мерки са необходими за зачитане на правата, придобити от длъжностните лица, които вече са на служба и които са плащали вноски към условния пенсионен фонд на длъжностните лица на Европейския съюз. Пенсионната възраст следва също така да стане по-гъвкава, като служителите бъдат улеснени да продължават доброволно да работят до 67-годишна възраст и им се даде възможност в изключителни случаи и при специални условия да работят до 70-годишна възраст.
(15)
Тъй като пенсионната схема на Европейския съюз е в актюерски баланс, който трябва да се поддържа в краткосрочен и дългосрочен план, служителите, назначени преди 1 януари 2014 г., следва да бъдат обезщетени за пенсионните си вноски чрез преходни мерки, като например чрез адаптиран процент на натрупване за пенсия за прослужените години след навършване на пенсионна възраст (стимулът от Барселона) и чрез прилагане на половината от намалението за предсрочно пенсиониране на възраст между 60 години и нормативно определената пенсионна възраст.
(16)
Общоприетата актюерска практика изисква използването на минали периоди, обхващащи между 20 и 40 години, за лихвените проценти и ръста на заплатите с оглед осигуряване на баланса на пенсионните схеми. Затова плъзгащите се средни стойности на лихвените проценти и на ръста на заплатите следва да се увеличат на 30 години с преходен период от седем години.
(17)
Съветът поиска от Комисията да проучи и представи подходящи предложения по член 5, параграф 4, приложение I, раздел А и член 45, параграф 1 от Правилника за персонала с цел да се установи ясна връзка между отговорности и степен и в контекста на повишаването да се наблегне повече на равнището на отговорностите при съпоставянето на постигнатото в работата.
(18)
Като се има предвид това искане, уместно е повишаването в по-висока степен да зависи от личната отдаденост, подобряването на уменията и компетентностите, както и от изпълнението на задължения, чиято важност обосновава назначаването на длъжностното лице на тази по-висока степен.
(19)
Кариерният поток във функционални групи AD и AST следва да бъде преструктуриран по такъв начин, че най-високите степени да бъдат запазени за ограничен брой длъжностни лица, които поемат отговорности от най-високо равнище. Поради това повишаването на администраторите може да достига само до степен AD 12, освен ако те са назначени на конкретен пост над тази степен, а степени AD 13 и 14 следва да бъдат запазени за персонала, чиито функции са свързани със значителни отговорности. По същия начин, длъжностните лица от степен AST 9 могат да бъдат повишавани в степен AST 10 само в съответствие с процедурата по член 4 и член 29, параграф 1 от Правилника за персонала.
(20)
С оглед приспособяването в по-голяма степен на кариерната структура в настоящите области на дейност на персонала от група AST спрямо различните равнища на отговорност и като необходим принос към ограничаването на административните разходи, следва да бъде въведена нова функционална група AST/SC за персонала със секретарски и деловодителски функции. Заплатите и процентът на повишенията следва да установяват подходящо съотношение между равнището на отговорност и размера на възнаграждението. Това ще позволи да се запазят стабилността и многостранният характер на европейската публична администрация. Комисията следва да направи оценка на мащаба и въздействието от въвеждането на тази нова функционална група и да докладва по въпроса, като отчете по-специално положението на жените, така че да се гарантира запазването на стабилна и многостранна по своя характер европейска публична администрация.
(21)
Минималният период от две години преди повишаването на длъжностно лице в следващата, по-висока степен се запазва с цел да се осигури възможност за по-бързо повишаване на длъжностните лица с високи постижения. Всяка институция следва да гарантира, че нейните вътрешни политики в областта на човешките ресурси използват възможностите, предоставени от Правилника за персонала, за да се създаде възможност за подходящо кариерно развитие на длъжностни лица с висок потенциал и високи постижения.
(22)
Работното време в институциите следва да бъде приведено в съответствие с нормите в сила в някои от държавите-членки на Европейския съюз, за да се компенсира намаляването на персонала в институциите. Това привеждане в съответствие следва да е съобразено с работното време, прилагано в държавните администрации на държавите-членки. Установяването на минимална продължителност на седмичното работно време ще гарантира, че персоналът, работещ за институциите, ще се справи с обема от работа, свързана с целите на политиката на Европейския съюз, като същевременно се хармонизират условията на труд в институциите в интерес на солидарността в цялата публична администрация на Съюза.
(23)
Правилата за гъвкаво работно време са съществен елемент на съвременната и ефикасната публична администрация, тъй като те създават съобразени със семейния живот условия на труд и позволяват да се установи подходящо равновесие между половете в институциите. Поради това е необходимо в Правилника за персонала да се въведе изрична препратка към тези правила.
(24)
Правилата за годишния брой дни за пътуване и ежегодното плащане на пътни разноски от мястото на работа до мястото на произход следва да бъдат осъвременени, рационализирани и обвързани със статуса на експатрирано лице, за да се осигури по-лесното и по-прозрачното им прилагане. По-специално годишният брой дни за пътуване следва да бъде заменен с отпуск за пътуване до дома и да се ограничи до максимум два и половина дни.
(25)
Също така правилата за възстановяване на разходите за пренасяне следва да бъдат опростени, за да се улесни тяхното прилагане както за администрацията, така и за съответните членове на персонала. За тази цел следва да се въведат пределни размери на разходите, които да са съобразени със семейното положение на длъжностното лице или на договорно/срочно наетото лице и средните разходи за пренасяне и свързаната с това застраховка.
(26)
Налага се някои членове на персонала често да бъдат изпращани в командировка до основните места на работа на своята институция. Понастоящем тези случаи не са отразени по подходящ начин в правилата за командировките. Затова правилата следва да бъдат адаптирани, за да се позволи в такива случаи разходите за настаняване да се възстановяват въз основа на еднократна обща сума.
(27)
Необходимо е да се осъвременят условията на труд на персонала, работещ в трети държави, и да се постигне по-голяма разходна ефективност, като се постигат икономии от разходите. Следва да се адаптират годишните отпуски и да се предвиди възможност за включване на по-широк набор от параметри за определяне на надбавката за условия на живот, без да се засяга общата цел за постигане на икономии от разходите. Условията за предоставяне на надбавка за квартирни разноски следва да бъдат преразгледани, за да бъдат отчетени в по-голяма степен местните условия и да се намали административната тежест.
(28)
Целесъобразно е да се създаде по-гъвкава рамка за назначаването на договорно нает персонал. Ето защо на институциите на Съюза следва да се предостави възможност да назначават служители на договор за максимален срок от шест години, за да изпълняват задачи под ръководството на длъжностни лица или срочно наети служители. Освен това, въпреки че по-голямата част от длъжностните лица ще продължат да бъдат назначавани въз основа на конкурси на общо основание, институциите следва да имат право да организират вътрешни конкурси, до които - по изключение и при специални условия, да се допускат за участие и договорно наети служители.
(29)
Следва да бъдат предвидени преходни разпоредби, позволяващи постепенното прилагане на новите правила и мерки, при съблюдаване на придобитите права и оправданите правни очаквания на персонала, назначен преди влизането в сила на настоящите изменения на Правилника за персонала.
(30)
Заедно с останалия персонал, за когото се прилага Правилникът за персонала, служителите на агенциите са включени в пенсионноосигурителната схема на ЕС. Агенциите, които се самофинансират изцяло, понастоящем плащат на схемата частта от вноските, дължима от работодателите. За да се гарантира бюджетна прозрачност и по-равномерно поделяне на тежестта, агенциите, които се финансират частично от общия бюджет на Европейския съюз, следва да плащат частта от вноските, дължима от работодателите, която съответства на съотношението между приходите на агенцията без субсидиите от общия бюджет на Европейския съюз и нейните общи приходи. Тъй като тази нова разпоредба може да налага коригиране на съответните правила за таксите, събирани от агенциите, тя следва да се прилага само считано от 1 януари 2016 г. Когато е целесъобразно, Комисията следва да представя предложения за адаптиране на тези правила.
(31)
В интерес на опростяването и на провеждането на последователна политика за персонала правилата, приети от Комисията за прилагане на Правилника за персонала, следва да се прилагат по аналогия към агенциите. С цел да се гарантира обаче, че особеното положение на агенциите може да бъде взето под внимание, ако е необходимо, агенциите следва да имат право да поискат от Комисията разрешение да приемат правила за прилагане, които се отклоняват от тези, приети от Комисията, или въобще да не прилагат правилата на Комисията.
(32)
Следва да бъде създаден регистър на всички правила, приети за прилагане на Правилника за персонала, който да се води от Съда на Европейския съюз. Този регистър, достъпен за справки от всички институции, агенции и държави-членки, ще внесе прозрачност и ще насърчи съгласуваното прилагане на Правилника за персонала.
(33)
С цел хармонизиране и изясняване на правилата за приемането на разпоредби за прилагане и като се има предвид техния вътрешен и административен характер, е целесъобразно съответните правомощия за вземане на решение да се предоставят на органа по назначаването и органа, оправомощен да сключва договори.
(34)
Предвид големия брой срочно наети служители в агенциите и нуждата да се провежда последователна политика за персонала е необходимо да се създаде нова категория срочно нает персонал, като за тази категория се установят специални правила.
(35)
Комисията следва да продължи да наблюдава състоянието на бюджета на общата здравноосигурителна схема и да предприема всички необходими стъпки при структурен дисбаланс на системата.
(36)
Член 15 от Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз предвижда предаването на определени данни за длъжностни лица и други служители на правителствата на държавите-членки.
(37)
За постигане на целите, определени в Правилника за персонала, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, по-специално във връзка с някои аспекти на условията на труд. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз се изменя, както следва:
1)
Член 1г се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. За целите на параграф 1 дадено лице е лице с увреждане, ако страда от трайно физическо, умствено, интелектуално или сетивно увреждане, което при взаимодействие с различни пречки би могло да възпрепятства неговото пълноценно и ефективно участие в обществото равноправно с останалите. Наличието на увреждане се определя в съответствие с процедурата, предвидена в член 33.
Лицето с увреждане отговаря на условията, предвидени в член 28, буква д), ако то е в състояние да изпълнява основните работни функции при разумно приспособяване на работните условия.
„Разумно приспособяване на работните условия“ във връзка с основните работни функции означава вземане на подходящи мерки, ако такива са необходими, за да се позволи на лице с увреждане да получи достъп до съответната форма на заетост, да участва в нея, да бъде повишавано или да премине обучение, освен ако тези мерки биха наложили несъразмерна тежест за работодателя.
Принципът на равно третиране не възпрепятства органите по назначаването на институциите да запазват или приемат мерки, предвиждащи специални предимства за улесняване на лицата с увреждания при упражняването на професионална дейност или за предотвратяване или компенсиране на тяхното по-неблагоприятно положение в професионалната кариера.“;
2)
В член 1д параграф 1 се заменя със следното:
„1. Активно заетите длъжностни лица имат достъп до мерки от социален характер, включително специални мерки за съвместяване на професионалния и семейния живот, приети от институциите, и до услугите, предоставяни от органите за социални грижи, посочени в член 9. На бивши длъжностни лица може да се предостави достъп до ограничен брой специални мерки от социален характер.“;
3)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Длъжностите, уредени в Правилника за персонала, се класифицират според естеството и значението на функциите, с които са свързани, на функционална група „администратори“ (наричана по-долу „AD“), функционална група „асистенти“ (наричана по-долу „AST“) и функционална група „секретари и деловодители“ (наричана по-долу „AST/SC“).“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Функционална група AD се състои от дванадесет степени, съответстващи на функции, свързани с управление, изготвяне на концепции и анализиране, както и задължения от езиков и научен характер. Функционална група AST се състои от единадесет степени, съответстващи на изпълнителни и технически функции. Функционална група AST/SC се състои от шест степени, съответстващи на деловодителски и секретарски функции.“;
в)
в параграф 3, буква а) след думите „за функционална група AST“ се добавят думите „и функционална група AST/SC“;
г)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. В приложение I, раздел А се съдържа таблица на видовете длъжности, въз основа на която, след консултация с Комитета по правилника за персонала, органът по назначаването на всяка институция може да определя по-подробно задълженията и правомощията, свързани с всеки вид длъжност.“;
4)
Член 6 се заменя със следното:
„Член 6
1. В щатното разписание, приложено към раздела от бюджета, свързан с всяка институция, се посочва броят на длъжностите за всяка степен и за всяка функционална група.
2. Без да се засяга принципът на повишаване въз основа на заслугите, установен в член 45, това разписание гарантира, че към 1 януари на всяка година за всяка институция броят на свободните длъжности във всяка степен от щатното разписание съответства на броя на активно заетите длъжностни лица на по-ниската степен към 1 януари на предходната година, умножен по стойностите, посочени в приложение I, раздел Б за тази степен. Тези стойности се прилагат на петгодишна усреднена основа, считано от 1 януари 2014 г.
3. Стойностите, предвидени в приложение I, раздел Б, са част от доклада, посочен в член 113.
4. Прилагането на разпоредбите, засягащи функционална група AST/SC, и на преходните разпоредби, предвидени в член 31 от приложение XIII, като отчитат промените в нуждите от персонал, изпълняващ секретарски и деловодителски задачи, във всички институции и промените при постоянните и срочните длъжности от функционални групи AST и AST/SC е част от доклада, посочен в член 113.“.
5)
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1а, във всяка институция се създават:
-
комитет по персонала, който може да бъде организиран в секции за различните места на работа;
-
една или повече съвместни комисии според броя на длъжностните лица в различните места на работа;
-
един или повече дисциплинарни съвети според броя на длъжностните лица в различните места на работа;
-
един или повече съвместни консултативни комитети по професионална некомпетентност според броя на длъжностните лица в различните места на работа;
-
ако е необходимо - комитет по атестиране;
-
комисия по инвалидност,
които изпълняват функциите, възложени им с настоящия правилник.“;
б)
параграф 1а се заменя със следното:
„1а. За прилагането на определени разпоредби на настоящия правилник може да се създаде обща съвместна комисия за две или повече институции. Другите комитети и комисии, посочени в параграф 1, и дисциплинарният съвет могат да бъдат учредени като общи органи от две или повече агенции.“;
в)
в параграф 2 след първа алинея се вмъква следната алинея:
„Агенциите могат да се отклонят от разпоредбите на член 1 от приложение II по отношение на състава на комитетите по персонала, за да се съобразят със състава на своя персонал. Агенциите могат да решат да не определят заместник-членове на съвместната комисия или комисии, предвидени в член 2 от приложение II.“;
6)
В член 10, първа алинея, второ изречение думата „институциите“ се заменя с думите „органите по назначаването на институциите“;
7)
Член 11 се заменя със следното:
„Член 11
При изпълнението на служебните си задължения и в поведението си длъжностното лице се ръководи единствено от интересите на Съюза; то не може да търси или да получава указания от правителство, орган, организация или лице извън рамките на своята институция. Длъжностното лице изпълнява възложените му функции обективно, безпристрастно и при спазване на задължението за лоялност към Съюза.
Без разрешението на органа по назначаването длъжностното лице не може да приема от което и да е правителство или от който и да е друг източник извън институцията, към която принадлежи, почести, ордени, услуги, дарения или парични суми от никакъв вид, освен за предоставени от него услуги преди назначаването му или по време на специалния му отпуск за военна или друга национална служба и във връзка с тази служба.
Преди да наеме длъжностно лице на работа, органът по назначаването проучва дали кандидатът има личен интерес, който би накърнил неговата независимост, или някакъв друг конфликт на интереси. За тази цел кандидатът, като използва специален формуляр, информира органа по назначаването за всеки действителен или възможен конфликт на интереси. В такива случаи органът по назначаването взема тази информация предвид в надлежно обосновано становище. При необходимост органът по назначаването предприема мерките, посочени в член 11а, параграф 2.
Настоящият член се прилага mutatis mutandis за длъжностни лица, завръщащи се от отпуск по лични причини.“;
8)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
След прекратяване на служебното правоотношение длъжностното лице продължава да е обвързано от задължението за почтеност и дискретност по отношение на приемането на определени назначения или облаги.
Длъжностни лица, които възнамеряват да се заемат с професионална дейност, независимо дали тя е възмездна или не, в рамките на две години след прекратяване на служебното правоотношение, уведомяват институцията си за това, като използват специален формуляр. Ако дейността е свързана с работата, извършвана от длъжностното лице през последните три години служба, и би могла да доведе до конфликт със законните интереси на институцията, органът по назначаването може, като отчита интересите на службата, да му забрани да поеме тази дейност или да даде съгласието си за нейното осъществяване, като постави за това условия, каквито прецени за подходящи. Органът по назначаването, след като се е консултирал със съвместната комисия, съобщава решението си в срок от 30 работни дни от уведомяването. Ако до изтичането на срока не бъде направено такова съобщение, това се приема за мълчаливо съгласие.
В случая на бившите длъжностни лица на ръководни длъжности, определени в мерките по прилагане, органът по назначаването им забранява по принцип за период от 12 месеца след прекратяване на служебното правоотношение да се занимават с лобиране или застъпничество пред служители на своята бивша институция в полза на свои предприятия, клиенти или работодатели по въпроси, за които те са отговаряли през последните три години служба.
В съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5) всяка институция публикува ежегодно информация относно прилагането на третата алинея, включително списък на случаите, подложени на оценка.
9)
В член 18 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всички права върху писмени или други разработки, създадени от длъжностно лице при изпълнение на служебните му задължения, са собственост на Европейския съюз, ако тези писмени или други разработки са свързани с неговите дейности, или ако такива писмени или други разработки са свързани с дейности на Европейската общност за атомна енергия са собственост на тази общност. Съюзът или, когато е приложимо, Европейската общност за атомна енергия имат правото да придобиват принудително авторските права върху такива разработки.“;
10)
Член 19 се заменя със следното:
„Член 19
Без разрешение на органа по назначаването длъжностното лице няма право при никакви обстоятелства да разкрива в хода на съдебни производства информация, която му е станала известна във връзка със служебните му задължения. Такова разрешение бива отказано само ако интересите на Съюза налагат това и отказът не води до наказателноправни последици за съответното длъжностно лице. Длъжностното лице продължава да бъде обвързано от това задължение и след прекратяване на функциите му.
Разпоредбите на първа алинея не се прилагат по отношение на настоящо или бивше длъжностно лице, което дава показания пред Съда на Европейския съюз или пред дисциплинарния съвет на институция по въпрос, свързан с настоящ или бивш служител на Европейския съюз.“;
11)
В член 21а се добавя следният параграф:
„3. Длъжностно лице, което информира началниците си за заповеди, които счита за неправомерни или за такива, които биха създали сериозни затруднения, не понася никакви неблагоприятни последствия във връзка с това.“;
12)
Вмъква се следният член:
„Член 22в
В съответствие с членове 24 и 90 всяка институция установява процедура за разглеждане на жалбите, подадени от длъжностни лица, относно начина, по който са третирани след или вследствие на изпълнението от тях на съответните им задължения съобразно член 22а или член 22б. Съответната институция гарантира, че такива жалби се разглеждат поверително и когато обстоятелствата налагат това - преди изтичането на сроковете, определени в член 90.
Органът по назначаването на всяка институция определя вътрешни правила, наред с другото, относно:
-
предоставянето на длъжностните лица, посочени в член 22а, параграф 1 или член 22б, на информация относно предприетите мерки във връзка с въпросите, докладвани от тях,
-
защитата на законните интереси на тези длъжностни лица и тяхното право на неприкосновеност на личния живот, както и
-
процедурата за разглеждането на жалби, посочена в първа алинея от настоящия член.“;
13)
В член 26а думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
14)
Член 27 се заменя със следното:
„Член 27
Назначаването има за цел да осигури на институцията услугите на длъжностни лица със способности, ефикасност и почтеност, отговарящи на най-високите стандарти, подбрани на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на държавите - членки на Европейския съюз. Не се запазват длъжности за граждани на определени държави-членки.
Принципът на равенство на гражданите на Съюза позволява на всяка институция да приеме подходящи мерки, след като установи значителна липса на баланс между гражданите на различни държави-членки сред длъжностните лица, което не е оправдано от обективни критерии. Тези подходящи мерки трябва да бъдат обосновани и не могат да доведат до критерии за назначаване, различни от тези, основаващи се на качествата. Преди приемането на такива подходящи мерки органът по назначаването на съответната институция приема разпоредбите от общ характер за прилагане на настоящата алинея в съответствие с член 110.
След изтичането на тригодишен срок, считано от 1 януари 2014 г., Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на предходната алинея.
За да се улесни назначаването на възможно най-широка географска основа, институциите се стремят да подкрепят многоезично и многокултурно образование за децата на своя персонал.”;
15)
В член 29 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Преди заемането на свободна длъжност в дадена институция органът по назначаването първо разглежда следните възможности:
а)
дали мястото може да бъде заето чрез:
i)
преместване; или
ii)
назначаване по член 45а; или
iii)
повишаване
в рамките на институцията;
б)
дали са постъпили заявления за преместване от длъжностни лица от същата степен от други институции и/или
в)
ако не е възможно свободната длъжност да се заеме посредством посочените по-горе възможности, дали да се разгледат списъци с подходящи кандидати по смисъла на член 30, отчитайки, когато е уместно, съответните разпоредби относно подходящите кандидати в приложение III, и/или
г)
дали да се проведе вътрешен конкурс за институцията, открит само за длъжностни лица и срочно наети служители съгласно определението в член 2 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз;
или да се пристъпи към процедурата за провеждане на конкурси - по документи или чрез изпити, или по документи и чрез изпити. Процедурата за провеждане на конкурси е определена в приложение III.
Процедурата може да се проведе и с цел съставяне на списък с резерви за бъдещи назначения.
Като се запазва принципът, че по-голямата част от длъжностните лица се назначават въз основа на конкурси на общо основание, органът по назначаването може да реши чрез дерогация от буква г) и само в изключителни случаи да проведе вътрешен за институцията конкурс, до който се допускат за участие и договорно наети служители по смисъла на членове 3а и 3б от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз. Последната посочена категория служители подлежи на ограничения по отношение на тази възможност, както е предвидено в член 82, параграф 7 от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, и по отношение на конкретните задачи, които са имали право да изпълняват като договорно наети служители.“;
16)
Член 30 се заменя със следното:
„Член 30
За всеки конкурс органът по назначаването определя конкурсна комисия. Комисията съставя списък с подходящите кандидати.
Органът по назначаването решава кои от тези кандидати да назначи на свободните длъжности.
Тези кандидати следва да имат достъп до подходяща информация относно подходящите свободни места, публикувани от институциите и агенциите.“;
17)
В член 31, параграф 2, първа алинея първо изречение се заменя със следното:
„Без да се засягат разпоредбите на член 29, параграф 2, длъжностните лица се назначават само на степени SC 1-SC 2, AST 1-AST 4 или AD 5-AD 8.“;
18)
В член 32, трети параграф думата „институция“ се заменя с „органа по назначаването на съответната институция“;
19)
Член 34 се заменя със следното:
„Член 34
1. Длъжностното лице преминава деветмесечен срок за изпитване, преди да бъде титуляризирано. Решението за титуляризиране на длъжностно лице се взема въз основа на доклада по параграф 3, както и въз основа на данните, с които разполага органът по назначаването, във връзка с поведението на длъжностното лице по отношение на дял II.
Ако по време на срока за изпитване длъжностното лице бъде възпрепятствано да изпълнява служебните си задължения в продължение на непрекъснат период от най-малко един месец поради заболяване, отпуск за бременност и раждане по член 58 или злополука, органът по назначаването може да удължи срока за изпитване със съответния период от време. Общата продължителност на срока за изпитване при никакви обстоятелства не може да надвишава 15 месеца.
2. Доклад за длъжностното лице в срок на изпитване може да бъде направен по всяко време преди края на срока за изпитване, ако работата на съответното длъжностно лице е очевидно незадоволителна.
Този доклад се съобщава на съответното лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни. Докладът и забележките незабавно се изпращат от прекия ръководител на лицето, което е в срок за изпитване, на органа по назначаването, който в срок от три седмици получава становището на Съвместния комитет по атестиране относно действието, което да бъде предприето. Органът по назначаването може да реши да освободи длъжностното лице в срок за изпитване преди изтичането на този срок, като му отправи едномесечно предизвестие, или да назначи длъжностното лице в друг отдел за остатъка от срока за изпитване.
3. Най-късно един месец преди изтичането на срока за изпитване се подготвя доклад относно способностите на лицето да изпълнява присъщите на своята длъжност задължения, както и на неговата ефикасност и поведението му в службата. Този доклад се предава на лицето, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни.
Ако в доклада бъде препоръчано уволнение или, при изключителни обстоятелства, удължаване на срока за изпитване в съответствие с параграф 1, прекият ръководител на лицето незабавно изпраща оценката и забележките на органа по назначаването, който в срок от три седмици се консултира със Съвместния комитет по атестиране относно действията, които да бъдат предприети.
Служител в срок за изпитване, чиято работа или поведение не са доказано подходящи за титуляризиране, се освобождава от длъжност.
4. Освен ако няма възможност да започне незабавно друга работа, освободеното преди изтичане на срока за изпитване длъжностно лице получава обезщетение в размер на три основни месечни заплати, в случай че е било на служба в продължение на повече от една година, две основни месечни заплати, ако е било на служба поне шест месеца, и една основна месечна заплата, ако е било на служба в продължение на по-малко от шест месеца.
5. Параграфи 2, 3 и 4 не се прилагат по отношение на длъжностни лица, които подадат оставка преди изтичане на техния срок за изпитване.“;
20)
В член 35 се добавя следната буква:
„ж)
в отпуск в интерес на службата“;
21)
В член 37, буква б), второ тире думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
22)
Член 40 се изменя, както следва:
а)
вмъква се следният параграф:
„1a. Член 12б продължава да се прилага за срока на отпуск по лични причини. Разрешението съгласно член 12б не се предоставя на длъжностно лице с цел упражняване на професионална дейност, възмездна или не, която включва лобиране или застъпничество пред неговата институция и която би могла да доведе до действителен или възможен конфликт със законните интереси на институцията.”
б)
в параграф 2, втора алинея думите „15 години“ се заменят с „12 години“;
в)
параграф 2, трета алинея се изменя както следва:
i)
подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
да последва съпруг, последният също длъжностно лице или друг служител на Съюза, което по повод на изпълнението на служебните си задължения трябва да установи обичайното си пребиваване на такова разстояние от мястото на работа на лицето, поискало отпуск по лични причини, че установяването на пребиваването на съпрузите на това място би довело до затруднения за изпълнението на служебните му функции; или“;
ii)
добавя се следната подточка:
„iii)
да подпомага съпруга(та) си, роднина по възходяща линия, роднина по низходяща линия, брат или сестра в случай на удостоверено от медицински орган сериозно заболяване или увреждане,“;
23)
Член 42а се заменя със следното:
„Член 42а
За всяко дете длъжностното лице има право на отпуск за отглеждане на дете без основна заплата с продължителност не повече от шест месеца, който може да ползва през първите дванадесет години от раждането или осиновяването на детето. Продължителността на отпуска може да бъде удвоена за самотните родители, признати за такива, съгласно общите разпоредби за прилагане, приети от органа по назначаването на всяка институция, и за родителите на деца на издръжка с увреждане или тежко заболяване, признато от медицинското лице на институцията. Минималният отпуск, взет по всяко време, не може да бъде по-малък от един месец.
За срока на отпуска за отглеждане на дете членството на длъжностното лице в социалноосигурителната схема се запазва; придобиването на пенсионни права и правата на надбавки за деца на издръжка и за образование се запазват. Длъжностното лице запазва длъжността си и правото си на повишаване в по-висока стъпка или повишаване в степен. Отпускът може да се ползва на пълен работен ден или на половин работен ден. Когато отпускът за отглеждане на дете се ползва под формата на отпуск на половин работен ден, максималният срок, предвиден в първа алинея, се удвоява. За срока на отпуска за отглеждане на дете длъжностното лице има право на месечна надбавка в размер на 911,73 EUR или на 50 % от тази сума, ако е в отпуск на половин работен ден, като обаче не може да извършва друг вид възмездна професионална дейност. Пълният размер на вноските към социалноосигурителната схема, предвидена в членове 72 и 73, се поема от институцията и се изчислява въз основа на основната заплата на длъжностното лице. Независимо от това, при отпуск на половин работен ден тази разпоредба се прилага само по отношение на разликата между пълната основна заплата и пропорционално намалената основна заплата. За действително получената част от основната заплата вноските, дължими от длъжностното лице, се изчисляват при прилагане на същите проценти като при заетост на пълен работен ден.
Надбавката е в размер на 1 215,63 EUR на месец или 50 % от тази сума, ако длъжностното лице е в отпуск на половин работен ден, за самотните родители и за родителите на деца на издръжка с увреждане или тежко заболяване, признато от съответното медицинско лице, посочено в първа алинея, и през първите три месеца от отпуска за отглеждане на дете, когато такъв отпуск се ползва от бащата по време на отпуска за бременност и раждане или от единия от двамата родители непосредствено след изтичането на отпуска за бременност и раждане, или по време на или непосредствено след отпуска за осиновяване.
Отпускът за отглеждане на дете може да бъде удължен с още шест месеца при надбавка, ограничена до 50 % от сумата по втора алинея. За самотни родители по първа алинея отпускът за отглеждане на дете може да бъде удължен с още дванадесет месеца при надбавка, ограничена до 50 % от сумата по трета алинея.
Сумите, предвидени в настоящия член, се актуализират в зависимост от възнаграждението.“;
24)
В глава 2 се вмъква следният раздел:
„Раздел 7
Отпуск в интерес на службата
Член 42в
Най-рано пет години преди настъпването на пенсионна възраст на длъжностно лице, длъжностно лице с най-малко десет години служебен стаж може да бъде задължен да ползва с решение на органа по назначаването отпуск в интерес на службата, за организационни нужди, свързани с придобиването на нови компетентности в рамките на институциите.
Общият брой на длъжностните лица, задължени да ползват отпуск в интерес на службата, за всяка година не може да надвишава 5 % от броя на длъжностните лица във всички институции, които са се пенсионирали през предходната година. Така изчисленият общ брой се разпределя между институциите съгласно съответния им брой длъжностни лица към 31 декември предходната година. За всяка институция резултатът от това разпределение се закръгля към най-близкото по-голямо цяло число.
Този отпуск не съставлява дисциплинарна мярка.
Продължителността на отпуска съответства по принцип на периода до момента, в който длъжностното лице достига пенсионна възраст. В изключителни ситуации обаче органът по назначаването може да реши да прекрати отпуска и да възстанови длъжностното лице на работа.
Когато длъжностно лице, задължено да ползва отпуск в интерес на службата, достигне пенсионна възраст, то се пенсионира автоматично.
Отпускът в интерес на службата се урежда със следните правила:
а)
на длъжността, заемана от длъжностното лице в отпуск, може да бъде назначено друго длъжностно лице;
б)
длъжностно лице, задължено да ползва отпуск в интерес на службата, няма право на повишаване в по-висока стъпка или повишаване в степен.
Така задълженото да ползва отпуск в интерес на службата длъжностно лице получава обезщетение, изчислено в съответствие с приложение IV.
По искане на длъжностното лице от обезщетението се приспадат вноските за пенсионноосигурителната схема, изчислени на база на това обезщетение. В такъв случай периодът на трудов стаж като длъжностно лице в отпуск в интерес на службата, се взема предвид за целите на изчисляването на годините на осигурителен стаж по смисъла на член 2 от приложение VIII.
По отношение на обезщетението не се прилага корекционен коефициент.“;
25)
Член 43 се заменя със следното:
„Член 43
Способностите, ефикасността и поведението в службата на всяко длъжностно лице ще бъдат обект на годишен доклад, както е предвидено от органа по назначаването на всяка институция в съответствие с член 110. Този доклад посочва дали нивото на работата на длъжностното лице е задоволително или не. Органът по назначаването на всяка институция приема разпоредби, с които се дава право на обжалване в рамките на процедурата по атестиране, което e задължителна предпоставка за обжалване по член 90, параграф 2.
За длъжностни лица от степен AST 5 нагоре докладът може да съдържа също и мнение за това дали длъжностното лице, въз основа на неговото изпълнение, има потенциала да изпълнява функции на администратор.
Докладът се съобщава на длъжностното лице. То има право да направи по него всякакви забележки, които счита за целесъобразни.“;
26)
Член 44 се заменя със следното:
„Член 44
Длъжностно лице, което в продължение на две години е било в една и съща стъпка в своята степен, автоматично се повишава в следващата стъпка в тази степен, освен ако неговата работа е оценена като незадоволителна според последния годишен доклад по член 43. Длъжностно лице се повишава в следващата стъпка в своята степен след не повече от четири години, освен ако се прилага процедурата, посочена в член 51, параграф 1.
Когато длъжностно лице бъде назначено за началник отдел, директор или генерален директор в същата степен и неговата работа е задоволителна по смисъла на член 43 през първите девет месеца от назначението, то със задна дата се повишава в следващата стъпка в тази степен, считано от датата на назначаването. Повишаването в по-висока стъпка води до увеличаване на основната месечна заплата, съответстващо на процента между първата и втората стъпка за всяка степен. Ако увеличението е по-малко или длъжностното лице вече е в последната стъпка от своята степен, то получава увеличение на основната заплата, покриващо увеличението между първата и втората стъпка докато неговото следващо повишение влезе в сила.“;
27)
Член 45 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Повишаването се извършва с решение на органа по назначаването при спазване на член 6, параграф 2. Освен ако се прилага процедурата, предвидена в член 4 и член 29, параграф 1, длъжностните лица могат да бъдат повишавани само ако заемат длъжност, която съответства на един от видовете длъжности, определени в приложение I, раздел А, за следващата по-висока степен. Повишаването се изразява в назначаване на длъжностното лице на следващата по-висока степен във функционалната група, към която то принадлежи. За повишаване се избират само длъжностни лица, които са прослужили най-малко две години в своята степен, след сравнително съпоставяне на заслугите на отговарящите на условията за повишаване длъжностни лица. При съпоставяне на заслугите органът по назначаването по-специално взема предвид докладите от атестирането на длъжностните лица, ползването при изпълнение на задълженията им на езици, различни от тези, за които в съответствие с член 28, буква е), са представили доказателства, че владеят задълбочено, и нивото на упражняваните от тях отговорности.“;
б)
в параграф 2, първо изречение думите „член 55 от Договора за Европейския съюз“ се заменят с „член 55, параграф 1 от Договора за Европейския съюз“;
в)
в параграф 2, второ изречение думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
28)
Член 45а се изменя, както следва:
а)
в параграф 2, първа алинея думите „периодично атестиране“ се заменят с „годишните доклади от атестирането”;
б)
в параграф 5 думата „Институциите“ се заменя с „Органите по назначаването на всяка институция“;
29)
В член 48, трета алинея думите „функционална група AST“ се заменят с „функционални групи AST и AST/SC“;
30)
В член 50, осма алинея думите „55“ се заменят с „58“;
31)
Член 51 се заменя със следното:
„Член 51
1. Органът по назначаването на всяка институция определя процедури за установяването, справянето с и подобряването на случаите на некомпетентност,своевременно и по подходящ начин.
При приемането на вътрешни разпоредби органът по назначаването на всяка институция спазва следните изисквания:
а)
длъжностно лице, което според три последователни незадоволителни годишни доклади от атестирането по член 43 продължава да не показва положително развитие на професионалната си компетентност, се понижава с една степен. Ако следващите два годишни доклада от атестирането продължават да показват незадоволителна работа, длъжностното лице се уволнява;
б)
всяко предложение за понижение в степен или уволнение на длъжностно лице се мотивира и съобщава на длъжностното лице, за което се отнася. Предложението на органа по назначаване се изпраща на Съвместния консултативен комитет по член 9, параграф 6.
2. Длъжностното лице има право да получи пълното си служебно досие и да прави копия от всички документи, свързани с процедурата. То разполага с най-малко 15 дни, но не повече от 30 дни, считано от датата на получаване на предложението, за да подготви защитата си. То може да бъде подпомагано от друго лице по свой избор. Длъжностното лице може да представи писмени забележки. То се изслушва от Съвместния консултативен комитет. Длъжностното лице може също така да призове свидетели.
3. Пред Съвместния консултативен комитет институцията се представлява от длъжностно лице, определено за тази цел от органа по назначаване. Това длъжностно лице има същите права като длъжностното лице, по отношение на което е образувана процедурата.
4. Като взема предвид предложението по параграф 1, буква б) и всички писмени и устни изявления на съответното длъжностно лице или свидетелите, Съвместният консултативен комитет приема с мнозинство мотивирано становище, в което определя мярката, която счита за подходяща предвид установените по негово искане факти. Комитетът изпраща становището си на органа по назначаване и на съответното длъжностно лице в срок от два месеца от датата, на която е бил сезиран. При гласуване на решенията на Съвместния консултативен комитет председателят няма право на глас, освен по процедурни въпроси и при равен брой гласове „за“ и „против“.
5. За срока, определен в параграф 6, уволненото поради некомпетентност длъжностно лице има право на месечно обезщетение за уволнение, равно на основната месечна заплата на длъжностно лице в първа стъпка на степен AST 1. За същия период длъжностното лице има право и на семейните надбавки по член 67. Надбавката за жилищни нужди се изчислява въз основа на основната месечна заплата на длъжностно лице на степен AST 1 в съответствие с член 1 от приложение VII.
Надбавката не се изплаща, ако лицето подаде оставка след началото на процедурата по параграфи 1 и 2 или ако за него незабавно възникне право на пълна пенсия. Ако то се ползва с право на обезщетение за безработица по национална схема за безработица, сумата на получаваното по този ред обезщетение се приспада от горепосочената надбавка.
6. Срокът, през който се дължат плащанията по параграф 5, е както следва:
а)
три месеца, ако към датата на вземане на решението за уволнение длъжностното лице има навършени по-малко от пет години на служба;
б)
шест месеца, ако длъжностното лице има навършени най-малко пет, но по-малко от 10 години служба;
в)
девет месеца, ако длъжностното лице има навършени най-малко 10, но по-малко от 20 години служба;
г)
12 месеца, ако длъжностното лице има навършени над 20 години служба.
7. Длъжностни лица, които са понижени на основание професионална некомпетентност, могат след изтичането на срок от шест години да поискат всяко отбелязване на тази мярка да бъде заличено от личните им досиета.
8. Длъжностните лица имат право да им бъдат възстановени разумно направените по тяхна инициатива разноски в хода на производството, включително хонорарите, дължими на защитник, неработещ към институцията, ако предвиденото в настоящия член производство приключи без решение за уволнение или понижение.“;
32)
Член 52 се заменя със следното:
„Член 52
Без да се засягат разпоредбите на член 50, длъжностното лице се пенсионира:
а)
автоматично в последния ден на месеца, през който навърши 66 години; или
б)
по негово искане в последния ден на месеца, за който е подадено искането, ако е достигнало пенсионна възраст или ако е на възраст между 58 години и пенсионна възраст и отговаря на изискванията за незабавно изплащане на пенсия съгласно член 9 от приложение VIII. Член 48, втора алинея, второ изречение се прилага по аналогия.
Независимо от това, по собствено искане и когато органът по назначаването счита това за оправдано в интерес на службата, длъжностното лице може да продължи да работи до навършването на 67-годишна възраст, или, по изключение, до 70-годишна възраст, като в този случай бива автоматично пенсионирано в последния ден на месеца, през който навърши тази възраст.
Решението на органа по назначаването да разреши на длъжностно лице да остане на служба след 66-годишна възраст се предоставя за не повече от една година. То може да бъде подновено по искане на длъжностното лице.“;
33)
Член 55 се изменя, както следва:
а)
алинеите се номерират;
б)
втора алинея, първо изречение се заменя със следното:
„Нормалната работна седмица е между 40 и 42 часа, като продължителността на работния ден се определя от органа по назначаването.“;
в)
в трета алинея, второ изречение се заменя със следното:
„Органът по назначаването на всяка институция определя подробни правила за прилагането на настоящата алинея след консултация с Комитета по персонала“;
г)
добавя се следният параграф:
„4. Органът по назначаването на всяка институция може да въведе правила за гъвкаво работно време. В рамките на тези правила не се предоставят цели работни дни на длъжностни лица в степен AD/AST9 или по-висока. Тези правила не се прилагат за длъжностни лица, за които се прилагат разпоредбите на член 44, втора алинея. Тези длъжностни лица управляват своето работно време по споразумение със своите началници.“;
34)
В член 55а параграф 2 се заменя със следното:
„2. Длъжностното лице има право на такова разрешение в следните случаи:
а)
за отглеждане на дете на издръжка, ненавършило 9-годишна възраст;
б)
за полагане на грижи за дете на издръжка на възраст между 9 и 12 години, ако намаляването на работното време не съставлява повече от 20 % от нормалното работно време;
в)
за полагане на грижи за дете на издръжка, докато то навърши 14-годишна възраст, ако служителят е самотен родител;
г)
в случай на сериозни трудности - за полагане на грижи за дете на издръжка докато то навърши 14-годишна възраст, ако намаляването на работното време не съставлява повече от 5 % от нормалното работно време. В такъв случай не се прилагат първите две алинеи на член 3 от приложение IVa. Когато и двамата родители са на служба на Съюза, на такова намаление има право само един от родителите;
д)
за полагане на грижи за сериозно болен или инвалид - съпруг(а), роднина по възходяща или низходяща линия, брат или сестра;
е)
за участие в курс на обучение за повишаване на професионалната квалификация; или
ж)
през последните три години преди навършването на пенсионна възраст, но не преди навършването на 58-годишна възраст.
Ако преминаването на непълно работно време е поискано с цел участие в курс на обучение за повишаване на професионалната квалификация или през последните три години преди навършването на пенсионна възраст, но не преди навършването на 58-годишна възраст, органът по назначаването може да откаже разрешение или да отложи влизането в сила на разрешението само при изключителни обстоятелства и поради особено важни свързани със службата причини.
Ако правото на това разрешение е упражнено с цел полагане на грижи за сериозно болен или инвалид - съпруг(а), роднина по възходяща или низходяща линия, брат или сестра, или за участие в курс на обучение за повишаване на професионалната квалификация, общата продължителност на периодите на работа на непълно работно време за цялата кариера на длъжностното лице не може да надвишава пет години.“;
35)
В член 56 трета алинея се заменя със следното:
„Съгласно предвиденото в приложение VI за извънреден труд, положен от длъжностни лица от степени SC 1-SC 6 и степени AST 1-AST 4, се полага допълнителен отпуск или заплащане, когато интересите на службата не позволяват компенсирането с отпуск да стане през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд.“;
36)
В член 56а втора алинея се заменя със следното:
„След консултации с Комитета по правилника за персонала Комисията определя чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 категориите длъжностни лица, имащи право на такива надбавки, условията за изплащане на надбавките и техния размер.“;
37)
В член 56б втора алинея се заменя със следното:
„След консултации с Комитета по правилника за персонала Комисията определя чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 категориите длъжностни лица, имащи право на такива надбавки, условията за изплащане на надбавките и техния размер.“;
38)
В член 56в втора алинея се заменя със следното:
„След консултации с Комитета по правилника за персонала Комисията определя чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 категориите длъжностни лица, имащи право на специални надбавки, условията за изплащане на такива надбавки и техния размер.“;
39)
В член 57, първа алинея думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
40)
Член 58 се заменя със следното:
„Член 58
Наред с отпуска по член 57, при представяне на медицинско свидетелство бременните жени имат право на още 20 седмици отпуск. Този отпуск започва да тече не по-рано от шест седмици преди посочената в медицинското свидетелство очаквана дата на раждане и изтича не по-рано от 14 седмици след датата на раждане. В случай на раждане на повече от едно дете, на преждевременно раждане или на раждане на дете с увреждане или сериозно заболяване, продължителността на отпуска е 24 седмици. За целите на настоящата разпоредба преждевременно е раждането, настъпило преди края на 34-та седмица на бременността.“;
41)
Член 61 се заменя със следното:
„Член 61
Списъците на официалните празници се изготвя по споразумение между органите по назначаването на институциите на Съюза след консултиране с комитета по Правилника за персонала“;
42)
Член 63 се заменя със следното:
„Член 63
Възнаграждението на длъжностните лица се изразява в евро. То се изплаща във валутата на държавата, в която длъжностното лице изпълнява служебните си задължения, или в евро.
Възнаграждението, изплащано във валута, различна от еврото, се изчислява въз основа на обменните курсове, използвани за изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз на 1 юли на съответната година.
Всяка година обменните курсове се актуализират със задна дата към момента на годишното актуализиране на възнагражденията, предвидено в член 65.“;
43)
Член 64 се заменя със следното:
„Член 64
След приспадане на задължителните удръжки, предвидени в настоящия правилник или в актовете за неговото прилагане, възнаграждението на длъжностното лице, изразено в евро, се умножава по корекционен коефициент, който е по-голям, по-малък или равен на 100 % в зависимост от условията на живот на различните места на работа.
Корекционните коефициенти се създават или отменят, както и се актуализират ежегодно в съответствие с приложение XI. По отношение на актуализацията всички стойности се приемат като референтни стойности. Комисията носи отговорност за публикуването на актуализираните стойности в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С“ на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
За Белгия и Люксембург не се прилага корекционен коефициент, като се има предвид специалната референтна роля на тези места на работа като основни и първоначални седалища на повечето от институциите.“;
44)
Член 65 се заменя със следното:
„Член 65
1. Възнагражденията на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз се актуализират ежегодно, като се вземат предвид икономическата и социалната политика на Съюза. По-специално се вземат предвид всякакви увеличения на заплатите в държавната администрация на държавите-членки и нуждите от назначаване на нов персонал. Актуализацията на възнагражденията се извършва в съответствие с приложение XI. Актуализацията се извършва преди края на съответната година съгласно доклад на Комисията, изготвен въз основа на статистически данни, предоставени от Статистическата служба на Европейския съюз в съгласие с националните статистически служби на държавите-членки. Статистическите данни отразяват положението към 1 юли във всяка от държавите-членки. Този доклад съдържа данни относно бюджетното въздействие върху възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица на Съюза. Той се предоставя на Европейския парламент и на Съвета.
Сумите, посочени в член 42а, втора и трета алинея, членове 66 и 69, член 1, параграф 1, член 2, параграф 1, член 3, параграфи 1 и 2, член 4, параграф 1, член 7, параграф 2, член 8, параграф 2, член 10, параграф 1 от приложение VII и член 8, параграф 2 от приложение XIII, както и в предишния член 4а от приложение VII, които трябва да бъдат актуализирани в съответствие с член 18, параграф 1 от приложение XIII, размерите, посочени в член 24, параграф 3, член 28а, параграф 3, втора алинея, член 28а, параграф 7, член 93, член 94, член 96, параграф 3, втора алинея и член 96, параграф 7, членове 133, 134 и 136 от Условията за работа на другите служители, размерите в член 1, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 300/76 на Съвета (6) и коефициентът за размерите, посочени в член 4 от Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68 на Съвета (7) се актуализират ежегодно в съответствие с приложение XI. Комисията отговаря за публикуването на актуализираните суми в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С“ на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
2. В случай на съществена промяна на издръжката на живота сумите, посочени в параграф 1, както и корекционните коефициенти, посочени в член 64, се актуализират в съответствие с приложение XI. Комисията отговаря за публикуването на актуализираните суми и корекционните коефициенти в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
3. Сумите, посочени в параграф 1 и корекционните коефициенти, посочени в член 64, се считат за суми и корекционни коефициенти, чиято реална стойност подлежи на актуализиране в даден момент без намесата на друг правен акт.
4. Без да се засягат разпоредбите на член 3, параграфи 5 и 6 от приложение XI, през 2013 и 2014 г. не се извършва актуализацията, предвидена в параграфи 1 и 2.
45)
Член 66 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея уводното изречение се заменя със следното:
„Основните месечни заплати за всяка степен и стъпка във функционални групи AD и AST са посочени в следната таблица:“
б)
добавя се следната алинея:
„Основните месечни заплати за всяка степен и стъпка във функционална група AST/SC са посочени в следната таблица:
Стъпка
Степен
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17“
46)
Член 66а се заменя със следното:
„Член 66а
1. Чрез дерогация от член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68 и за да се вземе предвид, без да се засяга член 65, параграф 3, прилагането на метода за актуализиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица, по отношение на възнаграждението, плащано от Съюза на активно заетия персонал, от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2023 г. се прилага временна мярка, наричана „налог за солидарност.
2. Ставката на този налог за солидарност, която се прилага към облагаемата основа, определена в параграф 3, е 6 %. Ставката обаче е 7 % за длъжностни лица от степен AD 15, стъпка 2 и по-висока.
3.
а)
Основата за изчисляване на налога за солидарност е равна на основната заплата, използвана за изчисляване на възнаграждението, като се приспаднат:
i)
вноските за социално и пенсионно осигуряване и данъкът, преди прилагането на налога за солидарност, платим от длъжностно лице със същата степен и стъпка, което няма лица на своя издръжка по смисъла на член 2 от приложение VII; и
ii)
сума, равна на основната заплата на длъжностно лице от степен AST 1, стъпка 1.
б)
Компонентите, използвани за определяне на основата за изчисляване на налога за солидарност, се изразяват в евро при корекционен коефициент 100.
4. Налогът за солидарност се приспада ежемесечно при източника; получените средства се внасят като приход в общия бюджет на Европейския съюз.“;
47)
В член 67 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Размерът на надбавката за дете на издръжка може да бъде удвоен със специално мотивирано решение на органа по назначаването въз основа на медицински документи, удостоверяващи, че съответното дете е с увреждане или трайно заболяване, което води до високи разходи за длъжностното лице.“;
48)
Член 72 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, първа алинея, първо изречение и в параграф 1, трета алинея думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
б)
в параграф 2 думите „до навършване на 63-годишна възраст“ се заменят с „до навършване на пенсионна възраст“;
в)
в параграф 2а, подточки i) и ii) думите „преди навършване на 63-годишна възраст“ се заменят с „преди навършване на пенсионна възраст“;
г)
в параграф 2б думите „степен 1“ се заменят със „степен AST 1“;
49)
В член 73, параграф 1 думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
50)
В член 76а, второ изречение думата „институциите“ се заменя с „органите по назначаването на институциите“;
51)
Член 77 се заменя със следното:
„Член 77
Длъжностно лице, което е прослужило най-малко десет години, има право на пенсия за осигурителен стаж. Независимо от продължителността на служебния му стаж, то има право на такава пенсия, ако е навършило пенсионна възраст и възстановяването му през период на неактивна заетост не е било възможно или лицето е било пенсионирано в интерес на службата.
Максималният размер на пенсията за осигурителен стаж е 70 % от последната основна заплата за последната степен, в която е било класирано длъжностното лице в продължение на най-малко една година. 1,80 % от последната му основна заплата се изплащат на длъжностното лице за всяка година служебен стаж, изчислен в съответствие с член 3 от приложение VIII.
Независимо от това, в случая, когато длъжностни лица са осъществявали функции по подпомагане на лице, заемащо длъжност, предвидена в Договора за Европейския съюз или в Договора за функционирането на Европейския съюз, на избрания председател на институция или орган на Съюза или избрания председател на политическа група в Европейския парламент, размерът на пенсията, съответстваща на годините осигурителен стаж, прослужени на тази длъжност, се изчислява въз основа на последната основна заплата, получена през този период, ако тази основна заплата надвишава онази, която се използва като отправна точка за целите на втора алинея от настоящия член.
Размерът на пенсията за осигурителен стаж не може да бъде по-малък от 4 % от жизнения минимум за година служба.
Пенсионната възраст е 66 години.
Пенсионната възраст се подлага на оценка на всеки пет години, считано от 1 януари 2014 г., въз основа на доклад на Комисията до Европейския парламент и до Съвета. В доклада се разглеждат по-специално промените в пенсионната възраст за служителите в държавната администрация на държавите-членки и промените в средната продължителност на живота на длъжностните лица на институциите.
Когато това е целесъобразно, Комисията прави предложение за промяна на пенсионната възраст в съответствие със заключенията от този доклад, като обръща специално внимание на съответното развитие в държавите-членки.“;
52)
Член 78 се заменя със следното:
„Член 78
При условията на членове 13-16 от приложение VIII длъжностното лице има право на обезщетение за инвалидност в случай на пълна трайна инвалидност, която не му позволява да изпълнява служебните задължения, присъщи на длъжност от неговата функционална група.
Член 52 се прилага по аналогия по отношение на получателите на обезщетения за инвалидност. Ако получателят на обезщетението се пенсионира, преди да е навършил 66 години, без да е придобил правото на максимална пенсия, се прилагат общите правила за пенсиите за осигурителен стаж. Размерът на пенсията за осигурителен стаж се определя въз основа на заплатата за степента и стъпката, заемани от длъжностното лице към момента на инвалидизиране.
Обезщетенията за инвалидност са равни на 70 % от последната основна заплата на длъжностното лице. Те не могат обаче да бъдат по-малки от размера на жизнения минимум.
От обезщетенията за инвалидност се приспадат вноските за пенсионноосигурителната схема, изчислени на базата на тези обезщетения.
Когато инвалидността е следствие от злополука, настъпила при или по повод изпълнението на служебните задължения на длъжностно лице, от професионално заболяване, от действие, извършено в обществен интерес или от риск за живота с цел спасяване на друго човешко същество, размерът на обезщетенията за инвалидност е не по-малко от 120 % от размера на жизнения минимум. Освен това в такива случаи вноските в пенсионноосигурителната схема се заплащат изцяло от бюджета на институцията или органа по член 1б.“;
53)
В член 80 шеста алинея се заменя със следното:
„Правото на пенсия, предвидено в първа, втора и трета алинея, възниква в случай на смърт на бивше длъжностно лице с право на надбавка по член 50 от Правилника за персонала, член 5 от Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (8), член 3 от Регламент (Евратом, ЕОВС, ЕИО) № 2530/72 на Съвета (9) или член 3 от Регламент (ЕОВС, ЕИО, Евратом) № 1543/73 на Съвета (10) и в случай на смърт на бивше длъжностно лице, чието служебно правоотношение е било прекратено преди навършване на пенсионна възраст и което е поискало пенсията му за осигурителен стаж да бъде отсрочена до първия ден на календарния месец, следващ месеца на навършване на пенсионна възраст.
54)
В член 81а параграф 1 се изменя, както следва:
а)
в буква б) думите „65-годишна възраст“ се заменят с „66-годишна възраст“;
б)
буква г) се заменя със следното:
„г)
в случай на смърт на бивше длъжностно лице, чието служебно правоотношение е прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и което е поискало пенсията му за осигурителен стаж да бъде отсрочена до първия ден на календарния месец, следващ месеца на навършване на пенсионна възраст - размера на пенсията за осигурителен стаж, на която лицето би имало право, ако беше живо при навършването на пенсионна възраст, при прилагане на надбавките и удръжките, посочени в буква б)“;
в)
в буква д) думите „надбавките по член 41 или 50“ се заменят с „надбавките по член 41, 42в или 50“;
55)
В член 82 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато възнагражденията се актуализират в съответствие с член 65, параграф 1, същата актуализация се прилага и към пенсиите.“;
56)
В член 83, параграф 1 втора алинея се заличава;
57)
Член 83а, параграфи 2, 3, 4 и 5 се заменят със следното:
„2. Агенциите, които не получават субсидии от общия бюджет на Европейския съюз, внасят в този бюджет пълния размер на вноските, необходими за финансиране на схемата. От 1 януари 2016 г. агенциите, които частично се финансират от този бюджет, плащат частта от вноските, дължими от работодателите, която съответства на съотношението между приходите на агенцията без субсидиите от общия бюджет на Европейския съюз и нейните общи приходи.
„3. Равновесието на пенсионната схема се осигурява чрез пенсионната възраст и размера на вноските в схемата. Във връзка с петгодишната актюерска оценка по приложение ХII размерът на вноските в пенсионната схема се актуализира за осигуряване на равновесието на схемата.“;
„4. Комисията ежегодно актуализира актюерската оценка по параграф 3 в съответствие с член 1, параграф 2 от приложение ХII. При показана разлика от поне 0,25 пункта между прилагания понастоящем размер на вноските и размера, необходим за поддържане на актюерския баланс, размерът се актуализира в съответствие с предвиденото в приложение ХII.“;
„5. За целите на параграфи 3 и 4 от настоящия член процентът, посочен в член 83, параграф 2, се актуализира. Комисията отговаря за публикуването на получения в резултат от това актуализиран размер на вноската в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.“;
58)
Дял VIII се заличава;
59)
Член 110 се заменя със следното:
„Член 110
1. Разпоредбите от общ характер за прилагане на настоящия правилник се приемат от органа по назначаването на всяка институция след консултации с комитета по персонала и с комитета по Правилника за персонала.
2. Правилата за прилагане на настоящия правилник, приети от Комисията, включително разпоредбите за прилагане от общ характер, посочени в параграф 1, се прилагат по аналогия спрямо агенциите. За тази цел Комисията уведомява агенциите за всяко правило за прилагане незабавно след приемането му.
Тези правила за прилагане влизат в сила за агенциите на по-късната от следните дати: девет месеца след влизането им в сила за Комисията или девет месеца след датата, на която Комисията е уведомила агенциите за приемането на съответното правило за прилагане. Независимо от горепосоченото, дадена агенция може също така да реши, че правилата за прилагане влизат в сила на по-ранна дата.
Чрез дерогация дадена агенция може, преди изтичането на деветмесечния срок, посочен във втора алинея от настоящия параграф, и след консултация със своя комитет по персонала, да представи на Комисията за съгласие правила за прилагане, които са различни от тези, приети от Комисията. При същите условия дадена агенция може да поиска съгласието на Комисията да не прилага някои от тези правила за прилагане. В последния случай Комисията може, вместо да приеме или отхвърли искането, да поиска от агенцията да представи на Комисията за съгласие правила за прилагане, които са различни от тези, приети от Комисията.
Деветмесечният срок, посочен във втора алинея от настоящия параграф, спира да тече от датата, на която агенцията поиска съгласието на Комисията, до датата, на която Комисията изрази своята позиция.
Агенцията може също така, след консултация със своя комитет по персонала, да представи на Комисията за съгласие правила за прилагане, които се отнасят до области, различни от правилата за прилагане, приети от Комисията.
За целите на приемането на правила за прилагане агенциите се представляват от своя управителен съвет или от равностоен орган, посочен в акта на Съюза за създаването им.
3. За целите на приемането на правила по споразумение между институциите агенциите не се считат за институции. Въпреки това Комисията се консултира с агенциите преди приемането на такива правила.
4. Правилата за прилагане на настоящия правилник, включително разпоредбите за прилагане от общ характер, посочени в параграф 1, и правилата, приети по споразумение между органите по назначаването на институциите, се свеждат до знанието на персонала.
5. Административните отдели на институциите и агенциите редовно се консултират помежду си относно прилагането на настоящия правилник. На тези консултации агенциите са общо представени в съответствие с правилата, определени по споразумение между тях.
6. Съдът на Европейския съюз води регистър на правилата, приети от органа по назначаването на всяка институция за прилагането на настоящия правилник, и правилата, приети от агенциите, доколкото те се отклоняват от правилата, приети от Комисията, в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 2, включително на всички техни изменения. Институциите и агенциите имат пряк достъп до този регистър и пълно право да изменят собствените си правила. Държавите-членки имат пряк достъп до него. Освен това на всеки три години Комисията представя доклад на Европейския парламент и Съвета относно правилата, приети от всяка институция за прилагането на настоящия правилник.“;
60)
Вмъкват се следните членове:
„Член 111
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 112 относно някои аспекти на условията на труд и някои аспекти на прилагането на правилата за възнагражденията и социалноосигурителната схема.
Член 112
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в членове 56а, 56б и 56в от Правилника за персонала, член 13, параграф 3 от приложение VII и член 9 от приложение ХI към него, и член 28а, параграф 11 и член 96, параграф 11 от Условията за работа на другите служители, се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от 1 януари 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 56а, 56б, 56в от Правилника на персонала, член 13, параграф 3 от приложение VII и член 9 от приложение XI към него, и член 28а, параграф 11 и член 96, параграф 11 от Условията за работа на другите служители, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 56а, 56б, 56в от Правилника за персонала, член 13, параграф 3 от приложение VII и член 9 от приложение XI към него или член 28а, параграф 11 или член 96, параграф 11 от Условията за работа на другите служители, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 113
До 31 декември 2020 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад с оценка на действието на настоящия Правилник за персонала.“;
61)
Приложение I се изменя, както следва:
а)
раздел А се заменя със следното:
„A. Видове длъжности във всяка функционална група съгласно предвиденото в член 5, параграф 4
1. Функционална група AD
Генерален директор
AD 15 - AD 16
Директор
AD 14 - AD 15
Съветник или равностойна длъжност
AD 13- AD 14
Началник на отдел или равностойна длъжност
AD 9 - AD 14
Администратор
AD 5 - AD 12
2. Функционална група AST
Старши асистент
Извършващ административни, технически или обучителни дейности, изискващи висока степен на самостоятелност и поемане на значителна отговорности по отношение на управлението на персонала, изпълнението на бюджета или политическото координиране
AST 10 - AST 11
Асистент
Извършващ административни, технически или обучителни дейности, изискващи известна степен на самостоятелност, по-специално по отношение на прилагането на правила и правилници или общи указания или като личен асистент на член на институцията, на началника на кабинета на член на институцията или на (заместник) генерален директор или ръководител на равностойно равнище
AST 1 - AST 9
3. Функционална група AST/SC
Секретар/Деловодител
Изпълняващ деловодителски и секретарски задачи, управляване на офис и други подобни задачи, изискващи определена степен на самостоятелност (11)
SC 1 - SC 6
б)
Раздел Б се заменя със следното:
„Б. Коефициенти за еквивалентност на средната кариера
1.
Коефициенти за еквивалентност на средната кариера във функционални групи AST и AD:
Степен
Асистенти
Администратори
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
Коефициенти за еквивалентност на средната кариера във функционална група AST/SC:
Степен
Секретари/Деловодители
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %“
62)
Приложение II се изменя, както следва:
а)
в член 1, първа алинея, второ изречение думата „Институцията“ се заменя с „Органът по назначаването на всяка институция“;
б)
в член 1, втора алинея второ изречение се заменя със следното;
„Въпреки това органът по назначаването на всяка институция може да реши, че условията за избор трябва да бъдат определени в съответствие с предпочитанията на персонала на институцията, изразени на общо допитване.“;
в)
в член 1, четвърта алинея думите „двете функционални групи“ се заменят с „трите функционални групи“;
г)
в член 2, втора алинея, първо тире думите „, трета алинея“ се заличават;
63)
Член единствен от приложение IV се изменя, както следва:
а)
в параграф 1, втора алинея думите „63 години“ се заменят с „66 години“;
б)
параграф 1, трета алинея се заличава;
в)
в последния ред на таблицата в параграф 3 думите „от 59 до 64“ се заменят с „от 59 до 65“;
г)
в параграф 4, четвърта алинея думите „63-годишна възраст“ се заменят с „66-годишна възраст“;
64)
Приложение IVа се изменя, както следва:
а)
в член 1, втора алинея, думите "член 55а, параграф 2, буква д)" се заменят с думите "член 55а, параграф 2, буква ж)";
б)
в член 4, първа алинея, думите „длъжностните лица над 55 години, на които е разрешено да работят на половин работен ден в очакване на пенсиониране,“ се заменят с „длъжностните лица, на които е разрешено в съответствие с член 55а, параграф 2, буква ж) от Правилника за персонала да работят на непълно работно време,“;
65)
Приложение V се изменя, както следва:
а)
член 6 се заменя със следното:
„Член 6
Наред с годишния отпуск по заявление на длъжностното лице му се разрешава ползването на специален отпуск. В частност специален отпуск се разрешава в следните случаи:
-
встъпване в брак: четири дни;
-
преместване в ново жилище: до два дни;
-
сериозно заболяване на съпруг(а): до три дни;
-
смърт на съпруг(а): четири дни;
-
сериозно заболяване на близък роднина по възходяща линия: до два дни;
-
смърт на близък роднина по възходяща линия: два дни;
-
встъпване в брак на дете: два дни;
-
раждане на дете: 10 дни, които да се ползват през първите 14 седмици след раждането;
-
раждане на дете с увреждане или сериозно заболяване: 20 дни, които да се ползват през първите 14 седмици след раждането;
-
смърт на съпругата по време на отпуска за бременност и раждане: брой дни, отговарящ на остатъка от отпуска за бременност и раждане; ако починалата съпруга не е длъжностно лице, остатъкът от отпуска за бременност и раждане се определя чрез прилагане по аналогия на разпоредбите на член 58 от Правилника за персонала;
-
сериозно заболяване на дете: до два дни;
-
много сериозно заболяване на дете, удостоверено от лекар, или хоспитализация на дете на 12 или по-малко години: до пет дни;
-
смърт на дете: четири дни;
-
осиновяване на дете: 20 седмици; 24 седмици при осиновяване на дете с увреждане.
-
С всяко осиновено дете се получава еднократно право на ползване на срока на специалния отпуск, който може да бъде поделен между осиновителите, в случай че и двамата са длъжностни лица. Той се разрешава само ако съпругът на длъжностното лице упражнява възмездна професионална дейност най-малко на половин работен ден. Ако съпругът работи извън институциите на Съюза и се ползва с право на подобен отпуск, съответен брой дни се приспада от отпуска, на който има право длъжностното лице.
-
Органът по назначаването може при необходимост да разреши допълнителен специален отпуск, ако националното законодателство на държавата, в която се провежда процедурата по осиновяването и която е различна от държавата по мястото на работа на осиновяващото длъжностно лице, изисква престой на единия или двамата осиновители.
-
Ако длъжностното лице няма право да ползва пълния специален отпуск от 20 или 24 седмици на основание първото изречение от настоящото тире, се разрешава специален отпуск от 10 работни дни; този допълнителен специален отпуск се разрешава само веднъж за всяко осиновено дете.
Институцията може да разреши специален отпуск за обучение за повишаване на професионалната квалификация в рамките, предвидени в програмата за повишаване на професионалната квалификация, съставена от институцията по реда на член 24а от Правилника за персонала.
Освен това специален отпуск може да бъде разрешен по изключение на длъжностните лица в случай на извънредна работа, излизаща извън рамките на нормалните задължения на длъжностното лице. Такъв специален отпуск се разрешава най-късно три месеца след решението на органа по назначаването относно изключителния характер на работата на длъжностното лице.
За целите на настоящия член небрачният партньор на длъжностно лице се счита за съпруг, ако са изпълнени първите три условия на член 1, параграф 2, буква в) от приложение VII.
Когато специалният отпуск се разрешава съгласно настоящия раздел, дните за пътуване се определят със специално решение, отчитащо особените нужди.“;
б)
член 7 се заменя със следното:
„Член 7
Длъжностните лица, които имат право на надбавка за експатриране или за пребиваване в чужда държава, ежегодно имат право на два и половина дни допълнителен отпуск, за да посетят държавата си по произход.
Първа алинея се прилага по отношение на длъжностните лица, чието място на работа е на територията на държавите-членки. Ако мястото на работа е извън тази територия, продължителността на отпуска за пътуване до дома се определя чрез специално решение, отчитащо особените нужди.“;
66)
Приложение VI се изменя, както следва:
а)
член 1 се заменя със следното:
„В определените в член 56 от Правилника за персонала граници за извънреден труд, положен от длъжностно лице от степени SC 1-SC 6 или степени AST 1-AST 4, се полага допълнителен отпуск или заплащане, както следва:
а)
за всеки час извънреден труд лицето има право на час и половина отсъствие под формата на допълнителен отпуск; ако часът извънреден труд е положен между 22:00 часа и 7:00 часа, в неделя или в официален празничен ден, размерът на допълнителния отпуск е два часа; при предоставянето на допълнителен отпуск се вземат предвид изискванията на службата и предпочитанията на съответното длъжностно лице;
б)
когато изискванията на службата не допускат ползването на допълнителен отпуск през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд, органът по назначаването разрешава изплащането на възнаграждение за часовете извънреден труд в размер на 0,56 % от основната месечна заплата за всеки час извънреден труд на базата по буква а);
в)
за получаване на допълнителен отпуск или на възнаграждение за един час извънреден труд продължителността на извънредния труд трябва да е била повече от 30 минути.“;
б)
член 3 се заменя със следното:
„Член 3
Независимо от предходните разпоредби на настоящото приложение, възнаграждението за извънреден труд, положен от някои категории длъжностни лица от степени SC 1-SC 6 и степени AST 1-AST 4 при специални обстоятелства, може да бъде изплатено под формата на определена по размер надбавка, чийто размер и условия за получаване се определят от органа по назначаването след консултации със съвместната комисия.“;
67)
Приложение VII се изменя, както следва:
а)
в член 1, параграф 3 думите „степен 3“ се заменят с „степен AST 3“;
б)
в член 3, параграф 1 втора алинея се заменя със следното:
„Правото на тази надбавка се поражда в първия ден на месеца, през който детето започва да посещава основното училище, и се прекратява в края на месеца, през който детето завърши образованието си, или в края на месеца, през който детето навърши 26 години, като се взема по-ранната дата.“;
в)
член 7 се заменя със следното:
„Член 7
1. Длъжностното лице има право на еднократна обща сума, съответстваща на стойността на пътуването за себе си, съпруга(та) си и лицата на издръжка, действително живеещи в същото домакинство:
а)
при встъпването си в длъжност - от мястото, на което е наето, до мястото си на работа;
б)
при прекратяване на служебното правоотношение по смисъла на член 47 от Правилника за персонала - от мястото на работа до мястото си на произход по смисъла на параграф 4 от настоящия член;
в)
при всяко преместване, включващо промяна на мястото на работата.
При смърт на длъжностното лице преживелият(ялата) съпруг(а) и лицата на издръжка имат право на еднократна обща сума при същите условия.
Пътните разноски за деца на възраст под две години през цялата календарна година не се възстановяват.
2. Размерът на еднократната обща сума се определя въз основа на надбавка за километри географско разстояние между местата, посочени в параграф 1.
Надбавката за километри е:
0 EUR за всеки километър от
0 до 200 километра
0,1895 EUR за всеки километър от
201 до 1 000 километра
0,3158 EUR за всеки километър от
1 001 до 2 000 километра
0,1895 EUR за всеки километър от
2 001 до 3 000 километра
0,0631 EUR за всеки километър от
3 001 до 4 000 километра
0,0305 EUR за всеки километър от
4 001 до 10 000 километра
0 EUR за всеки километър над
10 000 километра.
Към горепосочената надбавка за километри се добавя допълнителна еднократна обща сума, възлизаща на:
-
94,74 EUR, ако географското разстояние между местата, посочени в параграф 1, е между 600 и 1 200 километра,
-
189,46 EUR, ако географското разстояние между местата, посочени в параграф 1, е по-голямо от 1 200 километра.
Надбавката за километри и допълнителната еднократна обща сума се актуализират ежегодно пропорционално на заплатата.
3. Чрез дерогация от параграф 2 пътните разноски, свързани с преместване, включващо промяна между място на работа на територията на държавите - членки на Европейския съюз, и място на работа извън тази територия, или преместване, включващо промяна между места на работа извън тази територия, се възстановяват под формата на плащане на еднократна обща сума въз основа на стойността на самолетен билет от непосредствено по-горната класа след икономичната.
4. Мястото на произход на длъжностното лице се определя при встъпването му в длъжност, като се взема предвид мястото, на което е бил нает, или, при изрично и надлежно обосновано искане - центърът на неговите интереси. Така определеното място на произход може със специално решение на органа по назначаването да бъде променено, докато длъжностното лице е на служба или при прекратяване на служебното му правоотношение. Все пак, докато длъжностното лице е на служба, такова решение може да се вземе само по изключение и след представяне от длъжностното лице на документи, надлежно обосноваващи искането му.
Тази промяна обаче не може да има за последица признаването като център на интересите на длъжностното лице място извън територията на държавите-членки на Съюза и извън страните и териториите, изброени в приложение II към Договора за функционирането на Европейския съюз и територията на държавите-членки на Европейската асоциация за свободна търговия.“;
г)
член 8 се заменя със следното:
„Член 8
1. Длъжностните лица, които имат право на надбавка за експатриране или за пребиваване в чужда държава, за всяка календарна година имат право, в рамките на предвиденото в параграф 2, на еднократна обща сума, съответстваща на стойността на пътуването от мястото на работа до мястото на произход по смисъла на член 7 за себе си и - ако имат право на надбавка за жилищни нужди - за съпруга и лицата на издръжка по смисъла на член 2.
Ако и двамата съпрузи са длъжностни лица на Европейския съюз, всеки от тях има право на възстановяване на пътните разноски за себе си и за лицата на издръжка, като това възстановяване се определя като еднократна обща сума в съответствие с горните разпоредби, като всяко лице на издръжка има право само на едно плащане. Сумата за децата на издръжка се определя по искане на единия от съпрузите въз основа на мястото на произход на единия от тях.
Ако длъжностното лице сключи брак през календарната година и на това основание придобие право на надбавка за жилищни нужди, пътните разноски, на които има право съпругът(ата), се изчисляват пропорционално на времето от датата на сключване на брака до края на годината.
Всяка промяна в основата за изчисляване, която може да възникне в резултат на промяна в семейното положение на лицето, настъпила след датата на изплащане на въпросните суми, не задължава съответното лице да възстанови сумите.
Пътните разноски за деца на възраст под две години през цялата календарна година не се възстановяват.
2. Размерът на еднократната обща сума се определя в зависимост от надбавката за километри географско разстояние между мястото на работа на длъжностното лице и мястото му на произход.
Когато мястото на произход по смисъла на член 7 е извън територията на държавите-членки на Съюза, както и извън страните и териториите, изброени в приложение II към Договора за функционирането на Европейския съюз, както и извън територията на държавите-членки на Европейската асоциация за свободна търговия, размерът на еднократната обща сума се определя в зависимост от надбавката за километри географско разстояние между мястото на работа на длъжностното лице и столицата на държавата-членка, чийто гражданин е то. Длъжностните лица, чието място на произход е извън територията на държавите - членки на Съюза, както и извън страните и териториите, изброени в приложение II към Договора за функционирането на Европейския съюз, както и извън територията на държавите-членки на Европейската асоциация за свободна търговия, и които не са граждани на една от държавите-членки, нямат право на тази еднократна обща сума.
Надбавката за километри е:
0 EUR за всеки километър от
0 до 200 километра
0,3790 EUR за всеки километър от
201 до 1 000 километра
0,6316 EUR за всеки километър от
1 001 до 2 000 километра
0,3790 EUR за всеки километър от
2 001 до 3 000 километра
0,1262 EUR за всеки километър от
3 001 до 4 000 километра
0,0609 EUR за всеки километър от
4 001 до 10 000 километра
0 EUR за всеки километър над
10 000 километра.
Към горепосочената надбавка за километри се добавя допълнителна еднократна обща сума, възлизаща на:
-
189,48 EUR, ако географското разстояние между мястото на работа и мястото на произход е между 600 и 1 200 километра;
-
378,93 EUR, ако географското разстояние между мястото на работа и мястото на произход е по-голямо от 1 200 километра.
Надбавката за километри и допълнителната еднократна обща сума се актуализират ежегодно пропорционално на възнаграждението.
3. Ако служебното правоотношение на длъжностното лице бъде прекратено в хода на календарната година по причина, различна от смъртта му, или ако то е в отпуск по лични причини за част от годината, като през тази година продължителността на активната му заетост на служба в институция на Съюза е била по-малко от девет месеца, длъжностното лице има право да получи само част от еднократната обща сума, предвидена в параграфи 1 и 2, изчислена пропорционално на времето на активна заетост.
4. Параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член се прилагат по отношение на длъжностните лица, чието място на работа е на територията на държавите-членки. Длъжностните лица, чието място на работа е извън територията на държавите-членки, имат право за всяка календарна година за себе си и -ако имат право на надбавка за жилищни нужди - за съпруга(та) си и за другите лица на издръжка по смисъла на член 2, на еднократна обща сума за пътните разноски до мястото си на произход или на пътните разноски до друго място, но не повече от размера на разноските до мястото на произход. Независимо от това, ако съпругът(ата) и лицата по член 2, параграф 2 не живеят с длъжностното лице на мястото на неговата работа, те имат право за всяка календарна година на възстановяване на пътните разноски от мястото на произход до мястото на работа или до друго място, но не повече от стойността на посоченото пътуване.
Еднократната обща сума се определя въз основа на стойността на самолетен билет от икономична класа.“;
д)
член 9 се заменя със следното:
„Член 9
1. В рамките на предвидените пределни размери на разходите разноските във връзка с пренасянето на мебели и лични вещи, включително размера на застраховката срещу обичайните рискове (по-специално повреда, кражба, пожар), които не са му били възстановени от друг източник, се възстановяват на длъжностното лице, което е принудено да промени своето място на пребиваване, за да изпълни изискванията на член 20 от Правилника за персонала, при постъпване на служба или при последваща промяна на мястото на работа, докато е на служба.
Пределните размери трябва да са съобразени със семейното положение на длъжностното лице към момента на пренасянето, както и средните разходи за пренасяне и свързаната с това застраховка.
За прилагането на настоящия параграф органът по назначаването на всяка институция приема разпоредби за прилагане от общ характер.
2. При прекратяване на служебното правоотношение или при смърт на длъжностното лице разноските за пренасянето от мястото му на работа до мястото му на произход се възстановяват в определените в параграф 1 граници. Ако починалото лице няма сключен брак, разноските се възстановяват на неговите правоприемници.
3. В случай на длъжностно лице - титуляр пренасянето трябва да се осъществи в срок от една година след изтичането на неговия срок за изпитване. При прекратяване на служебното правоотношение пренасянето трябва да се осъществи в срок от три години съгласно предвиденото в член 6, параграф 4, втора алинея. Разноските по пренасяне, осъществено след изтичане на определените в настоящия параграф срокове, се възстановяват само в изключителни случаи и със специално решение на органа по назначаването.“
е)
член 13 се изменя, както следва:
i)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. На всеки две години Комисията прави преглед на размера на сумите, определени в параграф 2, буква а). Това става въз основа на доклад относно цените на хотелите, ресторантите и услугите за обществено хранене, в който се отчитат индексите на изменение на тези цени. За целите на този преглед Комисията действа чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала.“;
ii)
добавя се следният параграф:
„4. Чрез дерогация от параграф 1 квартирните разноски, направени от длъжностни лица за командировки до основните места на работа на техните институции, посочени в Протокол № 6 към Договора за функционирането на Европейския съюз, могат да бъдат възстановени въз основа на еднократна обща сума, която не надвишава максималния размер, определен за съответната държава-членка.“;
ж)
в член 13а думите „различните институции“ се заменят с „органите по назначаването на всяка институция“;
з)
член 17 се изменя, както следва:
i)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. За всяко длъжностно лице плащането се извършва на мястото и във валутата на държавата, в която то изпълнява служебните си задължения, или по искане на длъжностното лице - в евро в банка в Европейския съюз.“;
ii)
в параграф 2 първа алинея се заменя със следното:
„При условията, предвидени в правилата, определени от органите по назначаването на всяка институция по общо съгласие и след консултации с комитета по Правилника за персонала, длъжностните лица могат да поискат специален редовен превод на част от възнаграждението им.“;
iii)
в параграф 3, първо изречение след думите „се правят“ се вмъква „във валутата на съответната държава-членка“.
iv)
в параграф 4, първо изречение след думите „до друга държава-членка“ се вмъква „в местна валута“;
68)
Приложение VIII се изменя, както следва:
а)
в член 3, буква б) думите „по членове 41 и 50“ се заменят с „по членове 41, 42в и 50“;
б)
член 5 се заменя със следното:
„Член 5
Независимо от разпоредбите на член 2 от настоящото приложение, длъжностните лица, които останат на служба след навършване на пенсионна възраст, имат право за всяка година осигурителен стаж след навършване на тази възраст на увеличение на пенсията, равно на 1,5 % от основната заплата, взета предвид при изчисляване на пенсията, при условие че общият размер на получаваната пенсия и увеличението не надвишава 70 % от последната основна заплата по смисъла на член 77, втора или трета алинея, според случая, от Правилника за персонала.
Увеличението се изплаща и в случай на смърт на длъжностно лице, което е останало на служба след навършване на пенсионна възраст.“;
в)
в член 6 думите „първа стъпка в степен 1“ се заменят с „първа стъпка в степен AST 1“;
г)
член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Длъжностно лице, чието служебно правоотношение бъде прекратено преди да достигне пенсионна възраст, може да поиска плащането на пенсията му за осигурителен стаж да:
а)
да бъде отложено до първия ден на месеца, следващ месеца на навършване на пенсионна възраст; или
б)
да започне незабавно, при условие че има навършени най-малко 58 години. В този случай размерът на пенсията за осигурителен стаж се намалява със сума, изчислена в зависимост от възрастта на лицето към началния момент на изплащане на пенсията.
Размерът на пенсията се намалява с 3,5 % за всяка година, предшестваща годината, в която лицето би придобило право на пенсия за осигурителен стаж по смисъла на член 77 от Правилника за персонала. Ако разликата между възрастта на възникване на правото на пенсия за осигурителен стаж по смисъла на член 77 от Правилника за персонала и възрастта на съответното лице в този момент надвишава точен брой години, към намалението се добавя още една година.“;
д)
в член 11, параграф 2, втора алинея думата „институцията“ се заменя с „органът по назначаването на институцията“;
е)
член 12 се изменя, както следва:
i)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Длъжностно лице на възраст под пенсионната, чието служебно правоотношение бъде прекратено по причина, различна от смърт или инвалидност, и което няма право на незабавна или отложена пенсия за осигурителен стаж, при прекратяване на служебното правоотношение има право:
а)
ако прослуженото време е по-малко от година и лицето не се е възползвало от механизма по член 11, параграф 2 - на обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение, равно на трикратния размер на сумата, удържана от основната му заплата за пенсионно осигуряване, след приспадане на сумите по членове 42 и 112 от Условията за работа на другите служители;
б)
в останалите случаи - на обезщетенията, предвидени в член 11, параграф 1, или на прехвърляне на тяхната актюерска равностойност на частно застрахователно дружество или пенсионен фонд по негов избор, при условие че това дружество или фонд гарантира, че:
i)
основната сума няма да бъде изплатена обратно;
ii)
че не по-рано от навършването на 60 години и не по-късно от навършването на 66 години на лицето ще започне да се изплаща месечен доход;
iii)
е предвидена възможност за вдовишка или за наследствена пенсия;
iv)
прехвърлянето на друго осигурително дружество или на друг фонд ще бъде разрешено само в случай че този фонд изпълни условията, предвидени в подточки i), ii) и iii).“;
ii)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Чрез дерогация от параграф 1, буква б) длъжностните лица на възраст под пенсионната, които след постъпване на служба, с цел да придобият или запазят пенсионни права, са участвали в национална или частна осигурителна схема или пенсионен фонд по техен избор, отговарящи на изискванията по параграф 1, и чието служебно правоотношение бъде прекратено по причини, различни от смърт или инвалидност, без да имат право на незабавна или отложена пенсия за осигурителен стаж, при прекратяване на служебното си правоотношение имат право на обезщетение за прекратяване на служебното правоотношение, равно на актюерската стойност на придобитите пенсионни права за прослуженото в институциите време. В този случай плащанията, направени с цел придобиване или запазване на пенсионни права по националната осигурителна схема при прилагане на член 42 или член 112 от Условията за работа на другите служители, се приспадат от обезщетението при прекратяване на служебното правоотношение.“;
ж)
в член 15 думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“.
з)
в член 18а думите „63 години“ и „63-годишна възраст“ се заменят с „пенсионна възраст“;
и)
в член 27, втора алинея думата „адаптирана“ се заменя с „актуализирана“;
й)
Член 45 се изменя, както следва:
i)
в трета алинея думите „извън Европейския съюз, плащанията се извършват по банков път в еуро в банка по местопребиваване“ се заменят с думите „извън Европейския съюз, плащанията се извършват в евро в банка в Европейския съюз“;
ii)
в първото изречение на четвърта алинея думите „в Европейския съюз или“ се вмъкват след думата „банка“;
iii)
в четвърта алинея, второ изречение думите „в еуро в банка в държавата, където е седалището на институцията, или“ се заличават;
69)
Приложение IX се изменя, както следва:
а)
в член 2, параграф 3 думите „Институциите приемат“ се заменя с „Органът по назначаването на всяка институция приема“;
б)
в член 5, параграф 1 първо изречение се заменя със следното:
„Във всяка институция се създава Дисциплинарен съвет, наричан по-нататък „съветът“, освен ако две или повече агенции не решат в съответствие с член 9, параграф 1а от Правилника за персонала да създадат общ съвет.“;
в)
член 30 се заменя със следното:
„Член 30
Без да се засягат разпоредбите на член 2, параграф 3, органът по назначаването на всяка институция приема, ако счете за уместно, правила за прилагането на настоящото приложение след консултация с комитета по персонала.“;
70)
Приложение X се изменя, както следва:
а)
член 6 се заменя със следното:
„Член 6
За всяка календарна година длъжностното лице има право на годишен отпуск в размер на два работни дни за всеки прослужен пълен месец служба.
Независимо от първа алинея на настоящия член, длъжностните лица, вече изпратени на работа в трета държава на 1 януари 2014 г. имат право на:
-
три работни дни от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2014 г.;
-
два и половина работни дни от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2015 г.“;
б)
член 7 се заменя със следното:
„Член 7
За годината, през която длъжностното лице поеме или прекрати службата си в трета държава, то има право на два работни дни отпуск за всеки пълен прослужен месец; на два работни дни за всеки непълен прослужен месец, състоящ се от повече от 15 дни, и на един работен ден за всеки непълен месец, състоящ се от 15 или по-малко дни.
Ако до края на текущата календарна година длъжностното лице не е използвало целия си годишен отпуск по причини, различни от изискванията на службата, остатъкът, но не повече от 14 работни дни, може да се прехвърли за следващата година.“;
в)
в член 8 се добавя следната алинея:
„Длъжностни лица, които участват в курсове за повишаване на професионалната квалификация съгласно член 24а от Правилника за персонала и на които е бил предоставен отпуск за почивка съгласно първа алинея от настоящия член, когато е уместно, вземат мерки за съчетаване на периодите за повишаване на професионалната си квалификация със своя отпуск за почивка.“;
г)
в член 9 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Годишният отпуск може да се ползва наведнъж или на няколко пъти в зависимост от желанието на длъжностното лице и изискванията на службата. Той трябва обаче да включва най-малко един период от две последователни седмици.“;
д)
член 10 се заменя със следното:
„Член 10
1. Размерът на надбавката за условия на живот се определя като процент от референтна сума в зависимост от мястото на работа на длъжностното лице. Референтната сума се състои от цялата основна заплата заедно с надбавката за експатриране, надбавката за жилищни нужди и надбавката за дете на издръжка, като се приспаднат задължителните удръжки съгласно Правилника за персонала или регламентите за неговото прилагане.
Ако длъжностното лице работи в държава, в която условията на живот се считат за еквивалентни на обичайните в Европейския съюз, този вид надбавка не се отпуска.
За други места на работа надбавката за условия на живот се определя, като се вземат предвид, наред с другото, следните параметри:
-
здравна и болнична среда,
-
сигурност,
-
климат,
-
степен на изолираност,
-
други местни условия на живот.
Определената за всяко място на работа надбавка за условия на живот подлежи на преглед и ако е необходимо, се адаптира ежегодно от органа по назначаване след получаване на становището на комитета по персонала.
Органът по назначаването може да реши да отпусне допълнителна премия наред с надбавката за условия на живот в случаи, когато длъжностно лице е било назначавано повече от веднъж на място на работа, където условията на живот се считат за трудни или много трудни. Тази допълнителна премия не превишава 5 % от референтната сума, посочена в първа алинея, и с цел спазване на принципа на равно третиране органът по назначаването надлежно обосновава всяко отделно решение, като се основава на степента на трудност на предишното назначение.
2. Когато условията на живот на мястото на работа са такива, че излагат на риск живота или здравето на длъжностното лице, със специално мотивирано решение на органа по назначаване се отпуска временна допълнителна надбавка. Размерът на тази надбавка се определя като процент от референтната сума по параграф 1, първа алинея:
-
когато органът по назначаване препоръчва на служителите си да не се установяват със семействата си на това място на работа, при условие че те изпълнят тази препоръка;
-
когато органът по назначаване реши временно да намали броя на персонала на това място на работа.
В надлежно обосновани случаи органът по назначаване може също така да определи, че при назначаване на определена длъжност не се допускат семейства. Горната надбавка се изплаща на членовете на персонала, които се съобразят с това предписание.
3. Подробните правила за прилагане на настоящия член се определят от органа по назначаване.“;
е)
в член 11, първо изречение думата „Белгия“ се заменя с „Европейския съюз“;
ж)
член 13 се заменя със следното:
„Член 13
За да се гарантира, доколкото е възможно, изравняване на покупателна способност на длъжностните лица, независимо от мястото им на работа, корекционният коефициент по член 12 се актуализира ежегодно съгласно приложение ХI. Във връзка с актуализацията всички стойности се приемат като референтни стойности. Комисията отговаря за публикуването на актуализираните стойности в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
Ако обаче за дадена държава се установи, че промяната в издръжката на живота, измерена въз основа на корекционния коефициент и на съответния обменен курс, е повече от 5 % от последната актуализация, се извършва междинна актуализация на корекционния коефициент в съответствие с процедурата, посочена в първа алинея.“;
з)
член 23 се заменя със следното:
„Член 23
Въз основа на списък от държави, изготвен от органа по назначаване, и ако на длъжностното лице не бъде осигурено жилище от институцията, органът по назначаване изплаща на длъжностното лице надбавка за квартира или възстановява плащания от него наем.
Надбавката за квартира се изплаща при представяне на договор за наем, освен ако органът по назначаване не отмени това задължение по надлежно обосновани причини, свързани с обичаите и местните условия на места на работа в съответната трета държава. Надбавката за квартира се изчислява на първо място в зависимост от нивото на функциите на длъжностното лице, а в допълнение - в зависимост от броя на членовете на семейството му, които са на негова издръжка.
Наемът се възстановява, при условие че наемането на квартирата е било изрично разрешено от органа по назначение и съответства на първо място на равнището на функциите на длъжностното лице, а в допълнение - на броя на членовете на семейството му, които са на негова издръжка.
Подробните правила за прилагане на настоящия член се определят от органа по назначаване. Надбавката за квартира в никакъв случай не превишава разноските, направени от длъжностното лице.“;
71)
Приложение XI се заменя със следното:
„ПРИЛОЖЕНИЕ ХI
ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ НА ЧЛЕНОВЕ 64 И 65 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА
ГЛАВА 1
ГОДИШНА АКТУАЛИЗАЦИЯ НА ВЪЗНАГРАЖДЕНИЯТА, ПРЕДВИДЕНА В ЧЛЕН 65, ПАРАГРАФ 1 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА
Раздел 1
Фактори за определяне на годишната актуализация
Член 1
1. Доклад на Статистическата служба на Европейския съюз (Евростат)
За целите на актуализацията, предвидена в член 65, параграф 1 от Правилника за персонала и в член 13 от приложение Х, Евростат ежегодно преди края на октомври съставя доклад относно променитев издръжката на живота в Брюксел и Люксембург, икономическите паритети между Брюксел и някои населени места в държавите-членки и, при необходимост, в трети държави, както и относно промените в покупателната способност на заплатите, получавани от служители в централните държавни администрации.
2. Промени в издръжката на живота в Белгия и Люксембург
Евростат изготвя индекс за измерване на промените в издръжката на живота за длъжностните лица на Съюза в Белгия и Люксембург. Този индекс (по-долу „общият индекс“) се изчислява, като се използва корекционен коефициент за националната инфлация (измерена от Хармонизираните индикации за потребителските цени (HICP) за Белгия и Индекса на потребителските цени (CPI) за Люксембург) между месец юни на предходната година и месец юни на текущата година съобразно разпределението на персонала в тези държави-членки.
3. Промяна в издръжката на живота извън Брюксел
а)
След съгласуване с националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки Евростат изчислява икономическите паритети, определени в Регламент (ЕО) № 223/2009 на Европейския парламент и на Съвета (12) (наричани по-нататък "националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки"), установяващи еквивалентността на покупателната способност:
i)
на заплатите на длъжностните лица на Съюза, работещи в столиците на държавите-членки, с изключение на Нидерландия, за която Хага се използва вместо Амстердам, и в някои други места на работа спрямо Брюксел;
ii)
на пенсиите на длъжностните лица, изплащани в държавите-членки, спрямо Белгия.
б)
Икономическите паритети се отнасят за месец юни на съответната година.
в)
Икономическите паритети се изчисляват по такъв начин, че всеки основен компонент да позволява актуализиране два пъти годишно и се проверяват чрез пряко проучване най-малко веднъж на пет години. Евростат актуализира икономическите паритети, като използва промяната на хармонизирания индекс на потребителските цени в държавите-членки и най-подходящите индекси, определени от работната група по членове 64 и 65 от Правилника за персонала, посочена в член 13.
г)
Промените в издръжката на живота извън Белгия и Люксембург за съответния референтен период се измерват с помощта на имплицитните индекси. Тези индекси се изчисляват чрез умножаване на общия индекс по промяната на икономическия паритет.
4. Промени в покупателната способност на заплатите на националните служители в централната държавна администрация (специфични индикатори)
а)
За целите на измерването на процентната промяна - в посока нагоре или надолу- в покупателната способност на заплатите на националните държавни служители въз основа на информацията, предоставена преди края на септември от националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки, Евростат изчислява специфичните индикатори, отразяващи промените в реалните заплати на служителите в централната държавна администрация, настъпили между месец юли на предходната година и месец юли на текущата година. Двете трябва да включват една дванадесета от всички годишно плащани компоненти.
Специфичните индикатори имат две форми:
i)
индикатор за всяка функционална група, така както са определени в Правилника за персонала;
ii)
усреднен индикатор, към който се прилага корекционен коефициент, така че да отразява броя на националните държавни служители, съответстващ на всяка функционална група.
Всеки от тези индикатори се определя в реален брутен и реален нетен размер. При преминаването от бруто към нето се вземат предвид нормативно установените удръжки и факторите, свързани с общото данъчно облагане.
За определяне на брутните и нетните индикатори за Европейския съюз като цяло Евростат използва извадка, съставена от следните държави-членки: Белгия, Германия, Испания, Франция, Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Полша, Швеция и Обединеното кралство. По предложение на Комисията и съгласно процедурата, предвидена в член 336 от Договора за функционирането на Европейския съюз, Европейският парламент и Съветът могат да приемат нова извадка, представяща най-малко 75 % от общия брутен вътрешен продукт (БВП) на Съюза, която да се прилага считано от годината след приемането ѝ. Резултатите за всяка страна се претеглят пропорционално на съответния съвкупен национален БВП, измерен с помощта на паритетите на покупателната способност, посочени в последната публикувана статистика в съответствие с определенията за национални сметки на действащата към момента европейска система от сметки.
б)
По искане на Евростат националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки предоставят на Евростат допълнителната информация, считана за необходима за съставяне на специфичния индикатор за точно измерване на промените в покупателната способност на националните държавни служители.
Ако след допълнителни консултации с националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки Евростат констатира статистически нередности в получената информация или сметне за невъзможно съставянето на точни статистически индикатори за измерване на промените в реалните доходи на държавните служители на дадена държава-членка, Евростат докладва на Комисията и ѝ предоставя всички необходими за извършването на оценката материали.
в)
Наред със специфичните индикатори Евростат изчислява и подходящи контролни индикатори. Един от тях е под формата на данни за действителните брутни заплати на служител в централната държавна администрация, изготвен в съответствие с определенията за национални сметки в действащата към момента европейска система от сметки.
Докладът на Евростат за специфичните индикатори се придружава от пояснение относно разликите между тези индикатори и контролните индикатори, посочени в настоящата буква.
Член 2
За целите на член 15 от настоящото приложение Комисията редовно проучва потребностите от назначаване на персонал на институциите.
Раздел 2
Годишна актуализация на възнагражденията и пенсиите
Член 3
1.
Съгласно член 65 от Правилника за персонала възнагражденията и пенсиите се актуализират преди края на всяка година въз основа на критериите, посочени в раздел 1 от настоящото приложение, с действие от 1 юли.
2.
Размерът на актуализацията се определя чрез умножаване на общия индекс по специфичния индикатор. Актуализацията е в нетно изражение в еднакъв за всички процент.
3.
Размерът на така определената актуализация се отразява в таблиците на основните заплати по член 66 от Правилника за персонала, в приложение XIII към него и в членове 20, 93 и член 133 от Условията за работа на другите служители по следния метод:
а)
нетната заплата и нетната пенсия без прилагане на корекционния коефициент се увеличават или намаляват в съответствие с посочената по-горе актуализация;
б)
съставя се нова таблица на основните заплати чрез изчисляване на брутната сума, която, след приспадане на данъците, като се има предвид параграф 4, и задължителните удръжки за социално и пенсионно осигуряване, съответства на нетната сума;
в)
преобразуването на нетните размери в брутни се базира на положението на несключило брак длъжностно лице, което не получава надбавките, предвидени в Правилника за персонала.
4.
За целите на прилагането на Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68 размерите, посочени в член 4 от този регламент, се умножават по коефициент, състоящ се от:
а)
коефициента, получен при предходната актуализация; и/или
б)
процента на актуализирането на възнагражденията, посочен в параграф 2.
5.
За Белгия и Люксембург не се прилага корекционен коефициент. Корекционните коефициенти, приложими:
а)
към заплатите на длъжностните лица на Европейския съюз, работещи в друга държава-членка и в някои други места на работа;
б)
чрез дерогация от член 82, параграф 1 от Правилника за персонала - към пенсиите на Европейския съюз, изплащани в други държави-членки за частта, която съответства на правата, придобити преди 1 май 2004 г.,
се определят въз основа на съотношенията между съответните икономически паритети, посочени в член 1 от настоящото приложение, и обменните курсове, определени за съответните държави в член 63 от Правилника за персонала.
Прилагат се процедурите, предвидени в член 8 от настоящото приложение, относно обратното действие на корекционните коефициенти на местата на работа с висок ръст на инфлацията.
6.
Съответната положителна или отрицателна актуализация на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица, бившите длъжностни лица и на другите заинтересовани лица се прилага от институциите с обратно действие за периода от датата, на която тя поражда действие, до датата на влизане в сила на следващата актуализация.
Ако тази актуализация с обратно действие налага събирането на недължимо платени суми, то може да се разпредели за срок, не по-дълъг от 12 месеца, считано от датата на влизане в сила на следващата годишна актуализация.
ГЛАВА 2
МЕЖДИННИ АКТУАЛИЗАЦИИ НА ВЪЗНАГРАЖДЕНИЯТА И ПЕНСИИТЕ (ЧЛЕН 65, ПАРАГРАФ 2 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА)
Член 4
1.
В случай на значителна промяна в издръжката на живота, настъпила между юни и декември (във връзка с прага на чувствителност, определен в член 6 от настоящото приложение), се извършва междинна актуализация на възнагражденията и пенсиите съгласно член 65, параграф 2 от Правилника за персонала, с действие от 1 януари и като се взема надлежно предвид прогнозната промяна на покупателната способност в рамките на текущия годишен референтен период.
2.
Тази междинна актуализация се взема предвид при годишната актуализация на заплатите.
Член 5
1.
През март всяка година Евростат прави прогноза за промяната на покупателната способност за съответния период въз основа на информацията, представена на заседанието, посочено в член 13 от настоящото приложение.
Ако тази прогноза покаже отрицателен процент, при изчисляване на междинната актуализация се взема предвид половината от този процент.
2.
Промяна в издръжката на живота за Белгия и Люксембург се измерва чрез общия индекс за периода от юни до декември от предходната календарна година.
3.
За всяко място с определен корекционен коефициент (различно от Белгия и Люксембург) се изготвя декемврийска прогноза за икономическите паритети, посочени в член 1, параграф 3. Промяната в издръжката на живота се изчислява в съответствие с правилата, посочени в член 1, параграф 3.
Член 6
1.
Прагът на чувствителност за шестмесечния период по член 5, параграф 2 от настоящото приложение е процент, съответстващ на 6 % за 12-месечен период.
2.
Прагът се прилага съгласно следната процедура, при спазване на член 5, параграф 1, втора алинея от настоящото приложение:
а)
ако в Белгия и Люксембург прагът на чувствителност бъде достигнат или надхвърлен (според общия индекс между юни и декември), размерът на възнагражденията на всички места на работа се актуализира по реда на процедурата за годишно актуализиране;
б)
ако в Белгия и Люксембург прагът на чувствителност не бъде достигнат, на актуализиране подлежат само корекционните коефициенти на местата, на които промяната в издръжката на живота (измерена с помощта на имплицитните индекси между юни и декември) е надхвърлила прага.
Член 7
За целите на прилагане на член 6 от настоящото приложение:
Размерът на актуализацията е равен на общия индекс, умножен, когато това е приложимо, по половината от специфичния прогнозен индикатор, ако той е отрицателен.
Корекционните коефициенти са равни на съотношението между съответния икономически паритет и обменния курс, предвиден в член 63 от Правилника за персонала, умножено - когато прагът за актуализиране не е бил достигнат в Белгия и Люксембург, по размера на актуализацията.
ГЛАВА 3
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА НА КОРЕКЦИОННИЯ КОЕФИЦИЕНТ (МЕСТА НА РАБОТА С ГОЛЯМО УВЕЛИЧАВАНЕ НА ИЗДРЪЖКАТА НА ЖИВОТА)
Член 8
1.
За местата с висока степен на увеличение на издръжката на живота (измерена чрез промяна на имплицитните индекси) корекционният коефициент започва да се прилага преди 1 януари в случай на междинна актуализация или на 1 юли в случай на годишна актуализация. Целта е намалената покупателна способност да се приближи към покупателната способност, съществувала на място на работа, където промяната в издръжката на живота съответства на прага на чувствителност.
2.
Датите, от които започва да се прилага годишната актуализация, са следните:
а)
16 май - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 6 %, и
б)
1 май - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 10 %.
3.
Датите, от които започва да се прилага междинната актуализация, са следните:
а)
16 ноември - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 6 %, и
б)
1 ноември - за местата на работа с размер на инфлация, по-висок от 10 %.
ГЛАВА 4
СЪЗДАВАНЕ И ПРЕМАХВАНЕ НА КОРЕКЦИОННИТЕ КОЕФИЦИЕНТИ (ЧЛЕН 64 ОТ ПРАВИЛНИКА ЗА ПЕРСОНАЛА)
Член 9
1.
Компетентните органи на съответните държави-членки, администрацията на институция на Съюза или представителите на длъжностните лица на Съюза в дадено място на работа могат да поискат създаването на специфичен за това място корекционен коефициент.
Това искане следва да бъде подкрепено от обективни фактори, разкриващи значителна разлика в продължение на няколко години в издръжката на живота между мястото на работа и столицата на съответната държава-членка (с изключение на Нидерландия, за която Хага се използва вместо Амстердам). Ако Евростат потвърди наличието на значителна (повече от 5 %) и устойчива разлика, Комисията приема чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала корекционен коефициент за това място.
2.
Комисията решава чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала, да спре прилагането на специален за дадено място корекционен коефициент. В такъв случай решението се основава на един от следните елементи:
а)
искане от компетентните органи на съответната държава-членка, администрацията на институция на Съюза или представителите на длъжностните лица на Съюза в дадено място на работа, сочещо, че разликата в издръжката на живота между това място и столицата на съответната държава-членка вече не е значителна (по-малка от 2 %). Това сближаване трябва да е устойчиво и потвърдено от Евростат,
б)
факта, че в това място вече не работят длъжностни лица и срочно наети служители на Съюза.
ГЛАВА 5
ОГРАНИЧАВАНЕ И КЛАУЗИ ЗА ИЗКЛЮЧВАНЕ
Член 10
Към стойността на специфичния индикатор, използван за годишната актуализация, се прилага горна граница от 2 % и долна граница от - 2 %. Ако стойността на специфичния индикатор надвиши горната граница или е по-ниска от долната граница, за изчисляване на размера на актуализацията се използва стойността на съответната граница.
Първа алинея не се прилага в случаите,в които се прилага член 11.
Остатъкът от годишната актуализация, който произтича от разликата между размера на актуализацията, изчислен със специфичния индикатор, и размера на актуализацията, изчислен със съответната граница, се прилага, считано от 1 април на следващата година.
Член 11
1.
Ако според прогнозите на Комисията е налице намаляване на реалния БВП на Съюза за текущата година и специфичният индикатор е положителен, само част от този индикатор се използва за изчисляване на размера на актуализацията. Остатъкът от размера на актуализацията, който съответства на остатъка на специфичния индикатор, се прилага от по-късна дата през следващата година. Този остатък от размера на актуализацията не се взема предвид за целите на член 10. Размерът на БВП на Съюза, последиците по отношение на разделяне на специфичния индикатор и началната дата на прилагане се определят в съответствие със следната таблица:
БВП на Съюза
Последици за специфичния индикатор
Дата на плащане на втората част
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
1 април от година n + 1
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
1 април от година n + 1
под - 3 %
0 %
-
2.
Когато има несъответствие между посочената в параграф 1 прогноза и окончателните данни относно БВП на Съюза, представени от Комисията, и ако тези окончателни данни биха довели до изменение в последиците, предвидени в таблицата по параграф 1, необходимите корекции, включително корекции с обратно действие, положителни или отрицателни, се извършват в съответствие със същата таблица.
3.
Актуализираните референтни суми, получени в резултат от корекции, се публикуват от Комисията в рамките на две седмици от актуализацията в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.
4.
Когато прилагането на параграф 1 или 2 е довело до ситуация, при която стойността на специфичния индикатор не служи за актуализирането на възнагражденията и пенсиите, тази стойност формира основата на изчисляването на бъдеща актуализация, след като кумулативното увеличаване на БВП на Съюза, измерено от годината на прилагане на параграф 1, достигне положителна стойност. При всички случаи, за посочената в първото изречение стойност се приагат по аналогия ограниченията и принципите, установени в член 10 от настоящото приложение. Изменението на БВП на Съюза се измерва редовно от Евростат за тази цел.
5.
Когато е приложимо, правните последици от прилагането на член 10 и настоящия член се запазват в пълна степен дори след датата на изтичане на срока на действие на настоящото приложение, посочена в член 15.
ГЛАВА 6
РОЛЯ НА ЕВРОСТАТ И ОТНОШЕНИЯ С НАЦИОНАЛНИТЕ СТАТИСТИЧЕСКИ ИНСТИТУТИ ИЛИ ДРУГИ ПОДХОДЯЩИ ОРГАНИ НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ
Член 12
Евростат има за задача да следи за качеството на основните данни и статистическите методи, използвани за определяне на факторите, които се вземат предвид при актуализиране на възнагражденията. По-специално, Евростат извършва всички необходими за тази цел доклади и проучвания.
Член 13
През март всяка година Евростат свиква заседание на работна група, съставена от експерти от националните статистически институти или други подходящи органи на държавите-членки, наричана „Работна група по член 64 и член 65 от Правилника за персонала“.
На това заседание се обсъждат статистическата методика и нейното прилагане във връзка със специфичните и контролните индикатори, общия индекс и икономическите паритети.
На срещата се предоставя и необходимата информация за изготвянето на прогноза на промените в покупателната способност за целите на междинната актуализацция на възнагражденията, заедно с данни за работното време в централните държавни администрации.
Член 14
По искане на Евростат държавите-членки я уведомяват за всички фактори, които пряко или косвено се отразяват върху състава и промените във възнагражденията на служителите в централната държавна администрация.
ГЛАВА 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ И КЛАУЗА ЗА ПРЕРАЗГЛЕЖДАНЕ
Член 15
1.
Разпоредбите на настоящото приложение се прилагат от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2023 г.
2.
Преди 31 март 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета. Този доклад се отнася до проучването, проведено съгласно член 2 от настоящото приложение, и оценява, по-специално, дали развитието на покупателната способност на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица на Съюза е в съответствие с промените в покупателната способност на заплатите, получавани от служителите в централните държавни администрации. Въз основа на този доклад, когато е целесъобразно, Комисията представя предложение за изменение на настоящото приложение, както и на член 66а от Правилника за персонала, въз основа на член 336 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
3.
Докато Европейският парламент и Съветът не са приели регламент въз основа на предложение на Комисията, настоящото приложение и член 66а от Правилника за персонала продължават да се прилагат временно и след изтичане на крайните срокове, определени в параграф 1 от настоящия член и в член 66а от Правилника за персонала.
4.
В края на 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад относно прилагането на настоящото приложение и член 66а от Правилника за персонала.“;
72)
Приложение XII се изменя, както следва:
а)
член 2 се заменя със следното:
„Член 2
1. Всяка актуализация на размера на вноските поражда действие на 1 юли едновременно с годишната актуализация на заплатите по член 65 от Правилника за персонала. Актуализацията не може да доведе до увеличаване на размера на вноската с повече от един процент разлика над или под размера за предходната година.
2. Установената разлика между актуализацията на размера на вноските, което би настъпило в резултат на актюерското изчисление, и актуализацията, произтичаща от вариацията, посочена в последното изречение от параграф 1, не подлежи на възстановяване и следователно не се взема предвид при последващи актюерски изчисления. Размерът на вноските, който би бил получен от актюерското изчисление, се посочва в актюерската оценка, предвидена в член 1 от настоящото приложение.”
б)
в член 4, параграф 6 думите „12 месечни плъзгащи се средни аритметични стойности на лихвения процент и на увеличението на размера на заплатите“ се заменят с „30-годишни плъзгащи се средни стойности на лихвения процент и на ръста в скалата на заплатите“;
в)
в член 10, параграф 2 и в член 11, параграф 2 думите „12-те години“ се заменят с думите „30-те години“;
г)
вмъква се следният член:
„Член 11a
До 2020 г. за прилагането на член 4, параграф 6, член 10, параграф 2 и член 11, параграф 2 от настоящото приложение плъзгащата се средна стойност се изчислява въз основа на следната времева скала:
През 2014 г. - 16 години
През 2015 г. - 18 години
През 2016 г. - 20 години
През 2017 г. - 22 години
През 2018 г. - 24 години
През 2019 г. - 26 години
През 2020 г. - 28 години“;
д)
член 12 се заменя със следното:
„Член 12
Размерът на лихвения процент по членове 4 и 8 от приложение VIII за изчисляване на сложната лихва е ефективният процент по член 10 от настоящото приложение, който, ако е необходимо, се актуализира при петгодишните актюерски оценки.
По отношение на актуализацията размерът на лихвения процент по членове 4 и 8 от приложение VIII се счита за референтен лихвен процент. Комисията отговаря за публикуването на актуализирания ефективен лихвен процент в рамките на две седмици след актуализирането в серия „С” на Официален вестник на Европейския съюз за сведение.”;
е)
член 14 се заменя със следното:
„Член 14
1. През 2022 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета. Този доклад се отнася до бюджетните последици от настоящото приложение и оценява актюерския баланс на пенсионната система. Въз основа на този доклад, когато е целесъобразно, Комисията представя предложение за изменение на настоящото приложение.
2. През 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета междинен доклад относно прилагането на настоящото приложение.“;
73)
Приложение XIII се изменя, както следва:
а)
в член 7, параграф 2, трета алинея думите "адаптиране на заплатите" се заменя с "актуализация на възнагражденията";
б)
членове 10, 14-17 и член 18, параграф 2 се заличават;
в)
в член 18, параграф 1 думата „адаптира“ се заменя с „актуализира“, а думата „адаптиране“ се заменя с „актуализиране“;
г)
член 19 се заменя със следното:
„Член 19
Независимо от разпоредбите на Регламент (ЕС) № 1023/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), членове 63, 64, 65, 82 и 83a от Правилника за персонала, приложения XI и XII към него и член 20, параграф 1 и членове 64, 92 и 132 от Условията за работа на другите служител в редакцията в сила преди 1.11.2013, продължават да се прилагат изключително за целта на корекции, необходими за изпълнението на решение на Съда на Европейския съюз по член 266 от Договора за функционирането на Европейския съюз относно прилагането на тези членове.
д)
член 20 се изменя, както следва:
i)
параграф 2 се заличава;
ii)
в параграф 3 втора алинея се заменя със следното:
„Корекционният коефициент се прилага към пенсиите на тези лица само ако мястото на пребиваване на лицето съвпада с последното му място на работа или с държавата по неговото място на произход по смисъла на член 7, параграф 4 от приложение VII. По семейни или здравословни причини обаче длъжностните лица, които получават пенсия, могат да подадат до органа по назначаване заявление за промяна на тяхното място по произход; решението в това отношение се взема след представянето от въпросното длъжностно лице на подходящи документи в подкрепа на искането.“;
iii)
в параграф 4 последното изречение се заличава;
е)
член 21 се заменя със следното:
„Член 21
Чрез дерогация от член 77, втора алинея, второ изречение от Правилника за персонала, длъжностни лица, които са постъпили на служба преди 1 май 2004 г., имат право на 2 % от посочената там заплата за всяка година осигурителен стаж, изчислен в съответствие с член 3 от приложение VIII.
Длъжностни лица, които са постъпили на служба в периода между 1 май 2004 г. и 31 декември 2013 г., имат право на 1,9 % от посочената там заплата за всяка година осигурителен стаж, изчислен в съответствие с член 3 от приложение VIII.”
ж)
член 22 се заменя със следното:
„Член 22
1. Длъжностни лица, които към 1 май 2004 г. имат 20 или повече години служба, придобиват право на пенсия за осигурителен стаж при навършване на 60 години.
Длъжностни лица, които към 1 май 2014 г. са на възраст 35 или повече години и които са постъпили на служба преди 1 януари 2014 г., придобиват право на пенсия за осигурителен стаж при навършването на възрастта, посочена в следната таблица:
Възраст към 1 май 2014 г.
Пенсионна възраст
Възраст към 1 май 2014 г.
Пенсионна възраст
60 години и повече
60 години
47 години
62 години и 6 месеца
59 години
60 години и 2 месеца
46 години
62 години и 8 месеца
58 години
60 години и 4 месеца
45 години
62 години и 10 месеца
57 години
60 години и 6 месеца
44 години
63 години и 2 месеца
56 години
60 години и 8 месеца
43 години
63 години и 4 месеца
55 години
61 години
42 години
63 години и 6 месеца
54 години
61 години и 2 месеца
41 години
63 години и 8 месеца
53 години
61 години и 4 месеца
40 години
63 години и 10 месеца
52 години
61 години и 6 месеца
39 години
64 години и 3 месеца
51 години
61 години и 8 месеца
38 години
64 години и 4 месеца
50 години
61 години и 11 месеца
37 години
64 години и 5 месеца
49 години
62 години и 2 месеца
36 години
64 години и 6 месеца
48 години
62 години и 4 месеца
35 години
64 години и 8 месеца
Длъжностни лица, които към 1 май 2014 г. не са навършили 35-годишна възраст, придобиват право на пенсия за осигурителен стаж при навършване на 65 години.
Независимо от това, за длъжностни лица, които към 1 май 2014 г. са на възраст 45 или повече години и са постъпили на служба между 1 май 2004 г. и 31 декември 2013 г., пенсионната възраст остава 63 години.
Освен ако в настоящия правилник не е предвидено друго, за длъжностни лица, постъпили на служба преди 1 януари 2014 г., възрастта за пенсиониране, която се взема предвид при всички позовавания на възрастта за пенсиониране в настоящия правилник, се определя по реда на горните разпоредби.
2. Независимо от член 2 от приложение VIII длъжностни лица, които са постъпили на служба преди 1 януари 2014 г. и останат на служба след навършване на възрастта, която им дава право на пенсия за осигурителен стаж, имат право на допълнително увеличение от 2,5 % от последната си основна заплата за всяка прослужена година след навършването на тази възраст, при условие че общият размер на пенсията им не надхвърля 70 % от последната основна заплата по смисъла съответно на член 77, втора или трета алинея от Правилника за персонала.
Независимо от това, за длъжностни лица, които към 1 май 2004 г. са имали 50 навършени години или са имали 20 или повече години служба, увеличението на пенсията, предвидено в предходната алинея, е не по-малко от 5 % от размера на пенсионните права, придобити на 60-годишна възраст.
Увеличението се отпуска и в случай на смърт, ако длъжностното лице е останало на служба след навършване на възрастта, която му дава право на пенсия за осигурителен стаж.
Ако съгласно приложение IVa длъжностно лице, постъпило на служба преди 1 януари 2014 г. и работещо на непълно работно време, прави вноски в пенсионната схема пропорционално на прослуженото време, увеличението на пенсионните права, предвидено в настоящия член, се прилага при спазване на същото съотношение.
3. Ако длъжностното лице се пенсионира, преди да достигне пенсионната възраст, предвидена в настоящия член, само половината от намалението, предвидено в член 9, буква б) от приложение VIII, се прилага за периода между 60-годишна възраст и пенсионната възраст.
4. Чрез дерогация от член единствен, параграф 1, втора алинея от приложение IV длъжностно лице, за което в съответствие с параграф 1 се прилага пенсионна възраст под 65 години, получава надбавката, предвидена в това приложение, при посочените в него условия до деня, в който длъжностното лице достигне пенсионна възраст.
Независимо от това, длъжностното лице продължава да получава надбавката и след навършването на тази възраст - но най-късно до навършването на 65-годишна възраст - докато придобие право на максимална пенсия за осигурителен стаж, освен ако се прилага член 42в от Правилника за персонала.“;
з)
член 23 се заменя със следното:
„Член 23
1. Когато се прилага член 52, буква а) от Правилника за персонала и без да се засягат разпоредбите на член 50, длъжностно лице, което е на служба преди 1 януари 2014 г., се пенсионира автоматично на последния ден от месеца, през който навършва 65-годишна възраст. За длъжностни лица, които са на служба преди 1 януари 2014 г., думите „66-годишна възраст“ и „66 години“ в член 78, втора алинея, и член 81а, буква б) от Правилника за персонала, и в член 12, параграф 1, буква б) от приложение VIII се заменят с „65-годишна възраст“ и „65 години“.
2. Независимо от разпоредбите на член 52 от Правилника за персонала, длъжностни лица, които са постъпили на служба преди 1 януари 2014 г. и чието служебно правоотношение е прекратено, преди да са навършили възрастта, на която придобиват право на пенсия за осигурителен стаж съгласно член 22 от настоящото приложение, могат да поискат спрямо тях да се прилага член 9, буква б), от приложение VIII
а)
до 31 декември 2015 г. от 55-годишна възраст;
б)
до 31 декември 2016 г. от 57-годишна възраст.
3. Чрез дерогация от осма алинея на член 50 от Правилника за персонала, длъжностно лице, което се пенсионира в интерес на службата в съответствие с член 50, параграф 1 от Правилника за персонала, има право да му бъде изплащана пенсия по член 9 от приложение VIII в съответствие със следната таблица:
Дата на решението по член 50, първа алинея
Възраст
До 31 декември 2016 г.
55 години
След 31 декември 2016 г.
58 години“
и)
вмъква се следният член:
„Член 24a
В случай че пенсията е определена преди 1 януари 2014 г., след тази дата правото на пенсия на получателя продължава да се определя съгласно правилата, приложими към момента на първоначалното определяне на правото на пенсия. Същият принцип се прилага и към правата по общата здравноосигурителна схема.“;
й)
член 28 се заменя със следното:
„Член 28
1. Служителите, посочени в член 2 от Условията за работа на другите служители, с които към 1 май 2004 г. има сключен договор и които са назначени като длъжностни лица след тази дата, но преди 1 януари 2014 г., при пенсионирането си имат право на актюерско адаптиране на пенсионните права, които са придобили като срочно наети служители, като се отчита промяната на пенсионната им възраст по смисъла на член 77 от Правилника за персонала.
2. Служителите, посочени в членове 2, 3а и 3б от Условията за работа на другите служители, с които към 1 януари 2014 г. има сключен договор и които бъдат назначени като длъжностни лица след тази дата, при пенсионирането си имат право на актюерско адаптиране на пенсионните права, които са придобили като срочно наети служители или договорно наети служители, като се отчита промяната на пенсионната им възраст по смисъла на член 77 от Правилника за персонала, при условие че към 1 май 2014 г. те са на възраст най-малко 35 години.“;
к)
добавя се следният раздел:
„Раздел 5
Член 30
1. Чрез дерогация от раздел А, точка 2 от приложение I за длъжностните лица на служба към 31 декември 2013 г. се прилага следната таблица на видовете длъжности във функционална група AD:
Генерален директор
AD 15 - AD 16
Директор
AD 14 - AD 15
Началник на отдел или равностойна длъжност
AD 9 - AD 14
Съветник или равностойна длъжност
AD 13 - AD 14
Старши администратор в преход
AD 14
Администратор в преход
AD 13
Администратор
AD 5 - AD 12
2. Считано от 1 януари 2014 г. органът по назначаването класира длъжностните лица, които към 31 декември 2013 г. са на служба във функционална група AD, по видове длъжности, както следва:
а)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен AD 14 и които не са заемали длъжност „Директор“ или равностойна длъжност, „Началник на отдел“ или равностойна длъжност или „Съветник“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Старши администратор в преход“.
б)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен AD 13 и които не са заемали длъжност „Началник на отдел“ или равностойна длъжност или „Съветник“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Администратор в преход“.
в)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен от AD 9 до AD 14 и които са заемали длъжност „Началник на отдел“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Началник на отдел или равностойна длъжност“.
г)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен AD 13 или AD 14 и които са заемали длъжност „Съветник“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Съветник или равностойна длъжност“.
д)
Длъжностни лица, които към 31 декември 2013 г. са били в степен от AD 5 до AD 12 и които не са заемали длъжност „Началник на отдел“ или равностойна длъжност, се назначават на длъжност „Администратор“.
3. Чрез дерогация от параграф 2 длъжностните лица в степен от AD 9 до AD 14, които имат специални отговорности, могат да бъдат назначени от органа по назначаване преди 31 декември 2015 г. на длъжност „Началник на отдел или равностойна длъжност“ или „Съветник или равностойна длъжност“. Всеки орган по назначаване установява разпоредби за прилагане на настоящия член. Независимо от това, общият брой на длъжностните лица, които се ползват от тази разпоредба, не може да надвишава 5 % от длъжностните лица във функционална група AD към 31 декември 2013 г.
4. Назначаването на определена длъжност е валидно до момента на възлагане на длъжностното лице на нова функция, която съответства на друг вид длъжност.
5. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 12, стъпка 5, които заемат длъжност „Администратор”, считано от 1 януари 2016 г. получават увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 4, и тази на степен AD 12, стъпка 3.
6. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 12, стъпка 5, които са на длъжност „Администратор“ или се ползват от мярката по параграф 5, след две години получават допълнително увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 5, и тази на степен AD 12, стъпка 4.
7. Чрез дерогация от параграф 5 следните разпоредби се прилагат по отношение на длъжностните лица в степен AD 12, които са на длъжност „Администратор”, назначени са преди 1 май 2004 г. и не са били повишавани в периода между 1 май 2004 г. и 31 декември 2013 г.:
а)
ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в стъпка 8, считано от 1 януари 2016 г. получават увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 4, и тази на степен AD 12, стъпка 3.;
б)
ако се ползват от мярката по буква а), след две години длъжностните лица в стъпка 8 получават допълнително увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 12, стъпка 5, и тази на степен AD 12, стъпка 4.
8. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 13, стъпка 5, които са на длъжност „Администратор в преход“, считано от 1 януари 2016 г. получават увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 13, стъпка 4, и тази на степен AD 13, стъпка 3.
9. Ако отговарят на условията, посочени в член 44, първа алинея, длъжностните лица в степен AD 13, стъпка 5, които са на длъжност „Администратор в преход“ или се ползват от мярката по параграф 8, след две години получават допълнително увеличение на основната заплата, равно на разликата между заплатата, съответстваща на степен AD 13, стъпка 5, и тази на степен AD 13, стъпка 4.
10. Длъжностни лица, получили увеличението на основната заплата, предвидено в параграфи 5-9, които впоследствие са назначени на длъжност „Началник на отдел или равностойна длъжност“ или „Съветник или равностойна длъжност“ в същата степен, запазват това увеличение на основната заплата.
11. Чрез дерогация от първото изречение на член 46 длъжностните лица, назначени в следващата по-висока степен и получаващи увеличението на основната заплата, предвидено в параграфи 5, 6, 8 и 9, се класират във втора стъпка от съответната степен. Те губят увеличението на основната заплата, предвидено в параграфи 5, 6, 8 и 9.
12. Увеличението на основната заплата по параграф 7 не се изплаща след повишение и не се включва в основата, използвана за определяне на увеличението на основната месечна заплата, посочено в член 7, параграф 5 от настоящото приложение.
Член 31
1. Чрез дерогация от раздел А, точка 2 от приложение I за длъжностните лица на служба към 31 декември 2013 г. се прилага следната таблица на видовете длъжности във функционална група AST:
Старши асистент в преход
AST 10 - AST 11
Асистент в преход
AST 1 - AST 9
Административен асистент в преход
AST 1 - AST 7
Служител с помощни функции в преход
AST 1 - AST 5
2. Считано от 1 януари 2014 г., органът по назначаването класира длъжностните лица, които към 31 декември 2013 г. са на служба във функционална група AST, по видове длъжности, както следва:
а)
Длъжностните лица, които към 31 декември 2013 г. са в степен AST 10 или AST 11, се класират като „Старши асистент в преход“.
б)
Длъжностните лица извън обхвата на буква а), които преди 1 май 2004 г. са били в предишната категория B или които преди 1 май 2004 г. са били в предишните категории С или D и са станали част от функционална група AST без ограничения, както и длъжностните лица от група AST, назначени след 1 май 2004 г., се класират като „Асистент в преход“.
в)
Длъжностните лица извън обхвата на букви а) и б), които преди 1 май 2004 г. са били в предишната категория C, се класират като „Административен асистент в преход“.
г)
Длъжностните лица извън обхвата на букви а) и б), които преди 1 май 2004 г. са били в предишната категория D, се класират като „Служител с помощни функции в преход“.
3. Класирането по длъжност е валидно до момента на възлагане на длъжностното лице на нова функция, която съответства на друг вид длъжност. Административните асистенти в преход и служителите с помощни функции в преход могат да бъдат класирани като „Асистент“ по смисъла на раздел A от приложение I„ единствено в съответствие с процедурата, установена в член 4 и член 29, параграф 1 от Правилника за персонала. Повишаване се допуска само в рамките на кариерните потоци, съответстващи на всеки вид длъжност, посочен в параграф 1.
4. Чрез дерогация от член 6, параграф 1 от Правилника за персонала и от раздел Б от приложение I броят на свободните длъжности в следващата по-висока степен, нужни за целите на повишаването в длъжност, се изчисляват отделно за „Служители с помощни функции в преход“. Прилагат се следните коефициенти:
Степен
Коефициент
Служители с помощни функции в преход
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
Що се отнася до „Служители с помощни функции в преход“, съпоставянето на техните заслуги за целите на повишаването в длъжност (член 45, параграф 1 от Правилника за персонала) се извършва между длъжностните лица, отговарящи на условията за повишаване, от една и съща степен и класиране.
5. На „Административни асистенти в преход“ и „Служители с помощни функции в преход“, които преди 1 май 2004 г. са били в предишните категории С или D, продължава да се полага допълнителен отпуск или заплащане, когато интересите на службата не позволяват отпускът да бъде използван през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд, както е предвидено в приложение VI.
6. Длъжностните лица, на които е било разрешено въз основа на член 55а, параграф 2, буква ж) от Правилника за персонала и член 4 от приложение IVa към Правилника за персонала, да работят на непълно работно време за срок, започващ преди 1 януари 2014 г. и продължаващ след тази дата, могат да продължат да работят при същите условия за максимален общ срок от пет години.
7. За длъжностните лица, за които пенсионната възраст съгласно член 22 от настоящото приложение е под 65 години, тригодишният срок, посочен в член 55а, параграф 2, буква ж) от Правилника за персонала, може да продължи да тече, след като навършат пенсионна възраст, но не и след като навършат 65 години.
Член 32
Чрез дерогация от член 1, четвърта алинея, първо изречение от приложение II към Правилника за персонала не е необходимо функционална група AST/SC да бъде представлявана в комитета по персонала до следващите избори на нов комитет по персонала, на които персоналът AST/SC може да бъде представляван.
Член 33
Чрез дерогация от член 40, параграф 2 от Правилника за персонала, когато към 31 декември 2013 г. дадено длъжностно лице в рамките на цялата си кариера е било в отпуск по лични причини за срок, надвишаващ 10 години, общата продължителност на отпуска по лични причини не може да надвишава 15 години в рамките на цялата кариера на длъжностното лице.“.
Член 2
Условията за работа на другите служители на Европейския съюз се изменят, както следва:
1)
В член 1 второ тире се заличава;
2)
В член 2 се добавя следната буква:
„е)
персонал, назначен на длъжност, която е включена в щатното разписание, приложено към частта от бюджета за дадена агенция по член 1а, параграф 2 от Правилника за персонала, и която бюджетните органи са класирали като срочна, с изключение на ръководителите на агенции и заместник-ръководителите на агенции, посочени в акта на Съюза за учредяване на агенцията, и длъжностни лица, командировани към агенция в интерес на службата.“;
3)
Член 3 се заличава;
4)
В член 3б, буква б) подточка i) се заменя със следното:
„i)
длъжностни лица или срочно наети служители от функционална група AST/SC и AST.“;
5)
В член 8, първа алинея думите „член 2, буква а)“ се заменят с „член 2, буква а) или член 2, буква е)“;
6)
В член 10 параграф 4 се заличава;
7)
Член 11 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея, първо изречение думите „членове 11-26“ се заменят с думите „членове 11-26а“;
б)
в трета алинея думите „втора алинея“ се заменят с думите „трета алинея“;
8)
Член 12 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Назначаването на срочно наети служители има за цел да осигури на институциите услугите на лица, които притежават най-високи професионални качества, ефикасност и почтеност, наети на възможно най-широка географска основа измежду гражданите на държавите - членки на Съюза.
Срочно наетите служители се назначават без оглед на раса, политически, философски или религиозни убеждения, пол или сексуална ориентация и независимо от тяхното семейно положение.
Не се запазват длъжности за граждани на дадена държава-членка. Независимо от това, принципът на равенство на гражданите на Съюза позволява на всяка институция да приеме подходящи мерки, след като установи значително неравновесие между гражданите на различни държави-членки сред срочно наетите служители, което не е оправдано от обективни критерии. Тези подходящи мерки трябва да бъдат обосновани и не могат да доведат до критерии за назначаване, различни от тези, основаващи се на качествата. Преди приемането на такива подходящи мерки органът по член 6, първа алинея приема разпоредби от общ характер за прилагане на настоящата алинея в съответствие с член 110 от Правилника за персонала.
След изтичането на тригодишен срок, считано от 1 януари 2014 г., Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на предходната алинея.
За да се улесни назначаване на възможно най-широка географска основа, институциите се стремят да подкрепят многоезично и многокултурно образование за децата на своите служители“;
б)
в параграф 5 думите „Всяка институция“ се заменят с „Органът по член 6, първа алинея“;
9)
Член 14 се заменя със следното:
„Член 14
1. Срочно наетият служител преминава деветмесечен срок за изпитване.
Ако по време на срока за изпитване срочно наетият служител е възпрепятстван да изпълнява служебните си задължения в продължение на непрекъснат период от най-малко един месец поради заболяване, отпуск за бременност и раждане по член 58 от Правилника за персонала или злополука, органът по член 6, първа алинея може да удължи срока за изпитване със съответния период от време. Общата продължителност на срока за изпитване в никакъв случай не може да надвишава 15 месеца.
2. Доклад за срочно нает служител може да бъде изготвен по всяко време по време на срока за изпитване, ако се установи, че работата му е очевидно незадоволителна.
Този доклад се съобщава на съответното лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни. Докладът и забележките незабавно се изпращат от прекия ръководител на срочно наетия служител до органа по член 6, първа алинея. Въз основа на доклада, органът по член 6, първа алинея може да реши да освободи срочно наетия служител, преди да е изтекъл срокът на изпитване, като му отправи едномесечно предизвестие, или да назначи срочно наетия служител в друг отдел за остатъка от срока за изпитване.
3. Най-късно един месец преди изтичането на срока за изпитване се изготвя доклад относно способността на срочно наетия служител да изпълнява задълженията, присъщи на неговата длъжност, а също за неговата ефикасност и поведение в службата. Посоченият доклад се съобщава на съответното срочно наето лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни.
В случай че в доклада се препоръчва уволнение или, при изключителни обстоятелства, удължаване на срока за изпитване в съответствие с параграф 1, прекият ръководител на срочно наетия служител незабавно изпраща доклада и забележките на органа по член 6, първа алинея.
Срочно нает служител, който не е показал нужните професионални качества или поведение за титуляризиране в длъжността си, се освобождава.
Окончателното решение се взема въз основа на доклада, посочен в настоящия параграф, както и въз основа на данните, с които разполага органът по член 6, първа алинея относно поведението на срочно наетия служител по отношение на дял II от Правилника за персонала.
4. Освободен срочно нает служител има право на обезщетение, равняващо се на една трета от основната му заплата за всеки прослужен месец от срока за изпитване.”;
10)
В член 15, параграф 1, първа алинея се добавя следното изречение:
„Срочно наетите служители, на които е дадена степен в съответствие с критериите, приети от органа по член 6, първа алинея, запазват прослуженото си време в стъпката, придобита в това им качество, ако бъдат назначени като срочно наети служители в същата степен непосредствено след изтичането на предходния период срочна служба.“;
11)
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
Членове 42а, 42б и членове 55 - 61 от Правилника за персонала относно отпуска, работното време, извънредния труд, работата на смени, дежурството на работното място или от дома и официалните празници се прилагат по аналогия. Специалният отпуск и отпускът за отглеждане на дете и по семейни причини не могат да надвишават срока на договора. В допълнение членове 41, 42, 45 и 46 от Правилника за персонала се прилагат по аналогия и за срочно наетите служители по член 29 от Приложение ХIII към Правилника за персонала, независимо от датата на назначаването им.
Платеният отпуск по болест по член 59 от Правилника за персонала не може обаче да надвишава три месеца или прослуженото от служителя време, ако последното е по-дълго. Отпускът не надвишава срока на договора.
След изтичането на посочените срокове служителят, чийто договор не е прекратен, независимо че не може да възобнови изпълнението на служебните си задължения, излиза в неплатен отпуск.
Независимо от това, при професионално заболяване или злополука, настъпили при изпълнението на служебните задължения, служителят получава пълния размер на заплатата за срока на неработоспособността до момента на отпускане на пенсия за инвалидност по член 33.“;
12)
Член 17 се заменя със следното:
„Член 17
В изключителни обстоятелства, по искане на срочно наетия служител може да му бъде разрешен неплатен отпуск по особено сериозни лични причини. Член 12б от Правилника за персонала продължава да се прилага за срока на неплатения отпуск по лични причини.
Разрешението по член 12б не се дава на срочно нает служител с цел упражняване на професионална дейност, независимо дали срещу заплащане, която включва лобиране или застъпничество пред неговата институция и която би могла да доведе до действителен или възможен конфликт със законните интереси на институцията.
Органът по член 6, първа алинея определя продължителността на този отпуск, която не може да надвишава една четвърт от вече прослуженото от служителя време или:
-
три месеца, ако прослуженото време е по-малко от четири години,
-
дванадесет месеца във всички останали случаи.
Всеки отпуск, разрешен в съответствие с предходната алинея, не се взема предвид за целите на член 44, първа алинея от Правилника за персонала.
Докато срочно наетият служител е в неплатен отпуск, членството му в социалноосигурителната схема по член 28 временно се спира.
Независимо от това, срочно нает служител, който не упражнява възмездна професионална дейност, може, не по-късно от един месец след месеца, в който започва неплатеният отпуск, да поиска да продължи да бъде осигуряван за рисковете по член 28, при условие че за срока на отпуската си поеме половината от вноските, предвидени в посочения член; вноската се изчислява въз основа на неговата последна основна заплата.
Освен това срочно нает служител, спрямо когото се прилага член 2, букви в) или г) и който докаже, че не може да придобие пенсионни права по друга пенсионна схема, може да поиска да продължи да придобива пенсионни права и за времето на неплатения отпуск, при условие че поеме разходите заплащане на вноска, равняваща се на трикратния размер на сумата, определена в член 41; вноската се изчислява въз основа на основната заплата за неговите степен и стъпка.
Жени, чийто отпуск за бременност и раждане започва преди изтичането на техния договор, имат право на отпуск за бременност и раждане и на обезщетение за бременност и раждане.“;
13)
Член 20 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 думата „адаптира“ се заменя с „актуализира“;
б)
в параграф 3 думите „специалният налог“ се заменят с думите „налога за солидарност“;
в)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Член 44 от Правилника за персонала се прилага по аналогия към срочно наетия персонал.“;
14)
Член 28а се изменя, както следва:
а)
в последното изречение на параграф 3 думата „адаптират“ се заменя с „актуализират“;
б)
в параграф 10 думите „институциите на Съюза“ се заменят с „органите на институциите, посочени в член 6, първа алинея“;
в)
параграф 11 се заменя със следното:
„На всеки две години Комисията представя доклад за финансовото състояние на осигурителната схема за безработица. Независимо от този доклад Комисията може чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала да адаптира вноските, предвидени в параграф 7 от настоящия член, ако това е необходимо за баланса на схемата.“;
15)
В член 33, параграф 1, втора алинея думите „65 години“ се заменят с „66 години“.
16)
Член 34 се заменя със следното:
„Член 34
Правоприемниците на починал служител по смисъла на глава 4 от приложение VIII към Правилника за персонала имат право на наследствената пенсия, предвидена в членове 35-38.
При смърт на бивш служител, получаващ обезщетение за инвалидност, или бивш служител по смисъла на член 2, буква a), в), г), д) или е), който е получавал пенсия за осигурителен стаж или чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и който е поискал плащането на пенсията му за осигурителен стаж да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, неговите правоприемници по смисъла на глава 4 от приложение VIII към Правилника за персонала имат право на наследствената пенсия, предвидена в посоченото приложение.
Ако в продължение на повече от една година не е известно местонахождението на настоящ или бивш срочно нает служител, който получава обезщетение за инвалидност или пенсия за осигурителен стаж, или на бивш срочно нает служител, чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст и който е поискал изплащането на пенсията му да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, разпоредбите на глави 5 и 6 от приложение VIII към Правилника за персонала, уреждащи временните пенсии, се прилагат по аналогия по отношение на съпруга(та) на въпросния служител и на лицата, които са признати за лица на негова издръжка.“;
17)
В член 36, първа алинея, трето изречение думите „член 2, букви а), в) или г)“ се заменят с „член 2, букви а), в), г), д) или е)“;
18)
В член 37, четвърта алинея думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“, а думите „член 2, букви а), в) или г)“ се заменят с „член 2, букви а), в), г), д) или е)“;
19)
В член 39 параграф 1 се заменя със следното:
„1. При прекратяване на служебното правоотношение служителят по смисъла на член 2 има право на пенсия за осигурителен стаж, прехвърляне на актюерската равностойност или изплащане на обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение в съответствие с дял V, глава 3 и приложение VIII към Правилника за персонала. Ако служителят има право на пенсия за осигурителен стаж, пенсионните му права се намаляват пропорционално на сумите, платени по член 42.“;
20)
В член 42 първа алинея се заменя със следното:
„В съответствие с условията, установени от органа по член 6, първа алинея, даден служител може да поиска от посочения орган да превежда вноските, които служителят е длъжен да прави, за да придобие или запази пенсионните си права в държавата си на произход.“;
21)
Член 47 се заменя със следното:
„Член 47
Освен при смърт служебното правоотношение на срочно наетите служители се прекратява:
а)
в края на месеца, през който служителят навършва 66-годишна възраст, или, когато е приложимо, на датата, определена в съответствие с член 52, втора и трета алинея от Правилника за персонала; или
б)
в случай че договорът е с определен срок:
i)
на датата, посочена в договора;
ii)
с изтичане на срока на предизвестие, посочен в договора, даващ на служителя или институцията възможност за предсрочно прекратяване на договора. Срокът на предизвестието не може да бъде по-кратък от един месец за всяка прослужена година и е с продължителност най-малко един и най-много три месеца. За срочно наети служители, чиито договори са били подновени, максималният срок е шест месеца. Въпреки това срокът на предизвестието не тече по време на бременност, ако тя е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест, в случай че отпускът по болест не надвишава три месеца. Освен това срокът на предизвестието спира да тече по време на бременност, потвърдена с медицинско свидетелство, и по времето на отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест в посочените по-горе граници. Ако институцията прекрати договора, служителят има право на обезщетение, равно на една трета от неговата основна заплата за периода между датата на прекратяване на служебното правоотношение и датата, на която изтича срокът на договора;
iii)
когато служителят престане да отговаря на условията, предвидени в член 12, параграф 2, буква а), при спазване на възможността за разрешаване на изключение по посочената разпоредба. Ако такова изключение не бъде разрешено, се прилага срокът на предизвестието по подточка ii); или
в)
в случай че договорът е за неопределено време:
i)
при изтичане на срока на предизвестието, посочен в договора; срокът на предизвестието не може да бъде по-кратък от един месец за всяка прослужена година и е с продължителност най-малко три и най-много 10 месеца. Въпреки това срокът на предизвестието не тече по време на бременност, ако тя е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест, в случай че отпускът по болест не надвишава три месеца. Освен това срокът на предизвестието спира да тече по време на бременност, ако е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест в посочените по-горе граници; или
ii)
когато служителят престане да отговаря на условията, предвидени в член 12, параграф 2, буква а), при спазване на възможността за разрешаване на изключение по посочената разпоредба. Ако такова изключение не бъде разрешено, се прилага срокът на предизвестието по подточка i).“;
22)
Вмъква се следният член:
„Член 48а
В рамките на всеки парламентарен мандат член 50 от Правилника за персонала може да се прилага по аналогия по отношение на най-много петима старши срочно наети служители, заемащи ръководни длъжности от степен AD 15 или AD 16 в екипите на политическите групи на Европейския парламент, при условие, че са навършили 55-годишна възраст и имат прослужени 20 години в институциите, и най-малко 2,5 години прослужено време в последната си степен.“;
23)
В член 50в параграф 2 се заличава;
24)
В дял II се добавя следната глава:
„ГЛАВА 11
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА СРОЧНО НАЕТИТЕ СЛУЖИТЕЛИ ПО ЧЛЕН 2, БУКВА е)
Член 51
Член 37, с изключение на първа алинея, буква б), и член 38 от Правилника за персонала се прилагат по аналогия по отношение на срочно наетите служители по член 2, буква е).
Член 52
Чрез дерогация от член 17, трета алинея, срочно наетите служители по член 2, буква е), чийто договор е сключен за неопределено време, могат независимо от прослуженото време да получат неплатени отпуски с продължителност до една година.
Общата продължителност на такъв отпуск не може да надвишава 12 години за цялата кариера на служителя.
На длъжността, заемана от срочно наетия служител, може да бъде назначено друго лице.
При изтичане на отпуска му срочно наетият служител трябва да бъде възстановен на първата съответстваща на неговата степен длъжност, която бъде освободена в неговата функционална група, при условие че отговаря на изискванията за тази длъжност. Ако срочно наетият служител откаже предложената му длъжност, той запазва правото си на възстановяване при следващото освобождаване на длъжност, съответстваща на степента му в неговата функционална група, при спазване на същото условие; ако той откаже повторно, той може да бъде освободен от институцията без предизвестие. До ефективното възстановяване на длъжност или командироване срочно наетият служител продължава да бъде в неплатен отпуск по лични причини.
Член 53
Срочно наетият персонал по член 2, буква е) се назначава въз основа на процедура за подбор, организирана от една или няколко агенции. По искане на съответната агенция или агенции Европейската служба за подбор на персонала подпомага агенциите, по-специално чрез определяне на съдържанието на тестовете и организиране на процедури за подбор. Европейската служба за подбор на персонал гарантира прозрачността на процедурите за подбор.
При външна процедура за подбор срочно наетият персонал по член 2, буква е) се назначава само на степени SC1-SC2, AST 1-AST 4 или AD 5-AD 8. Независимо от това, когато е целесъобразно и в надлежно обосновани случаи, агенцията може да разреши назначаването да се извърши на степен AD 9, AD 10, AD 11 или по изключение, AD 12, на длъжности със съответстващи отговорности и в рамките на одобреното щатно разписание. Общият брой назначения на степени AD 9-AD 12 в дадена агенция не трябва да надхвърля 20 % от общия брой назначения на срочно наети служители от функционална група AD, изчислени за непрекъснат петгодишен период.
Член 54
Когато става въпрос за срочно наетия персонал по член 2, буква е), класирането в следващата по-горна степен се извършва единствено чрез подбор измежду членовете на персонала, които са били най-малко две години в своята степен, след сравнително съпоставяне на заслугите на тези членове и на докладите за тях. Член 45, параграф 1, последно изречение и член 45, параграф 2 от Правилника за персонала се прилагат по аналогия. Не могат да бъдат превишавани коефициентите за еквивалентност на средната кариера, определени за длъжностните лица в раздел Б от приложение I към Правилника за персонала.
В съответствие с член 110 от Правилника за персонала всяка агенция приема разпоредби от общ характер за прилагането на настоящия член.
Член 55
Когато срочно нает служител по член 2, буква е) се премести на друга длъжност вследствие на вътрешно публикуване на длъжност или на откриване на нова длъжност в неговата функционална група, той не може да бъде назначен на по-ниска степен или стъпка, отколкото на предишната си длъжност, при условие че неговата степен е сред посочените в обявлението за свободна длъжност.
Същите разпоредби се прилагат по аналогия, когато такъв срочно нает служител сключва нов договор с агенция незабавно след предходен договор за членове на такъв срочно нает персонал с друга агенция.
Член 56
В съответствие с член 110, параграф 2 от Правилника за персонала всяка агенция приема разпоредби от общ характер относно процедурите за наемане на работа и използването на срочно наетия персонал по член 2, буква е).“;
25)
Дял III се заличава;
26)
В член 79, параграф 2 думите „Всяка институция“ се заменят с думите „Органът по член 6, първа алинея“;
27)
Член 80 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
'3. Въз основа на таблицата и след консултации с комитета по Правилника за персонала, посоченият в член 6, първа алинея орган на всяка институция, агенция или образувание, посочени в член 3а, може да определи по-подробно правомощията, присъщи на всеки вид функции.";
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Членове 1г и 1д от Правилника за персонала се прилагат по аналогия.“;
28)
Член 82 се изменя, както следва:
а)
в параграф 6 думите „Всяка институция“ се заменят с „Органът по член 6, първа алинея“;
б)
добавя се следният параграф:
„7. На договорно наети служители от функционални групи II, III и IV, може да бъде разрешено участието във вътрешни конкурси единствено след като са прослужили три години в институцията. Договорно наети служители от функционална група II могат да получат достъп само до конкурси за степени SC 1-SC 2, от функционална група III - за степени AST 1-AST 2, а от функционална група IV - за степени AST1-AST 4 или за степени AD 5-AD 6. Общият брой на кандидатите - договорно наети служители, назначени на свободните длъжности в някоя от тези степени, не може да надвишава 5 % от общия брой на назначенията в тези функционални групи за година в съответствие с член 30, втора алинея от Правилника за персонала.“;
29)
Член 84 се заменя със следното:
„Член 84
1. Договорно нает служител, чийто договор е със срок от най-малко една година, преминава срок за изпитване през първите шест месеца от правоотношението, ако е във функционална група I, и през първите девет месеца - ако е в друга функционална група.
Когато по време на срока за изпитване договорно наетият служител бъде възпрепятстван да изпълнява служебните си задължения в продължение на най-малко един месец поради заболяване, отпуск за бременност и раждане по член 58 от Правилника за персонала или злополука, органът по член 6, първа алинея може да удължи срока за изпитване със съответния период от време. Общата продължителност на срока за изпитване в никакъв случай не може да надвишава 15 месеца.
2. Оценката на договорно нает служител може да бъде изготвена по всяко време по време на срока за изпитване, ако се установи, че работата му е очевидно незадоволителна.
Тази оценка се съобщава на съответното лице, което има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни. Оценката и забележките незабавно се изпращат от прекия ръководител на договорно наетия служител до органа, посочен в член 6, първа алинея. Въз основа на посочената оценка органът по член 6, първа алинея може да реши с едномесечно предизвестие да освободи договорно наетия служител, преди да е изтекъл срокът за изпитване„ или да назначи оговорно наетия служител в друг отдел за остатъка от срока за изпитване.
3. Най-късно един месец преди изтичането на срока за изпитване се прави оценка за способностите на договорно наетия служител да изпълнява присъщите на своята длъжност задълженията, както и на неговата ефикасност и поведението му в службата. Тази оценка се съобщава на договорно наетия служител, който има право да представи писмено забележките си в срок от осем работни дни.
Ако в оценката бъде препоръчано уволнение или, при изключителни обстоятелства, удължаване на срока за изпитване в съответствие с параграф 1, прекият ръководител на договорно наетия служител незабавно изпраща оценката и забележките на органа по член 6, първа алинея.
Договорно нает служител, който не е показал необходимите професионални качества или поведение за титуляризиране в своята длъжност, се освобождава.
Окончателното решение се взема въз основа на оценката по настоящия параграф, както и въз основа на данните, с които разполага органът по член 6, първа алинея относно поведението на срочно наетия служител по отношение на дял II от Правилника за персонала.
4. Освободен договорно нает служител има право на обезщетение, равняващо се на една трета от основната му заплата за всеки прослужен месец от срока за изпитване.“;
30)
В член 85, параграф 3 думите „член 314 от Договора за ЕО“ се заменят с думите „член 55, параграф 1 от Договора за Европейския съюз“;
31)
В член 86 параграф 1 се изменя, както следва:
а)
във втора алинея се добавя следното изречение:
„Въпреки това, член 32, втора алинея от Правилника за персонала се прилага по аналогия за договорно наетия персонал, нает на степен 1.“;
б)
добавя се следната алинея:
„Общите разпоредби за прилагане се приемат за осигуряване действието на настоящия параграф в съответствие с член 110 от Правилника за персонала.“;
32)
В член 88, първа алинея, буква б) думите „три години“ се заменят с „шест години“;
33)
Член 91 се заменя със следното:
„Член 91
Членове 16-18 се прилагат по аналогия.
Второто изречение от член 55, параграф 4 от Правилника за персонала не се прилага по аналогия за договорно наети служители.
За извънреден труд, положен от договорно наети служители от функционални групи III и IV, не се полага компенсиране или заплащане.
В съответствие с условията, предвидени в приложение VI към Правилника за персонала, за извънредния труд, полаган от договорно наети служители от функционални групи I и II, се полага допълнителен отпуск или заплащане за случаите, когато интересите на службата не позволяват допълнителен отпуск през двата месеца, следващи този, през който е бил положен извънредният труд.“;
34)
В член 95 думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“;
35)
Член 96 се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 думата „се адаптират“ се заменя със „се актуализират“.
б)
параграф 11 се заменя със следното:
„11. На всеки две години Комисията представя доклад за финансовото състояние на осигурителната схема за безработица. Независимо от този доклад Комисията може чрез делегирани актове в съответствие с членове 111 и 112 от Правилника за персонала да адаптира вноските, предвидени в параграф 7, ако това е необходимо за баланса на схемата.”;
36)
В член 101, параграф 1, втора алинея, второ изречение думите „65 години“ се заменят с „66 години“;
37)
Член 103 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. При смърт на бивш договорно нает служител, получаващ обезщетение за инвалидност или на бивш договорно нает служител, който получава пенсия за осигурителен стаж или чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и който е поискал плащането на пенсията му за осигурителен стаж да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, правоприемниците на починалия бивш договорно нает служител по смисъла на глава 4 от приложение VIII към Правилника за персонала, имат право на наследствената пенсия, предвидена в това приложение.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Ако в продължение на повече от една година не е известно местонахождението на настоящ или бивш договорно нает служител, който получава обезщетение за инвалидност или пенсия за осигурителен стаж, или на бивш договорно нает служител, чието служебно правоотношение е било прекратено, преди да навърши пенсионна възраст, и който е поискал изплащането на пенсията му да бъде отложено до първия ден на календарния месец след месеца, през който навърши пенсионна възраст, разпоредбите на глави 5 и 6 от приложение VIII към Правилника за персонала, уреждащи временните пенсии, се прилагат по аналогия по отношение на съпруга(та) на въпросния служител и на лицата, които са признати за лица на негова издръжка.“;
38)
В член 106, параграф 4 думите „63 години“ се заменят с „пенсионна възраст“.
39)
В член 120 думите „всяка институция“ се заменя с „органа по член 6, първа алинея“;
40)
Вмъква се следният член:
„Член 132а
В съответствие с мерките за прилагане, посочени в член 125, параграф 1, и по изрично искане на съответния член или съответните членове на Европейския парламент, когото/които подпомагат, акредитираните парламентарни сътрудници могат да получат еднократно надбавка за настаняване или надбавка за пренастаняване, заплащана от надбавката на съответния член на Европейския парламент за парламентарни сътрудници, въз основа на доказателства, че се налага смяна на мястото на пребиваване. Размерът на надбавката не превишава една месечна основна заплата на сътрудника.“;
41)
Член 139 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се изменя, както следва:
i)
буква б) се заменя със следното:
„б)
в края на месеца, в който акредитираният парламентарен сътрудник навършва 66-годишна възраст, или по изключение - на датата, определена в съответствие с член 52, втора и трета алинея от Правилника за персонала;“;
ii)
буква г) се заменя със следното:
„г)
като се има предвид, че доверието е в основата на работните отношения между члена на Европейския парламент и неговия акредитиран парламентарен сътрудник, при изтичане на срока на предизвестието, посочен в договора, който дава право на акредитирания парламентарен сътрудник или на Европейския парламент, който действа по искане на члена или членовете на Европейския парламент, когото/които акредитираният парламентарен сътрудник е нает да подпомага, да прекрати предсрочно договора. Срокът на предизвестието не може да бъде по-кратък от един месец за всяка прослужена година и е с продължителност най-малко един и най-много три месеца. Въпреки това срокът на предизвестието не тече по време на бременност, ако тя е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест, в случай че отпускът по болест не надвишава три месеца. Освен това срокът на предизвестието спира да тече по време на бременност, ако е потвърдена с медицинско свидетелство, отпуск за бременност и раждане или отпуск по болест в посочените граници;“;
б)
вмъква се следният параграф:
„3а. В мерките за прилагане, посочени в член 125, параграф 1, се предвижда помирителна процедура, която се прилага преди прекратяването на договора на акредитирания парламентарен сътрудник по искане на члена или членовете на Европейския парламент, когото/които е бил нает да подпомага съответният сътрудник съгласно параграф 1, буква г) и параграф 3, или по искане на самия парламентарен сътрудник.“;
42)
В член 141 думите „всяка институция“ се заменя с „органа по член 6, първа алинея“;
43)
Вмъква се следният член:
„Член 142а
До 31 декември 2020 г. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад с оценка на действието на настоящите Условия за работа на другите служители.“;
44)
Приложението се изменя, както следва:
а)
в член 1, параграф 1 се добавят следните изречения:
„Член 21, член 22 с изключение на параграф 4, член 23, член 24а и член 31, параграфи 6 и 7 от същото приложение се прилагат по аналогия към служителите, които са на служба към 31 декември 2013 г. Член 30 и член 31, параграфи 1, 2, 3 и 5 от същото приложение се прилагат по аналогия към срочно наетите служители, които са на служба към 31 декември 2013 г. За служители, наети преди 1 януари 2014 г., думите „66 години” в член 33, параграф 1, втора алинея, в член 47, буква а), в член 101, параграф 1, втора алинея и в член 139, параграф 1, буква б) от Условията за работа на другите служители се заменят с „65 години“.”
б)
добавя се следният член:
„Член 6
Считано от 1 януари 2014 г. договорите на срочно наетите служители, към които се прилага член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители и които са на служба в агенция към 31 декември 2013 г., се преобразуват, без процедура за подбор, в договори по член 2, буква е) от настоящите Условия за работа. Останалата част от условията на договора остават непроменени. Настоящият член не се прилага към договорите на срочно наетите служители, назначени за ръководители на агенции или заместник-ръководители на агенции, както са определени в акта на Съюза за учредяване на агенцията, или към длъжностни лица, командировани към агенция в интерес на службата.“;
Член 3
1. Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага от 1 януари 2014 г. с изключение на член 1, точка 44 и член 1, точка 73, буква г), които се прилагат, считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 22 октомври 2013 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU, EURATOM) Nr. 1023/2013
af 22. oktober 2013
om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 336,
under henvisning til protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, særlig artikel 12,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen forelagt efter høring af Vedtægtsudvalget,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Domstolen (1),
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den Europæiske Union og dens mere end 50 institutioner og agenturer bør fortsat råde over en europæisk offentlig forvaltning af høj kvalitet, således at den er i stand til at opfylde sine mål, gennemføre sine politikker og aktiviteter og udføre sine opgaver efter de højest tænkelige standarder i overensstemmelse med traktaterne for at klare de fremtidige udfordringer både internt og eksternt og tjene unionsborgerne.
(2)
Det er derfor nødvendigt at sikre rammerne for, at der kan tiltrækkes, ansættes og fastholdes et højt kvalificeret og flersproget personale, som er uafhængigt og som opfylder de højeste faglige standarder, på så bredt et geografisk grundlag som muligt blandt medlemsstaternes borgere, og under behørig hensyntagen til ligevægten mellem kønnene at sikre, at dette personale er i stand til at udføre sine opgaver så effektivt som muligt. I denne henseende er det nødvendigt at overvinde de aktuelle vanskeligheder, som institutionerne har med at ansætte tjenestemænd eller andet personale fra visse medlemsstater.
(3)
I betragtning af størrelsen af den europæiske offentlige tjeneste set i forhold til Unionens mål og befolkning bør en nedskæring af antallet af ansatte i Unionens institutioner og agenturer ikke føre til nogen forringelse af udøvelsen af deres opgaver, pligter og funktioner i overensstemmelse med deres forpligtelser og beføjelser i henhold til traktaterne. I denne henseende er der brug for gennemsigtighed i forbindelse med de enkelte institutioners og agenturers udgifter til deres ansatte i samtlige personalekategorier.
(4)
Den europæiske offentlige tjeneste forventes at leve op til de højeste fagetiske standarder og være uafhængig til enhver tid. Med henblik herpå bør personalevedtægtens afsnit II (4), som fastsætter rammerne for rettigheder og pligter, præciseres yderligere. Der bør kunne iværksættes disciplinære sanktioner over for tjenestemænd eller tidligere tjenestemænd, som ikke overholder disse pligter.
(5)
Den europæiske offentlige tjenestes værdi ligger ligeledes i dens kulturelle og sproglige mangfoldighed, der kun kan sikres, hvis der sikres en passende balance med hensyn til tjenestemændenes nationalitet. Ansættelser og udnævnelser bør sikre, at personalet sammensættes på det bredest mulige geografiske grundlag med statsborgere fra alle Den Europæiske Unions medlemsstater, uden at der dog reserveres stillinger til statsborgere fra bestemte medlemsstater. Med dette formål for øje og for at imødegå eventuelle væsentlige ubalancer mellem nationaliteter blandt tjenestemænd, der ikke har nogen objektiv begrundelse, bør hver institution have mulighed for at vedtage begrundede og hensigtsmæssige foranstaltninger. Sådanne foranstaltninger bør aldrig resultere i ansættelseskriterier som ikke er meritbaserede. Kommissionen bør rapportere til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af sådanne hensigtsmæssige foranstaltninger fra institutionernes side.
(6)
Med henblik på at fremme ansættelse på det bredest mulige geografiske grundlag bør institutionerne bestræbe sig på at tilbyde flersproget og multikulturel uddannelse for personalets børn. Det er ønskeligt, at Unionens bidrag til finansieringen af Europaskolerne fastsættes af Budgetmyndigheden i henhold til de gældende regler og afholdes over Unionens budget. Når det er nødvendigt af hensyn til institutionernes funktion, bør Kommissionen have mulighed for at anmode de kompetente myndigheder om at genoverveje placeringen af en ny Europaskole.
(7)
I en bredere sammenhæng bør det sikres, at de menneskelige ressourcer forvaltes så effektivt som muligt i en europæisk offentlig tjeneste, der er kendetegnet ved høj kvalitet, kompetence, uafhængighed, loyalitet, upartiskhed og kontinuitet, kulturel og sproglig mangfoldighed og attraktive ansættelsesvilkår.
(8)
Tjenestemænd bør have en prøvetid på ni måneder. Når der træffes beslutning om fastansættelse, bør ansættelsesmyndigheden tage hensyn til udtalelsen om prøvetiden, som afgives i slutningen af denne periode, samt den adfærd, den prøveansatte tjenestemand har udvist med hensyn til sine pligter i henhold til personalevedtægten. Det bør være muligt at afgive udtalelse om en prøveansat tjenestemand på et hvilket som helst tidspunkt, hvis den prøveansattes arbejdsindsats har været klart utilfredsstillende. I andre tilfælde bør der udelukkende afgives udtalelse ved prøvetidens udløb.
(9)
Med det formål at sikre, at Den Europæiske Unions tjenestemænds og øvrige ansattes købekraft udvikler sig parallelt med købekraften for de ansatte i medlemsstaternes centralforvaltninger, er det vigtigt at fastholde princippet om en flerårig mekanisme for ajourføring af lønnen, benævnt "metoden", ved at sikre dens anvendelse indtil udgangen af 2023 med en revision i begyndelsen af 2022, samtidig med at der indføres en mekanisme, der kan gøre det muligt at forlænge metoden midlertidigt. Der bør ydermere for at afhjælpe de vanskeligheder, der tidligere har været med anvendelsen af metoden, fastlægges en metode, der giver mulighed for en automatisk årlig ajourføring af løn, pensioner og tillæg, herunder en automatisk kriseklausul. Med dette for øje bør de relevante beløb, som er opført i vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union derfor forstås som referencebeløb, der skal undergå en regelmæssig og automatisk ajourføring. De ajourførte beløb bør offentliggøres af Kommissionen i C-udgaven i Den Europæiske Unions Tidende i informationsøjemed. Denne ajourføringsmekanisme bør ligeledes finde anvendelse i alle andre tilfælde, hvor der er bestemmelser om en sådan ajourføring.
(10)
Det er vigtigt at sikre kvaliteten af de statistiske oplysninger, der anvendes til ajourføringen af vederlag og pensioner. I overensstemmelse med princippet om upartiskhed bør de nationale statistiske institutter eller andre relevante myndigheder i medlemsstaterne indsamle data i medlemsstaterne og fremsende dem til Eurostat.
(11)
De mulige fordele, som metodens anvendelse vil have for Den Europæiske Unions tjenestemænd og øvrige ansatte, bør opvejes gennem en genindførelse af et "lønfradrag". Som det er tilfældet med metoden, kan anvendelsen af "solidaritetsbidraget" midlertidigt forlænges. Ud fra de nuværende forhold synes det at være rimeligt at forhøje solidaritetsbidraget i sammenligning med størrelsen af det særlige lønfradrag, der blev anvendt i perioden 2004-2012, og fastlægge en mere progressiv sats. Dette er for at tage hensyn til, at den økonomiske og sociale situation i Unionen er særlig vanskelig, og at den påvirker de offentlige finanser overalt i Unionen. Behovet for at konsolidere de offentlige finanser i Unionen, herunder på kort sigt, kræver en hurtig og særlig indsats i solidaritet fra EU-institutionernes personales side. Solidaritetsbidraget bør således gælde for alle tjenestemænd og øvrige ansatte ved Unionen pr. 1. januar 2014.
(12)
I sine konklusioner af 8. februar 2013 om den flerårige finansielle ramme understregede Det Europæiske Råd, at behovet for at konsolidere de offentlige finanser på kort, mellemlang og lang sigt kræver en særlig indsats af enhver offentlig forvaltning og dens personale for at forbedre effektiviteten og produktiviteten og tilpasse sig til de ændrede økonomiske vilkår. Denne opfordring var faktisk en gentagelse af målet i Kommissionens forslag fra 2011 om ændring af vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, der gik ud på at sikre omkostningseffektivitet og anerkendte, at de udfordringer, som Den Europæiske Union i øjeblikket står over for, krævede en særlig indsats af alle offentlige forvaltninger og alle ansatte i offentlige forvaltninger, så det bliver muligt at øge effektiviteten og tilpasse sig den ændrede økonomiske og sociale sammenhæng i Europa. Det Europæiske Råd anmodede desuden om, at tilpasningen af vederlag og pensioner for hele personalet i EU-institutionerne ved hjælp af metoden som led i reformen af tjenestemandsvedtægten blev suspenderet i to år, og om at det nye solidaritetsbidrag blev genindført som en del af reformen af metoden.
(13)
I lyset af disse konklusioner og som reaktion på fremtidige budgetbegrænsninger samt for at vise solidaritet fra den europæiske offentlige tjenestes side med de drastiske foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet som et resultat af den hidtil usete finansielle krise og den særlig vanskelige sociale og økonomiske situation i medlemsstaterne og Unionen som helhed, er det nødvendigt at suspendere metoden i to år for alle vederlag, godtgørelser og pensioner for tjenestemænd, og at indføre solidaritetsbidraget til trods for denne suspendering.
(14)
Som følge af de demografiske ændringer og ændringerne i alderssammensætningen i den pågældende population er det nødvendigt at hæve den pensionsberettigende alder, dog kombineret med overgangsforanstaltninger for de tjenestemænd og øvrige ansatte, der allerede er ansat ved Den Europæiske Union. Disse overgangsforanstaltninger er nødvendige af hensyn til overholdelsen af de rettigheder, som de tjenstgørende tjenestemænd allerede har optjent gennem bidrag til den fiktive pensionsfond for Den Europæiske Unions tjenestemænd. Pensionsalderen bør ligeledes gøres mere fleksibel for at gøre det lettere for de ansatte frivilligt at fortsætte med at arbejde, til de fylder 67 år, og, i undtagelsestilfælde og på særlige betingelser, gøre det muligt at arbejde til det fyldte 70. år.
(15)
Med henvisning til at pensionsordningen er i aktuarmæssig balance, og at denne balance skal opretholdes på både kort og lang sigt, bør den del af personalet, der er ansat før den 1. januar 2014, kompenseres for deres pensionsbidrag gennem overgangsforanstaltninger som f.eks. en tilpasset tilvækstrate for de tjenstgørende år, der ligger efter, at den pensionsberettigende alder er nået (Barcelona-incitamentet) og halvering af den reduktion, der finder sted, ved tidlig pensionering mellem 60 år og den vedtægtsmæssige pensionsalder.
(16)
Det er almindelig praksis inden for aktuarområdet at basere sig på historiske observationer over 20-40 år af rentesatser og lønudvikling, når balancen i pensionsordninger skal sikres. De glidende gennemsnit for rentesatser og lønudvikling bør derfor udvides til 30 år med en overgangsperiode på syv år.
(17)
Rådet anmodede Kommissionen om i henhold til artikel 5, stk. 4, bilag I, afdeling A og artikel 45, stk. 1, i personalevedtægten at fremlægge en undersøgelse og passende forslag, med henblik på at skabe en klar forbindelse mellem ansvar og indplacering i lønklasse, og for at sikre større vægt på graden af ansvar ved sammenligning af fortjenester med henblik på forfremmelse.
(18)
Med denne anmodning in mente bør forfremmelse til en højere lønklasse være afhængig af personligt engagement, forbedring af færdigheder og kompetencer og af, at tjenestemanden udfører opgaver af en sådan vigtighed, at forfremmelse til en højere lønklasse er berettiget.
(19)
Karriereforløbet i AD og AST-ansættelsesgrupperne bør omlægges, således at de højeste lønklasser forbeholdes et begrænset antal tjenestemænd, der udøver den højeste grad af ansvar. Administratorer bør derfor kun kunne forfremmes til AD 12, med mindre de udnævnes til en specifik stilling over denne lønklasse, og lønklasserne AD 13 og 14 bør være forbeholdt det personale, hvis funktioner indebærer et betydeligt ansvar. Tilsvarende bør tjenestemænd i lønklasse AST 9 kun kunne forfremmes til lønklasse AST 10 i overensstemmelse med proceduren i personalevedtægtens artikel 4 og artikel 29, stk. 1.
(20)
Ud fra et ønske om at tilpasse karrierestrukturen for det nuværende AST-personale, så den passer endnu bedre til de forskellige ansvarsniveauer, og som et nødvendigt bidrag til en begrænsning af de administrative udgifter bør der indføres en ny ansættelsesgruppe "AST/SC" for sekretærer og kontorpersonale. Løn- og forfremmelsessatserne bør sikre, at der er en rimelig sammenhæng mellem ansvarsniveau og vederlagets størrelse. På denne måde er det muligt at opretholde en stabil og omfattende europæisk offentlig tjeneste. Kommissionen bør vurdere og aflægge rapport om omfanget og virkningerne af indførelsen af denne nye ansættelsesgruppe, navnlig med hensyn til kvinders situation, så det kan sikres, at en stabil og omfattende europæisk offentlig tjeneste opretholdes.
(21)
Minimumsancienniteten på to år i lønklassen, før en tjenestemand kan forfremmes til den næste lønklasse, bør bibeholdes for at muliggøre hurtigere forfremmelser af personale, der yder en særlig indsats. Hver institution bør sikre, at den i sin interne personalepolitik gør brug af de muligheder, som personalevedtægten giver for at sikre særligt lovende og højtydende tjenestemænd en passende karriere.
(22)
For at kompensere for personalereduktionerne bør arbejdstidslængden i institutionerne tilpasses praksis i nogle af Den Europæiske Unions medlemsstater. Denne tilpasning bør tage hensyn til den arbejdstidslængde, der er gældende for offentligt ansatte i medlemsstaterne. Ved at indføre et minimumskrav til det antal timer, der skal arbejdes pr. uge, sikres det, at institutionernes personale er i stand til at klare den arbejdsbyrde, der er forbundet med Den Europæiske Unions politiske målsætninger, samtidig med at arbejdsvilkårene standardiseres i institutionerne til fordel for solidariteten på tværs af Unionens offentlige tjeneste.
(23)
Fleksible arbejdstidsordninger er et væsentligt element i en moderne og effektiv offentlig administration, idet de er til fordel for familievenlige arbejdsvilkår og en passende kønsfordeling i institutionerne. Der bør derfor indføjes en udtrykkelig henvisning til disse ordninger i personalevedtægten.
(24)
Bestemmelserne om rejsedage og betaling af årlige rejsepenge til dækning af udgifterne til rejser mellem ansættelses- og hjemstedet bør moderniseres, rationaliseres og sættes i forhold til de ansattes status som bosat i udlandet, så de bliver enklere og lettere at gennemskue. Navnlig bør antallet af årlige rejsedage erstattes af ferie på hjemstedet og begrænses til højst to en halv dag.
(25)
Tilsvarende bør bestemmelserne om godtgørelse af flytteudgifter forenkles, så de bliver lettere at anvende både for administrationen og personalet. Der bør derfor indføres udgiftslofter under hensyntagen til tjenestemandens eller den øvrige ansattes familiesituation og de gennemsnitlige flytteudgifter med tilhørende forsikring.
(26)
For visse medlemmer af personalet er det nødvendigt regelmæssigt at tage på tjenesterejse til andre af institutionens vigtigste arbejdspladser. Der er i de nuværende tjenesterejsebestemmelser ikke taget tilstrækkeligt hensyn til denne situation. Bestemmelserne bør derfor tilpasses, så udgifterne til overnatning godtgøres ved hjælp af standardbeløb.
(27)
Arbejdsvilkårene for personale ansat i tredjelande bør moderniseres og gøres mere omkostningseffektive, så der opnås omkostningsbesparelser. De årlige ferierettigheder bør tilpasses, og der bør indføres mulighed for at tage flere parametre i brug ved fastsættelsen af godtgørelse for levevilkår, uden at det indvirker på det generelle mål om at opnå omkostningsbesparelser. Betingelserne for ydelse af boligtilskud bør revideres for bedre at tage hensyn til de lokale forhold og for at mindske den administrative byrde.
(28)
Der bør gælde mere fleksible rammer for ansættelsen af kontraktansat personale. EU-institutionerne bør derfor have mulighed for at ansætte kontraktansatte i op til seks år med henblik på udførelse af opgaver under tjenestemænds eller midlertidigt ansattes tilsyn. Det store flertal af tjenestemænd vil fortsat blive ansat på grundlag af almindelige udvælgelsesprøver, men herudover bør institutionerne have tilladelse til at afholde interne udvælgelsesprøver, som undtagelsesvis og under særlige betingelser kan være åbne for kontraktansatte.
(29)
Der bør fastsættes overgangsordninger for at gøre det muligt at anvende de nye bestemmelser og foranstaltninger gradvist under overholdelse af de erhvervede rettigheder og berettigede forventninger, der gør sig gældende for det personale, der var ansat før ikrafttrædelsen af disse ændringer af personalevedtægten.
(30)
Ansatte i agenturerne er i lighed med det øvrige personale, som er omfattet af personalevedtægten, omfattet af Unionens pensionsordning. Agenturer, som er fuldt ud selvfinansierede, betaler på nuværende tidspunkt arbejdsgiverbidraget til ordningen. For at sikre budgetmæssig gennemsigtighed og en mere afbalanceret byrdefordeling bør agenturer, som delvis finansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget, betale en del af arbejdsgiverbidraget svarende til den andel, som agenturets indtægter uden tilskuddet fra Den Europæiske Unions almindelige budget udgør af dets samlede indtægter. Eftersom denne nye bestemmelse kan kræve en justering af de relevante bestemmelser om de gebyrer, som agenturerne opkræver, bør den først finde anvendelse fra 1. januar 2016. Kommissionen bør om fornødent fremsætte forslag om tilpasning af disse bestemmelser.
(31)
Af hensyn til en forenkling og en sammenhængende personalepolitik bør de bestemmelser, som Kommissionen vedtager med henblik på personalevedtægtens gennemførelse, finde tilsvarende anvendelse for agenturerne. For at sikre, at der om nødvendigt bliver taget hensyn til agenturernes særlige situation, kan agenturerne imidlertid anmode om Kommissionens tilladelse til at vedtage gennemførelsesbestemmelser, som afviger fra de bestemmelser, som Kommissionen har vedtaget, eller til ikke at anvende Kommissionens bestemmelser overhovedet.
(32)
Der bør udarbejdes et register over samtlige bestemmelser, der vedtages med henblik på personalevedtægtens gennemførelse, som bør forvaltes af Den Europæiske Unions Domstol. Dette register, der skal kunne konsulteres af alle institutioner, agenturer og medlemsstater, vil give større åbenhed og fremme en konsekvent anvendelse af personalevedtægten.
(33)
Med det formål at harmonisere og præcisere reglerne om vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser og under henvisning til deres interne og administrative karakter bør de relevante beslutningsbeføjelser overdrages til ansættelsesmyndigheden og myndigheden for indgåelse af kontrakter.
(34)
I betragtning af, at der beskæftiges et stort antal midlertidigt ansatte i agenturerne, og at det er nødvendigt at fastlægge en sammenhængende personalepolitik, bør der oprettes en ny kategori for midlertidigt ansatte og fastsættes særlige bestemmelser for denne kategori.
(35)
Kommissionen bør fortsætte med at overvåge budgetsituationen i forbindelse med den fælles sygesikringsordning og træffe alle nødvendige foranstaltninger, hvis der er en strukturel ubalance i systemet.
(36)
Det bestemmes i artikel 15 i protokol nr. 7 om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, at visse oplysninger om tjenestemænd og øvrige ansatte skal fremsendes til medlemsstaternes regeringer.
(37)
Af hensyn til gennemførelsen af de målsætninger, der er fastsat i personalevedtægten, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, navnlig med henblik på visse aspekter af arbejdsvilkårene. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter, sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1d foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 3 erstattes ordet "Institutionerne" af "Institutionernes ansættelsesmyndigheder".
b)
stk. 4 affattes således:
"4. Med henblik på stk. 1 anses en person for at være handicappet, hvis den pågældende har en langvarig fysisk, psykisk, intellektuel eller sensorisk funktionsnedsættelse, som i samspil med forskellige hindringer kan hæmme personen i fuldt og effektivt at deltage i samfundslivet på lige fod med andre. Lidelsen fastslås efter proceduren i artikel 33.
En handicappet person opfylder betingelserne i artikel 28, litra e), hvis den pågældende er i stand til ved hjælp af rimelige tilpasninger at udføre de vigtigste arbejdsopgaver i forbindelse med den pågældende stilling.
Ved "rimelige tilpasninger" med henblik på de vigtigste arbejdsopgaver i forbindelse med en stilling forstås passende foranstaltninger, som evt. er nødvendige for at sikre en handicappet adgang til beskæftigelse og mulighed for at deltage i arbejdet eller for at avancere eller for at deltage i undervisning, medmindre sådanne foranstaltninger vil udgøre en urimelig belastning for arbejdsgiveren.
Princippet om ligebehandling er ikke til hinder for, at institutionernes ansættelsesmyndigheder opretholder eller vedtager foranstaltninger, der tager sigte på at indføre specifikke fordele med det formål at gøre det lettere for handicappede at udøve en erhvervsaktivitet eller at forebygge eller opveje ulemper i deres erhvervsmæssige karriere."
2)
Artikel 1e, stk. 1, affattes således:
"1. Tjenestemænd i aktiv tjeneste skal have adgang til foranstaltninger af social art, herunder specifikke foranstaltninger til at forene arbejds- og familieliv, der vedtages af institutionerne, og til serviceydelser, der ydes af de sociale velfærdsorganer, der er omtalt i artikel 9. Tidligere tjenestemænd kan få adgang til et begrænset antal foranstaltninger af social art."
3)
I artikel 5 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 affattes således:
"1. Stillingerne i henhold til denne vedtægt inddeles efter deres art og de opgaver, de vedrører, i en ansættelsesgruppe for administratorer (herefter "AD"), en ansættelsesgruppe for assistenter (herefter "AST") og en ansættelsesgruppe for sekretærer og kontorpersonale (herefter "AST/SC")".
b)
stk. 2 affattes således:
"2. Ansættelsesgruppe AD omfatter 12 lønklasser svarende til ledelses-, konciperings- og analyseopgaver samt til sproglige og videnskabelige opgaver. Ansættelsesgruppe AST omfatter 11 lønklasser svarende til ekspeditionsopgaver og tekniske arbejdsopgaver. Ansættelsesgruppe AST/SC omfatter 6 lønklasser svarende til kontor- og sekretæropgaver."
c)
i stk. 3, litra a), indsættes efter "for ansættelsesgruppe AST" ordene "og ansættelsesgruppe AST/SC".
d)
stk. 4 affattes således:
"4. En oversigt over de forskellige stillingsbetegnelser er anført i bilag I, afdeling A. Med henvisning til denne oversigt kan ansættelsesmyndigheden i de enkelte institutioner efter høring af Vedtægtsudvalget foretage en mere detaljeret beskrivelse af de enkelte stillingstypers funktioner og kompetenceområder."
4)
Artikel 6 affattes således:
"Artikel 6
1. I den stillingsoversigt, der er vedlagt som bilag til den afdeling i budgettet, der vedrører hver institution, fastsættes antallet af stillinger i hver lønklasse og ansættelsesgruppe.
2. Denne oversigt skal for hver institutions vedkommende sikre, at antallet af ledige stillinger i alle lønklasser i stillingsoversigten pr. 1. januar hvert år svarer til antallet af tjenestemænd i aktiv tjeneste i den lavere lønklasse pr. 1. januar i det foregående år multipliceret med de satser, der er fastsat i bilag I, afdeling B, for den pågældende lønklasse, jf. dog princippet om meritbaseret forfremmelse som fastsat i artikel 45. Disse satser anvendes på grundlag af et femårs gennemsnit fra 1. januar 2014.
3. De satser, der er fastsat i bilag I, afdeling B, skal udgøre en del af den rapport, der er omhandlet i artikel 113.
4. Gennemførelsen af bestemmelserne vedrørende ansættelsesgruppe AST/SC og overgangsbestemmelserne i artikel 31 i bilag XIII under hensyntagen til udviklingen i behovet for personale til udførelse af sekretær- og kontoropgaver i samtlige institutioner og udviklingen vedrørende faste og midlertidige stillinger i ansættelsesgrupperne AST og AST/SC skal udgøre en del af den i artikel 113 omhandlede rapport."
5)
I artikel 9 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 affattes således:
"1. Med forbehold af stk. 1a, oprettes der i hver institution:
-
et personaleudvalg, eventuelt inddelt i sektioner for hvert tjenestested
-
et eller flere paritetiske samarbejdsudvalg afhængig af antallet af tjenestemænd på de forskellige tjenestesteder
-
et eller flere disciplinærråd afhængig af antallet af tjenestemænd på tjenestestederne
-
et eller flere paritetiske rådgivende udvalg for utilstrækkelig faglig indsats afhængig af antallet af tjenestemænd på tjenestestederne
-
eventuelt et bedømmelsesudvalg
-
et invaliditetsudvalg,
der varetager de opgaver, som de tillægges i denne personalevedtægt."
b)
stk. 1a affattes således:
"1a. Med henblik på anvendelsen af visse bestemmelser i denne vedtægt kan der for to eller flere institutioner oprettes et fælles paritetisk samarbejdsudvalg. De i stk. 1 nævnte øvrige udvalg og disciplinærrådet kan oprettes som fælles organer for to eller flere agenturer."
c)
i stk. 2 indsættes følgende afsnit efter første afsnit:
"Agenturerne kan med henvisning til sammensætningen af deres personale afvige fra bestemmelserne i artikel 1 i bilag II vedrørende medlemskab af personaleudvalgene. Agenturerne kan beslutte ikke at udnævne suppleanter til det paritetiske samarbejdsudvalg eller udvalgene fastsat i artikel 2 i bilag II."
6)
I artikel 10, stk. 1, andet punktum, ændres "institutionerne" til "institutionernes ansættelsesmyndigheder".
7)
Artikel 11 affattes således:
"Artikel 11
En tjenestemand skal i udøvelse af sin tjeneste og i sin adfærd udelukkende lade sig lede af Unionens interesser. Han må hverken søge eller modtage instruktioner fra nogen regering, myndighed, organisation eller person uden for sin institution. Han udfører de opgaver, han har fået tildelt, objektivt og upartisk og under overholdelse af sin forpligtelse til loyalitet over for Unionen.
En tjenestemand må ikke uden ansættelsesmyndighedens samtykke fra en regering eller fra anden side uden for den institution, han tilhører, modtage titler, ordner, æresbevisninger, begunstigelser, belønninger, gaver eller vederlag af nogen art, medmindre de tildeles for tjenester, som enten er udført før udnævnelsen eller under en orlov med henblik på militærtjeneste eller anden national tjeneste og specifikt vedrørende en sådan tjeneste.
Ansættelsesmyndigheden undersøger forud for ansættelsen af en tjenestemand, hvorvidt kandidaten har personlige interesser, som kan bringe vedkommendes uafhængighed i fare, eller om der foreligger nogen anden interessekonflikt. Med henblik herpå informerer kandidaten ved hjælp af en særlig formular ansættelsesmyndigheden om enhver faktisk eller potentiel interessekonflikt. I sådanne tilfælde tager ansættelsesmyndigheden hensyn hertil i en behørig begrundet udtalelse. Om nødvendigt, træffer ansættelsesmyndigheden de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 11a, stk. 2.
Denne artikel finder tilsvarende anvendelse på tjenestemænd, der vender tilbage efter tjenestefrihed af personlige årsager."
8)
Artikel 16 affattes således:
"Artikel 16
En tjenestemand er efter at være udtrådt af tjenesten fortsat bundet af pligten til at udvise hæderlighed og tilbageholdenhed med hensyn til accept af visse hverv eller opnåelse af visse fordele.
En tjenestemand, som inden for to år efter sin udtræden af tjenesten påtænker at udøve erhvervsvirksomhed, uanset om den er indtægtsgivende eller ej skal oplyse sin institution herom ved hjælp af en særlig formular. Hvis denne virksomhed har forbindelse med det arbejde, den pågældende har udført i de tre sidste tjenesteår, og risikerer at være i modstrid med institutionens legitime interesser, kan ansættelsesmyndigheden, alt efter tjenestens interesse, enten forbyde tjenestemanden at udføre denne virksomhed eller stille de betingelser herfor, som den måtte anse for nødvendige. Ansættelsesmyndigheden meddeler sin afgørelse inden for tredive arbejdsdage fra modtagelsen af oplysningen efter høring af Det Paritetiske Udvalg. Er der ikke givet meddelelse inden for denne frist, anses dette for at være en stiltiende accept.
For så vidt angår forhenværende seniormanagere, som defineret i gennemførelsesbestemmelserne, forbyder ansættelsesmyndigheden principielt disse, i en periode på 12 måneder efter udtrædelsen af tjenesten, at udøve lobbyisme over for personale i deres tidligere institution på deres virksomheds, klienters eller arbejdsgivers vegne på områder, som de har haft ansvar for i løbet af de sidste tre tjenesteår.
I overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (5) offentliggør hver institution årligt oplysninger om gennemførelsen af tredje afsnit, herunder en liste over alle de sager, som er blevet vurderet.
9)
Artikel 18, stk. 1, affattes således:
"1. Alle rettigheder til skriftligt arbejde eller andet arbejde udført af en tjenestemand under udøvelse af tjenesten tilhører Den Europæiske Union i de tilfælde, hvor sådanne skriftlige arbejder og andet arbejde vedrører Unionens aktiviteter, eller hvor sådanne skriftlige arbejder og andet arbejde vedrører Det Europæiske Atomenergifællesskabs aktiviteter, Atomenergifællesskabet. Unionen eller evt. Det Europæiske Atomenergifællesskab har ret til at gøre krav på ophavsretten til sådanne arbejder."
10)
Artikel 19 affattes således:
"Artikel 19
En tjenestemand kan ikke med nogen begrundelse uden samtykke fra ansættelsesmyndigheden fremlægge sådanne kendsgerninger for retten, som han i medfør af sin stilling er blevet bekendt med. Dette samtykke kan kun nægtes, såfremt Unionens interesser kræver det, og såfremt afslaget ikke kan få strafferetlige følger for tjenestemanden. En tjenestemand er fortsat pålagt denne forpligtelse efter udtrædelse af tjenesten.
Bestemmelserne i stk. 1 finder ikke anvendelse på tjenestemænd eller forhenværende tjenestemænd, der afgiver vidneforklaring for Den Europæiske Unions Domstol eller for en institutions disciplinærråd i en sag vedrørende en ansat eller tidligere ansat i Den Europæiske Union."
11)
I artikel 21a tilføjes følgende stykke:
"3. En tjenestemand, der underretter sine overordnede om tjenstlige ordrer, han anser for at være forbundet med uregelmæssigheder, eller som kunne medføre alvorlige vanskeligheder, må ikke lide nogen skade på grund af dette."
12)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 22c
I overensstemmelse med artikel 24 og artikel 90 indfører hver institution en procedure for behandling af klager indgivet af tjenestemænd over den måde, hvorpå de er blevet behandlet efter eller som følge af deres opfyldelse af deres forpligtelser i medfør af artikel 22a eller artikel 22b. Den pågældende institution sikrer, at sådanne klager behandles fortroligt samt, når det anses for påkrævet som følge af omstændighederne, inden udløbet af de i artikel 90 fastsatte frister.
Hver institutions ansættelsesmyndighed fastlægger interne bestemmelser om bl.a.:
-
formidlingen af oplysninger til de i artikel 22a, stk. 1, eller artikel 22b omhandlede tjenestemænd om behandlingen af de sager, de har indberettet
-
beskyttelsen af disse tjenestemænds legitime interesser og privatliv, og
-
proceduren for behandling af klager, jf. stk. 1 i denne artikel."
13)
I artikel 26a ændres "institutionerne" til "institutionernes ansættelsesmyndigheder".
14)
Artikel 27 affattes således:
"Artikel 27
Det skal ved ansættelse tilstræbes, at institutionen råder over de bedst kvalificerede tjenestemænd, både med hensyn til kompetence, arbejdsindsats og integritet, og at disse udvælges på et så bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgerne i Unionens medlemsstater. Ingen stillinger kan forbeholdes statsborgere fra en bestemt medlemsstat.
Med henvisning til princippet om, at Unionens statsborgere er lige, har institutionerne mulighed for at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger, hvis der er blevet konstateret en væsentlig skævhed i tjenestemændenes fordeling på nationalitet, som ikke er objektivt begrundet. Sådanne hensigtsmæssige foranstaltninger skal være velbegrundede og må aldrig føre til, at der anvendes ansættelseskriterier, som ikke er meritbaserede. Før der træffes sådanne hensigtsmæssige foranstaltninger, vedtager ansættelsesmyndigheden i den berørte institution almindelige gennemførelsesbestemmelser til dette stykke i overensstemmelse med artikel 110.
Efter en treårig periode med start den 1. januar 2014 aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af stk. 2.
Med henblik på at lette ansættelse på et så bredt geografisk grundlag som muligt, tilstræber institutionerne at understøtte flersproget og multikulturel uddannelse for de ansattes børn."
15)
Artikel 29, stk. 1, affattes således:
"1. Ved besættelse af ledige stillinger i en institution skal ansættelsesmyndigheden først tage følgende i betragtning:
a)
mulighederne for at besætte stillingen ved
i)
forflyttelse, eller
ii)
udnævnelse i overensstemmelse med artikel 45a, eller
iii)
forfremmelse
inden for institutionen,
b)
eventuelle anmodninger om overførsel af tjenestemænd i samme lønklasse fra andre institutioner og/eller
c)
hvis det ikke er muligt at besætte den ledige stilling ved hjælp af mulighederne i litra a) og b), muligheden for at tage hensyn til lister over egnede ansøgere som omhandlet i artikel 30, i givet fald under hensyntagen til de relevante bestemmelser om egnede kandidater i bilag III, og/eller
d)
mulighederne for afholdelse af en udvælgelsesprøve inden for institutionen udelukkende for tjenestemænd og midlertidigt ansatte, som omhandlet i artikel 2 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union,
eller gennemføre udvælgelsesproceduren baseret enten på kvalifikationsbeviser eller på prøver eller på både kvalifikationsbeviser og prøver. Udvælgelsesproceduren er fastsat i bilag III.
Denne procedure kan også gennemføres med henblik på oprettelse af en ansættelsesreserve.
Samtidig med at princippet om, at det store flertal af tjenestemænd skal ansættes på grundlag af almindelige udvælgelsesprøver, fastholdes, kan ansættelsesmyndigheden som en undtagelse fra litra d) og kun i særlige tilfælde beslutte at afholde en intern udvælgelsesprøve i institutionen, som også er åben for kontraktansatte som fastsat i artikel 3a og 3b i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union. Denne sidstnævnte kategori af ansatte er underlagt begrænsninger med hensyn til denne mulighed som fastsat i artikel 82, stk. 7, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, og for så vidt angår de specifikke opgaver, de havde ret til at udføre som kontraktansatte."
16)
Artikel 30 affattes således:
"Artikel 30
Ansættelsesmyndigheden udpeger en udvælgelseskomité til hver udvælgelsesprøve. Komiteen opstiller en liste over egnede ansøgere.
Ansættelsesmyndigheden udvælger fra denne liste den eller de ansøgere, som skal besætte de ledige stillinger.
Disse ansøgere skal have adgang til fyldestgørende oplysninger om relevante ledige stillinger, der offentliggøres af institutionerne og agenturerne."
17)
Artikel 31, stk. 2, første punktum, affattes således:
"Tjenestemænd ansættes kun i lønklasserne SC 1 til SC 2, AST 1 til AST 4 eller AD 5 til AD 8, jf. dog artikel 29, stk. 2."
18)
I artikel 32, stk. 3, ændres "institutionen" til "hver institutions ansættelsesmyndighed".
19)
Artikel 34 affattes således:
"Artikel 34
1. Alle tjenestemænd har en prøvetid på ni måneder, inden de kan fastansættes. Beslutningen om fastansættelse af en tjenestemand træffes på baggrund af den i stk. 3 nævnte udtalelse samt på baggrund af den viden, som er til rådighed for ansættelsesmyndigheden, vedrørende den prøveansatte tjenestemands adfærd for så vidt angår kapitel II.
Hvis en tjenestemand i løbet af sin prøvetid som følge af sygdom, barselorlov som omhandlet i artikel 58 eller ulykke forhindres i at udøve sit hverv i en sammenhængende periode på mindst en måned, kan ansættelsesmyndigheden forlænge prøvetiden med et tilsvarende tidsrum. Prøvetidens samlede længde kan under ingen omstændigheder overstige 15 måneder.
2. Der kan afgives en udtalelse om den prøveansatte på et hvilket som helst tidspunkt inden prøvetidens udløb, såfremt den prøveansattes arbejdsindsats viser sig klart utilfredsstillende.
Udtalelsen meddeles den pågældende, som inden for otte arbejdsdage kan fremsætte sine bemærkninger skriftligt. Udtalelsen og bemærkningerne sendes straks af den prøveansatte tjenestemands umiddelbart overordnede til ansættelsesmyndigheden, som inden for tre uger indhenter en udtalelse om prøvetidens videre forløb fra Bedømmelsesudvalget, der er sammensat paritetisk. Ansættelsesmyndigheden kan træffe beslutning om at afskedige den prøveansatte tjenestemand inden prøvetidens udløb med en måneds varsel eller overføre vedkommende til en anden afdeling i den resterende del af prøvetiden.
3. Senest en måned inden prøvetidens udløb skal der afgives en udtalelse om den prøveansatte tjenestemands evne til at varetage de med hans stilling forbundne opgaver samt om hans tjenstlige indsats og adfærd. Udtalelsen meddeles den pågældende, som kan fremsætte sine bemærkninger skriftligt inden for otte arbejdsdage.
Såfremt der i udtalelsen henstilles til afskedigelse eller, i undtagelsestilfælde, til forlængelse af prøvetiden i henhold til stk. 1, sendes udtalelsen og bemærkningerne straks af den prøveansattes umiddelbart overordnede til ansættelsesmyndigheden, som inden for tre uger indhenter en udtalelse om prøvetidens videre forløb fra Bedømmelsesudvalget, der er sammensat paritetisk.
En prøveansat tjenestemand, hvis arbejdsindsats eller adfærd ikke berettiger vedkommende til at blive fastansat, afskediges.
4. Medmindre den prøveansatte tjenestemand, der afskediges, har mulighed for straks at få andet arbejde, har han ret til en erstatning svarende til tre måneders grundløn, hvis han har gjort tjeneste i mere end et år, til to måneders grundløn, hvis han har gjort tjeneste i mindst seks måneder, og til en måneds grundløn, hvis han har gjort tjeneste i mindre end seks måneder.
5. Stk. 2, 3, og 4 finder ikke anvendelse for prøveansatte tjenestemænd, der tager deres afsked inden prøvetidens udløb."
20)
I artikel 35 tilføjes følgende litra:
"g)
orlov i tjenestens interesse".
21)
I artikel 37, litra b), andet led, erstattes "Unionens institutioner" med "EU-institutionernes ansættelsesmyndigheder".
22)
I artikel 40 foretages følgende ændringer:
a)
følgende stykke indsættes:
"1a. Artikel 12b finder fortsat anvendelse i den periode, hvor en tjenestemand har tjenestefrihed af personlige årsager. Tilladelsen i henhold til artikel 12b gives ikke til en tjenestemand med henblik på udøvelse af erhvervsvirksomhed, uanset om den er indtægtsgivende eller ej, der omfatter lobbyisme over for den pågældendes institution, og som kan medføre, at der opstår eller kan opstå en konflikt med institutionens legitime interesse."
b)
i stk. 2, andet afsnit, ændres "15 år" til "12 år".
c)
i stk. 2, tredje afsnit, foretages følgende ændringer:
i)
nr. ii) affattes således:
"ii)
følge sin ægtefælle, som også er tjenestemand eller ansat i Unionen, og som i udførelsen af sit arbejde er nødt til at vælge fast bolig i en sådan afstand fra den ansøgende tjenestemands tjenestested, at etableringen af den fælles bolig på det pågældende sted ville være til ulempe for den ansøgende tjenestemand i udførelsen af dennes arbejde, eller"
ii)
følgende nr. tilføjes:
"iii)
bistå sin ægtefælle, slægtning i op- eller nedadstigende linje, bror eller søster i tilfælde, hvor en alvorlig sygdom eller et alvorligt handicap er attesteret af en læge,"
23)
Artikel 42a affattes således:
"Artikel 42a
Enhver tjenestemand har for hvert barn ret til en forældreorlov af en varighed på højst seks måneder, under hvilken der ikke udbetales grundløn, og som skal tages i de første tolv år efter barnets fødsel eller adoption. Orlovens varighed kan fordobles for enlige forsørgere, der anerkendes som sådanne ifølge de almindelige gennemførelsesbestemmelser, der vedtages af de enkelte institutioners ansættelsesmyndighed, samt for forældre til børn med et handicap eller en alvorlig sygdom, der er anerkendt af institutions læge. Orloven kan opdeles i flere perioder, hver af en varighed på mindst en måned.
Under forældreorloven bevarer tjenestemanden sit medlemskab af de sociale sikringsordninger. Han erhverver fortsat pensionsrettigheder og bevarer retten til børnetilskud og uddannelsestillæg for børn, som han har forsørgerpligt over for. Han bevarer ligeledes sin stilling, sin ret til at avancere til højere løntrin og muligheden for at komme i betragtning ved forfremmelse. Orloven kan tages i form af en periode helt uden arbejde eller i form af halvtidsarbejde. Hvis forældreorloven tages i form af halvtidsarbejde, fordobles den maksimale varighed, der er nævnt i stk. 1. Under forældreorloven har en tjenestemand krav på en godtgørelse på 911,73 EUR om måneden eller 50 % af dette beløb i tilfælde af halvtidsarbejde, men må ikke udføre nogen anden form for lønnet arbejde. Institutionen afholder hele bidraget til de i artikel 72 og 73 fastsatte sociale sikringsordninger, og dette beregnes på grundlag af tjenestemandens grundløn. I tilfælde af en orlov i form af halvtidsarbejde finder denne bestemmelse dog kun anvendelse på forskellen mellem den fulde grundløn og den forholdsvis nedsatte grundløn. For den faktisk udbetalte del af grundlønnen beregnes tjenestemandens bidrag ved anvendelse af de samme procenter som dem, der ville blive anvendt ved fuldtidsarbejde.
Godtgørelsen forhøjes til 1 215,63 EUR om måneden, eller 50 % af dette beløb i tilfælde af halvtidsarbejde, for enlige forsørgere samt for forældre til børn med et handicap eller en alvorlig sygdom, der er anerkendt af institutionens læge, som omhandlet i stk. 1 og i de første tre måneder af forældreorloven, når faderen tager denne under barselsorloven, eller en af forældrene tager den umiddelbart efter barselsorloven, under adoptionsorloven eller umiddelbart efter adoptionsorloven.
Forældreorlov kan forlænges med yderligere seks måneder med en godtgørelse, der begrænses til 50 % af det beløb, der er anført i stk. 2. For enlige forsørgere som omhandlet i stk. 1 kan forældreorlov forlænges med yderligere 12 måneder med en ydelse, der begrænses til 50 % af det beløb, der er anført i stk. 3.
Beløbene i denne artikel ajourføres på de samme betingelser som lønnen."
24)
I afsnit III, kapitel 2, tilføjes følgende afdeling:
"Afdeling 7
Orlov i tjenestens interesse
Artikel 42c
En tjenestemand med mindst ti års tjenesteår kan tidligst fem år før sin pensionsberettigende alder efter afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden sendes på orlov i tjenestens interesse som følge af organisatoriske behov i forbindelse med erhvervelse af nye kompetencer i institutionerne.
Det samlede antal tjenestemænd, der hvert år sendes på orlov i tjenestens interesse, må højst udgøre 5 % af tjenestemænd i samtlige institutioner, der året forinden gik på pension. Det således beregnede samlede antal tildeles hver institution i henhold til deres respektive antal tjenestemænd pr. 31. december det foregående år. Resultatet af denne tildeling rundes op til det nærmeste hele tal i hver institution.
En sådan orlov har ikke karakter af en disciplinær foranstaltning.
Orlovens varighed skal i princippet svare til perioden frem til det tidspunkt, hvor tjenestemanden når den pensionsberettigende alder. Imidlertid kan ansættelsesmyndigheden i særlige situationer beslutte at bringe orloven til ophør og lade tjenestemanden genindtræde i tjenesten.
Når en tjenestemand på orlov i tjenestens interesse når den pensionsberettigende alder, pensioneres han automatisk.
For orlov i tjenestens interesse gælder følgende bestemmelser:
a)
tjenestemandens stilling kan besættes med en anden tjenestemand
b)
en tjenestemand på orlov i tjenestens interesse kan ikke avancere til et højere løntrin eller forfremmes til en højere lønklasse.
Den tjenestemand, der således er sendt på orlov, modtager en godtgørelse, der beregnes i henhold til bestemmelserne i bilag IV.
Efter anmodning fra tjenestemanden er godtgørelsen betinget af, at der indbetales bidrag til pensionsordningen beregnet på grundlag af godtgørelsen. I sådanne tilfælde tages tjenestetiden som tjenestemand på orlov i tjenestens interesse i betragtning ved beregningen af de pensionsgivende tjenesteår i henhold til artikel 2 i bilag VIII.
Godtgørelsen korrigeres ikke med en justeringskoefficient."
25)
Artikel 43 affattes således:
"Artikel 43
For hver tjenestemand udfærdiges der hvert år en udtalelse vedrørende hans kvalifikationer, tjenstlige indsats og adfærd i henhold til de betingelser, der fastsættes af den enkelte institutions ansættelsesmyndighed i overensstemmelse med artikel 110. Det skal fremgå af denne udtalelse, om tjenestemandens indsats har været tilfredsstillende eller ej. Ansættelsesmyndigheden for den enkelte institution fastsætter bestemmelser, som giver ret til at indgive en klage under bedømmelsesproceduren, og denne ret skal være udnyttet, inden der klages i henhold til artikel 90, stk. 2.
Fra og med lønklasse AST 5 kan udtalelsen også indeholde en tilkendegivelse af, om den pågældende i betragtning af den præsterede indsats har de nødvendige forudsætninger for at kunne varetage en stilling som administrator.
Tjenestemanden gøres bekendt med udtalelsens indhold. Han har ret til at tilføje enhver bemærkning, han finder nødvendig."
26)
Artikel 44 affattes således:
"Artikel 44
En tjenestemand med to års anciennitet på et løntrin inden for sin lønklasse stiger automatisk til nærmeste højere løntrin inden for samme lønklasse, medmindre hans indsats i den seneste udtalelse i henhold til artikel 43 er blevet vurderet som utilfredsstillende. En tjenestemand stiger til næste løntrin inden for sin lønklasse efter senest fire år, medmindre proceduren i artikel 51, stk. 1, finder anvendelse.
Når en tjenestemand udnævnes til kontorchef, direktør eller generaldirektør i samme lønklasse, og forudsat at hans indsats har været tilfredsstillende i de første ni måneder i den i artikel 43 nævnte betydning, stiger han med tilbagevirkende kraft et løntrin i denne lønklasse på det tidspunkt, hvor udnævnelsen får virkning. Denne stigning skal medføre en forhøjelse af den månedlige grundløn med samme procent som den, der i hver lønklasse opnås ved stigning fra første til andet løntrin. Hvis forhøjelsen er mindre, eller hvis tjenestemanden allerede befinder sig på sidste løntrin i sin lønklasse, modtager han en forhøjelse af grundlønnen, der sikrer den pågældende stigning mellem første og andet løntrin, indtil den næste forfremmelse får virkning."
27)
I artikel 45 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 affattes således:
"1. Forfremmelse sker ved afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden under iagttagelse af artikel 6, stk. 2. Medmindre den i artikel 4 og artikel 29, stk. 1, fastsatte procedure følges, kan tjenestemænd kun forfremmes, hvis de beklæder en stilling svarende til en af de stillingstyper, der er fastsat i bilag I, afdeling A, i den nærmeste højere lønklasse. Forfremmelse sker ved, at tjenestemanden udnævnes til den nærmeste højere lønklasse inden for sin ansættelsesgruppe. Forfremmelse foretages udelukkende på grundlag af en udvælgelse blandt de tjenestemænd, der har en anciennitet på mindst to år i deres lønklasse; udvælgelsen sker blandt de tjenestemænd, der kan komme i betragtning ved forfremmelsen, efter sammenligning af deres fortjenester. Ved sammenligningen af deres fortjenester tager ansættelsesmyndigheden især hensyn til udtalelserne om tjenestemændene, brugen af andre sprog i udøvelsen af deres hverv end det sprog, som de har godtgjort, at de har indgående kendskab til, jf. artikel 28, litra f), og hvor stort ansvar de har."
b)
i stk. 2, første punktum, ændres "artikel 55 i traktaten om Den Europæiske Union" til "artikel 55, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union".
c)
i stk. 2, andet punktum, ændres "Institutionerne" til "Institutionernes ansættelsesmyndigheder".
28)
I artikel 45a foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 2, andet afsnit, ændres "de regelmæssige udtalelser om dem" til "de årlige udtalelser".
b)
i artikel 45a, stk. 5, ændres "Institutionerne" til "Hver institutions ansættelsesmyndighed".
29)
I artikel 48, stk. 3, ændres "ansættelsesgruppe AST" til "ansættelsesgruppe AST og AST/SC".
30)
I artikel 50, stk. 8, ændres "55" til "58".
31)
Artikel 51 affattes således:
"Artikel 51
1. Hver institutions ansættelsesmyndighed fastlægger procedurer med henblik på at fastslå, håndtere og afhjælpe tilfælde af utilstrækkelig faglig indsats på en rettidig og hensigtsmæssig måde.
Når ansættelsesmyndigheden i hver institution vedtager interne bestemmelser, skal den respektere følgende bestemmelser:
a)
en tjenestemand, som på grundlag af tre på hinanden følgende utilfredsstillende årlige udtalelser, som omhandlet i artikel 43, stadig ikke har forbedret sin faglige kompetence, degraderes én lønklasse. Hvis tjenestemandens arbejdsindsats i de efterfølgende to årlige udtalelser stadig er utilfredsstillende, afskediges tjenestemanden
b)
enhver indstilling om at degradere eller afskedige en tjenestemand skal være begrundet og meddeles den pågældende tjenestemand; indstillingen fra ansættelsesmyndigheden forelægges for Det Paritetiske Rådgivende Udvalg, der er omhandlet i artikel 9, stk. 6.
2. Tjenestemanden har ret til at blive gjort bekendt med alle de akter, der vedrører ham, samt til at tage genparter af alle sagens akter. Til forberedelse af forsvaret har han en frist på mindst 15, men højst 30 dage fra datoen for modtagelsen af indstillingen. Han kan lade sig bistå af en person efter eget valg. Tjenestemanden kan forelægge sine bemærkninger skriftligt. Tjenestemanden høres af Det Paritetiske Rådgivende Udvalg. Han kan også indkalde vidner.
3. Institutionen repræsenteres over for Det Paritetiske Rådgivende Udvalg af en tjenestemand, som ansættelsesmyndigheden har bemyndiget hertil. Denne har samme rettigheder som den tjenestemand, hvis sag er til behandling.
4. På grundlag af indstillingen, jf. stk. 1, litra b), og under hensyn til den pågældende tjenestemands og vidnernes eventuelle skriftlige eller mundtlige udtalelser afgiver Det Paritetiske Rådgivende Udvalg med stemmeflerhed en begrundet udtalelse om den eventuelle foranstaltning, det finder berettiget ud fra de faktiske omstændigheder, der har kunnet konstateres. Det meddeler ansættelsesmyndigheden og tjenestemanden denne udtalelse senest to måneder efter den dag, hvor sagen blev forelagt for udvalget. Formanden deltager kun i Det Paritetiske Rådgivende Udvalgs afgørelser, når der er tale om procedurespørgsmål eller i tilfælde af stemmelighed.
5. En tjenestemand, der afskediges på grund af utilstrækkelig faglig indsats i tjenesten, har i den i stk. 6 fastlagte periode ret til en månedlig afskedigelsesgodtgørelse svarende til den månedlige grundløn for en tjenestemand på første løntrin i lønklasse AST 1. Tjenestemanden har i samme periode også ret til de familietillæg, der er omhandlet i artikel 67. Husstandstillægget beregnes på grundlag af den månedlige grundløn for en tjenestemand i lønklasse AST 1 i overensstemmelse med artikel 1 i bilag VII.
Denne godtgørelse udbetales ikke, hvis tjenestemanden tager sin afsked efter indledningen af den i stk. 1 og 2 omhandlede procedure, eller hvis han allerede umiddelbart har ret til fuld pensionsudbetaling. Hvis han har erhvervet ret til arbejdsløshedsunderstøttelse i henhold til en national arbejdsløshedsordning, fradrages denne understøttelse i ovennævnte godtgørelse.
6. Den periode, i hvilken de i stk. 5 omhandlede udbetalinger foretages, beregnes således:
a)
hvis den pågældende på den dato, hvor afgørelsen om afskedigelse træffes, har en tjenestetid på under fem år, er perioden på tre måneder
b)
hvis den pågældende har en tjenestetid på fem år eller derover, men på under ti år, er perioden på seks måneder
c)
hvis den pågældende har en tjenestetid på ti år eller derover, men på under tyve år, er perioden på ni måneder
d)
hvis den pågældende har en tjenestetid på mindst tyve år, er perioden på tolv måneder.
7. Tjenestemænd, som degraderes på grund af utilstrækkelig faglig indsats i tjenesten, kan efter en periode på seks år anmode om, at enhver omtale af den pågældende foranstaltning slettes i deres personlige aktmapper.
8. Tjenestemænd har ret til godtgørelse af de rimelige omkostninger, de har haft i forbindelse med sagens behandling, blandt andet salær til en forsvarer, der ikke er ansat ved institutionen, hvis den i denne artikel omhandlede procedure afsluttes, uden at der træffes afgørelse om afskedigelse eller degradering."
32)
Artikel 52 affattes således:
"Artikel 52
Med forbehold af bestemmelserne i artikel 50 pensioneres en tjenestemand:
a)
uden ansøgning, den sidste dag i den måned, han fylder 66 år, eller
b)
efter ansøgning, den sidste dag i den måned, han ønsker at fratræde, såfremt han har nået den pensionsberettigende alder, eller såfremt han er mellem 58 og den pensionsberettigende alder og opfylder betingelserne for, at pensionsudbetaling straks kan begynde, i overensstemmelse med bilag VIII, artikel 9. Artikel 48, stk. 2, andet punktum, finder tilsvarende anvendelse.
En tjenestemand kan imidlertid efter ansøgning, og forudsat at ansættelsesmyndigheden finder det berettiget i tjenestens interesse, fortsætte med at arbejde, indtil han fylder 67 år, eller undtagelsesvist indtil han fylder 70 år, hvorefter han pensioneres automatisk den sidste dag i den måned, han fylder 67 hhv. 70 år.
Beslutter ansættelsesmyndigheden at give en tjenestemand tilladelse til at forblive i tjenesten efter det fyldte 66. år, gælder denne tilladelse for højst ét år. Tilladelsen kan fornyes efter ansøgning fra tjenestemanden."
33)
I artikel 55 foretages følgende ændringer:
a)
stykkerne nummereres.
b)
stk. 2, første punktum, affattes således:
"Den normale ugentlige arbejdstid er på mellem 40 og 42 timer, og den daglige arbejdstid tilrettelægges af ansættelsesmyndigheden."
c)
stk. 3, andet punktum, affattes således:
"Hver institutions ansættelsesmyndighed fastlægger efter høring af personaleudvalget gennemførelsesbestemmelserne til dette stykke."
d)
følgende stykke tilføjes:
"4. Hver institutions ansættelsesmyndighed kan indføre flekstidsordninger. I forbindelse med disse ordninger gives der ikke hele arbejdsdage til tjenestemænd i lønklasse AD/AST9 eller derover. Disse ordninger finder ikke anvendelse på tjenestemænd, som er omfattet af bestemmelserne i artikel 44, stk. 2. Disse tjenestemænd tilrettelægger deres arbejdstid efter aftale med deres overordnede."
34)
Artikel 55a, stk. 2, affattes således:
"2. Tilladelse skal gives i følgende tilfælde:
a)
for at tage sig af et forsørgelsesberettiget barn på under 9 år
b)
for at tage sig af et forsørgelsesberettiget barn mellem 9 og 12 år, hvis arbejdstidsnedsættelsen ikke overstiger 20 % af den normale arbejdstid
c)
for at tage sig af et forsørgelsesberettiget barn, indtil dette fylder 14 år, hvis tjenestemanden er enlig forsørger
d)
i tilfælde af alvorlige problemer, for at tage sig af et forsørgelsesberettiget barn, indtil barnet fylder 14 år, hvis arbejdstidsnedsættelsen ikke overstiger 5 % af den normale arbejdstid; i dette tilfælde finder de to første stykker i artikel 3 i bilag IVa ikke anvendelse. I tilfælde af at begge forældre er ansat i Unionens tjeneste, er kun den ene af dem berettiget til en sådan nedsættelse
e)
for at tage sig af en alvorligt syg eller handicappet ægtefælle, slægtning i op- eller nedadstigende linje, bror eller søster
f)
for at følge en supplerende uddannelse, eller
g)
fra det 58. år, i de sidste tre år inden den pensionsberettigende alder.
Når der anmodes om tilladelse til deltidsbeskæftigelse for at følge supplerende uddannelse eller i de sidste tre år inden den pensionsberettigende alder, men ikke før en alder af 58 år, kan ansættelsesmyndigheden kun undtagelsesvist afslå anmodningen eller udskyde det tidspunkt, fra hvilket tilladelsen får virkning, hvis der foreligger afgørende tjenstlige grunde til at gøre dette.
Hvis tilladelsen gives for at tage sig af en alvorligt syg eller handicappet ægtefælle, slægtning i op- eller nedadstigende linje, bror eller søster eller for at følge en supplerende uddannelse, må den samlede længde af disse perioder ikke overstige fem år i løbet af tjenestemandens karriere."
35)
Artikel 56, stk. 3, affattes således:
"Det af tjenestemænd i lønklasse SC 1 til SC 6 og lønklasse AST 1 til AST 4 udførte overarbejde giver i henhold til de i bilag VI fastsatte betingelser ret til arbejdstidsudligning eller til et vederlag, hvis det af tjenstlige grunde ikke er muligt at foretage arbejdstidsudligning inden for de to måneder, der følger efter den måned, hvor overarbejdet har fundet sted."
36)
Artikel 56a, stk. 2, affattes således:
"Efter høring af Vedtægtsudvalget fastsætter Kommissionen ved hjælp af en delegeret retsakt i henhold til artikel 111 og 112, hvilke kategorier tjenestemænd der er berettiget til denne form for tillæg, og hvilke betingelser og satser der gælder for ydelse af tillæggene."
37)
Artikel 56b, stk. 2, affattes således:
"Efter høring af Vedtægtsudvalget fastsætter Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 og 112, hvilke kategorier tjenestemænd der er berettiget til denne form for tillæg, og hvilke betingelser og satser der gælder for ydelse af tillæggene."
38)
Artikel 56c, stk. 2, affattes således:
"Efter høring af Vedtægtsudvalget fastsætter Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 og 112, hvilke kategorier tjenestemænd der er berettiget til de særlige tillæg, og hvilke betingelser og satser der gælder for ydelse af tillæggene."
39)
I artikel 57, stk. 1, ændres "Unionens institutioner" til "EU-institutionernes ansættelsesmyndigheder".
40)
Artikel 58 affattes således:
"Artikel 58
Ud over den ferie og orlov, der er omhandlet i artikel 57, har en gravid kvinde mod fremlæggelse af lægeattest ret til en orlov på tyve uger. Orloven kan tidligst påbegyndes seks uger inden den i attesten anførte forventede fødselsdato og slutter tidligst 14 uger efter nedkomsten. I tilfælde af flerfødsel, for tidlig fødsel eller fødsel af et barn med et handicap eller en alvorlig sygdom er orloven på 24 uger. I denne bestemmelse forstås ved for tidlig fødsel en fødsel, der finder sted inden udgangen af den 34. svangerskabsuge."
41)
Artikel 61 affattes således:
"Artikel 61
Der udarbejdes efter fælles aftale mellem EU-institutionernes ansættelsesmyndigheder og efter udtalelse fra vedtægtsudvalget lister over helligdage samt øvrige fridage."
42)
Artikel 63 affattes således:
"Artikel 63
Tjenestemænds vederlag udtrykkes i euro. Det udbetales i det lands valuta, hvor tjenestemanden gør tjeneste, eller i euro.
Vederlag udbetalt i en anden valuta end euro beregnes på grundlag af de vekselkurser, der anvendes ved gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget pr. 1. juli i det pågældende år.
Vekselkurserne ajourføres hvert år med tilbagevirkende kraft fra tidspunktet for den årlige ajourføring af lønningsniveauet, jf. artikel 65."
43)
Artikel 64 affattes således:
"Artikel 64
En tjenestemands vederlag udtrykt i euro justeres efter fradrag af de beløb, der tilbageholdes i henhold til denne vedtægt eller gennemførelsesforordninger til denne, med en koefficient, der er over, under eller lig med 100 %, afhængig af levevilkårene på de forskellige tjenestesteder.
Disse justeringskoefficienter fastlægges eller trækkes tilbage og ajourføres en gang om året i overensstemmelse med bilag XI. For så vidt angår ajourføringen, forstås alle koefficienter som referenceværdier. Kommissionen offentliggør til orientering de ajourførte koefficienter inden for en frist på to uger efter ajourføringen i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
Der gælder ingen justeringskoefficient for Belgien og Luxembourg på grund af disse tjenestesteders særlige referencerolle som hovedsædet og det oprindelige hjemsted for de fleste af institutionerne."
44)
Artikel 65 affattes således:
"Artikel 65
1. Vederlaget for Den Europæiske Unions tjenestemænd og øvrige ansatte ajourføres hvert år under hensyntagen til Unionens økonomiske politik og socialpolitik. Der tages særlig hensyn til eventuelle forhøjelser af lønningerne for de offentlige ansatte i medlemsstaterne samt nødvendigheden af nyansættelse. Ajourføringen af vederlagene gennemføres i overensstemmelse med bilag XI. Ajourføringen finder sted inden årets udgang på grundlag af en rapport fra Kommissionen baseret på statistiske oplysninger fra Den Europæiske Unions Statistiske Kontor i overensstemmelse med medlemsstaternes statistiske kontorer; de statistiske oplysninger skal gengive situationen i de enkelte medlemsstater pr. 1. juli. Denne rapport skal indeholde oplysninger vedrørende de budgetmæssige konsekvenser for EU-tjenestemænds vederlag og pensioner. Den sendes til Europa-Parlamentet og Rådet.
Beløbene i artikel 42a, stk. 2 og 3, artikel 66 og 69, bilag VII, artikel 1, stk. 1, artikel 2, stk. 1, artikel 3, stk. 1 og 2, artikel 4, stk. 1, artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 2, artikel 10, stk. 1, og bilag XIII, artikel 8, stk. 2, beløbene i den tidligere artikel 4a i bilag VII, som ajourføres efter artikel 18, stk. 1, i bilag XIII, beløbene i artikel 24, stk. 3, artikel 28a, stk. 3, andet afsnit, artikel 28a, stk. 7, artikel 93 og 94, artikel 96, stk. 3, andet afsnit og artikel 96, stk. 7, artikel 133, 134 og 136 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, beløbene i artikel 1, stk. 1, første afsnit, i Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) nr. 300/76 (6) og koefficienten for de beløb, der fastsættes i artikel 4 i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 260/68 (7) ajourføres en gang om året i overensstemmelse med bilag XI. Kommissionen offentliggør til orientering de ajourførte beløb senest to uger efter ajourføringen i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
2. I tilfælde af en væsentlig ændring i leveomkostningerne, ajourføres de beløb, der fastsættes i stk. 1, og de koefficienter, der fastsættes i artikel 64, i overensstemmelse med bilag XI. Kommissionen offentliggør til orientering de ajourførte beløb og koefficienter senest to uger efter ajourføringen i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
3. Beløbene i stk. 1 og koefficienterne i artikel 64 skal forstås som beløb og koefficienter, hvis faktiske værdi på et givet tidspunkt underkastes en ajourføring uden behov for en ny retsakt.
4. Der vil, uden at dette berører artikel 3, stk. 5 og 6 i bilag XI, ikke blive foretaget en ajourføring, jf. stk. 1 og 2, i 2013 og 2014.
45)
I artikel 66 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1, indledningen, affattes således:
"Den månedlige grundløn fastsættes for hver lønklasse og -trin i ansættelsesgruppe AD og AST efter følgende tabel:"
b)
følgende stykke tilføjes:
"Den månedlige grundløn fastsættes for hver lønklasse og -trin i ansættelsesgruppe AST/SC efter følgende tabel:
Løntrin
Lønklasse
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17"
46)
Artikel 66a affattes således:
"Artikel 66a
1. Som en undtagelse fra artikel 3, stk. 1, i forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 260/68 og under hensyntagen til anvendelsen, jf. dog artikel 65, stk. 3, af metoden for ajourføring af tjenestemændenes vederlag og pension opkræves der i perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2023 et såkaldt "solidaritetsbidrag", som er en midlertidig foranstaltning, der pålægges den løn, som udbetales til Unionens personale i aktiv tjeneste.
2. Solidaritetsbidraget, som beregnes af det i stk. 3 fastsatte grundlag, er på 6 %. Satsen er dog på 7 % for tjenestemænd tilhørende lønklasse AD 15, løntrin 2, og derover.
3.
a)
Beregningsgrundlaget for solidaritetsbidraget er den grundløn, som anvendes ved beregning af vederlaget, efter fradrag:
i)
af bidrag til sociale sikrings- og pensionsordninger samt af den skat, en tjenestemand, der ikke har forsørgerpligt i henhold til artikel 2 i bilag VII, i samme lønklasse og på samme løntrin skulle betale før fradrag af solidaritetsbidraget, og
ii)
af et beløb, der er lig med grundlønnen for en tjenestemand i lønklasse AST 1, løntrin 1.
b)
De elementer, der indgår i beregningsgrundlaget for solidaritetsbidraget, udtrykkes i euro og tildeles justeringskoefficienten 100.
4. Solidaritetsbidraget opkræves hver måned i form af fradrag i lønnen; provenuet føres som indtægt på Den Europæiske Unions almindelige budget."
47)
Artikel 67, stk. 3, affattes således:
"3. Ansættelsesmyndigheden kan træffe særlig og begrundet bestemmelse om, at børnetilskuddet skal fordobles på grundlag af lægeerklæringer, der godtgør, at det pågældende barn har et handicap eller en længerevarende sygdom, der påfører tjenestemanden betydelige udgifter."
48)
I artikel 72 foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 1, første afsnit, første punktum, ændres "Unionens institutioner" til "hver institutions ansættelsesmyndighed", og i stk. 1, tredje afsnit ændres "Institutionerne" til "Institutionernes ansættelsesmyndigheder" og "en af institutionerne" ændres til "en af dem".
b)
i stk. 2 ændres "indtil sit 63. år" til "indtil den pensionsberettigende alder"
c)
i stk. 2a, nr. i) ændres "før deres 63. år" til "før de når den pensionsberettigende alder" og i stk. 2a, nr. ii) ændres "før sit 63. år" til "før vedkommende nåede den pensionsberettigende alder".
d)
i stk. 2b ændres "første lønklasse" til "lønklasse AST 1".
49)
I artikel 73, stk. 1, ændres "Unionens institutioner" til "EU-institutionernes ansættelsesmyndigheder".
50)
I artikel 76a, andet punktum, ændres "institutionerne" til "institutionernes ansættelsesmyndigheder".
51)
Artikel 77 affattes således:
"Artikel 77
En tjenestemand, der har gjort tjeneste i mindst ti år, er berettiget til pension. Han har dog uden hensyn til tjenestetidens længde ret til denne pension, hvis han er over den pensionsberettigende alder, hvis det ikke har været muligt for ham at genindtræde i en periode, hvor han har været på ventepenge, eller i det tilfælde, hvor han er blevet fritaget fra stillingen i tjenestens interesse.
Den maksimale pension udgør 70 % af den sidste grundløn i den sidste lønklasse, i hvilken tjenestemanden har været indplaceret i mindst et år. For hvert tjenesteår, udregnet på grundlag af artikel 3 i bilag VIII, udbetales 1,80 % af tjenestemandens seneste grundløn.
For tjenestemænd, der har gjort tjeneste hos en person, der udfører et hverv i henhold til traktaten om Den Europæiske Union eller traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, hos en valgt formand for en af Unionens institutioner eller organer eller hos en valgt formand for en af Europa-Parlamentets politiske grupper, beregnes pensionsretten for de ved udøvelse af de nævnte funktioner erhvervede pensionsgivende tjenesteår dog efter den grundløn, der sidst er oppebåret i udøvelsen af disse funktioner, såfremt denne grundløn er højere end den, der kommer i betragtning i henhold til bestemmelserne i stk. 2 i denne artikel.
Alderspensionen kan ikke være lavere end 4 % af eksistensminimum pr. tjenesteår.
Retten til pension erhverves ved det fyldte 66. år.
Den pensionsberettigende alder vurderes hvert femte år med start den 1. januar 2014 på grundlag af en rapport, som Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet. Rapporten skal navnlig undersøge udviklingen i den pensionsberettigende alder for de offentlige ansatte i medlemsstaterne og udviklingen i levealderen for tjenestemænd i institutionerne.
Kommissionen fremsætter, hvor det er relevant, forslag om ændring af den pensionsberettigende alder i overensstemmelse med konklusionerne i denne rapport under særlig hensyntagen til udviklingen i medlemsstaterne."
52)
Artikel 78 affattes således:
"Artikel 78
I henhold til de i artikel 13-16 i bilag VIII fastsatte betingelser er den tjenestemand, der er ramt af vedvarende invaliditet, som anses for fuldstændig, og medfører, at den pågældende er ude af stand til at gøre tjeneste i en stilling i hans ansættelsesgruppe, berettiget til invaliditetsydelse.
Artikel 52 finder tilsvarende anvendelse på personer, der modtager invaliditetsydelse. Hvis modtageren af en invaliditetsydelse går på pension inden det fyldte 66. år og uden at have opnået den maksimale pensionsret, finder de almindelige regler vedrørende alderspension anvendelse. Alderspensionen fastsættes på grundlag af lønnen for den lønklasse og det løntrin, som tjenestemanden var indplaceret i på tidspunktet for hans overgang til invaliditetsydelse.
Invaliditetsydelsen fastsættes til 70 % af tjenestemandens seneste grundløn. Ydelsen kan dog ikke være mindre end eksistensminimummet.
Invaliditetsydelsen er betinget af, at der indbetales bidrag til pensionsordningen beregnet på grundlag af ydelsen.
Hvis invaliditeten skyldes en ulykke under udøvelsen eller i forbindelse med udøvelsen af tjenesten, en erhvervssygdom eller en opofrende handling i offentlig interesse eller, at tjenestemanden har sat sit liv på spil for at redde menneskeliv, kan invaliditetsydelsen ikke være mindre end 120 % af eksistensminimummet. Endvidere afholdes hele bidraget til pensionsordningen i så fald af institutionen eller organet jf. artikel 1b."
53)
Artikel 80, stk. 6, affattes således:
"De rettigheder, der er fastsat i stk. 1, 2 og 3, finder anvendelse, når en tidligere tjenestemand, der oppebærer godtgørelse i henhold til artikel 50 i vedtægten eller artikel 5 i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (8) eller i henhold til artikel 3 i Rådets forordning (Euratom, EKSF, EØF) nr. 2530/72 (9) eller artikel 3 i Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) nr. 1543/73 (10), afgår ved døden, og ligeledes når en tidligere tjenestemand, der er udtrådt af tjenesten, før han når den pensionsberettigende alder, og som har anmodet om, at udbetalingen af hans alderspension udsættes til den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, i hvilken han når den pensionsberettigende alder, afgår ved døden.
54)
I artikel 81a foretages følgende ændringer:
a)
i litra b) ændres "65 år" til "66 år".
b)
litra d) affattes således:
"d)
i tilfælde, hvor en tidligere tjenestemand, der er udtrådt af tjenesten, før han når den pensionsberettigende alder, og som har anmodet om, at udbetalingen af hans pension udsættes til den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, i hvilken han når den pensionsberettigende alder, er afgået ved døden: den alderspension, som den pågældende ville have været berettiget til i levende live ved den pensionsberettigende alder, idet dette beløb forhøjes og nedsættes på samme måde som nævnt under litra b);"
c)
i litra e) erstattes "godtgørelse enten i henhold til artikel 41 eller 50" med "godtgørelse enten i henhold til artikel 41, 42c eller 50"
55)
Artikel 82, st. 2, affattes således:
"2. Når vederlagene ajourføres i overensstemmelse med artikel 65, stk. 1, sker der den samme ajourføring af pensionerne."
56)
Artikel 83, stk. 1, andet afsnit, udgår.
57)
Artikel 83a, stk. 2, 3, 4 og 5, affattes således:
"2. Agenturer, der ikke modtager tilskud fra Den Europæiske Unions almindelige budget, indbetaler de samlede bidrag, der er nødvendige til finansiering af pensionsordningen, til dette budget. Fra 1. januar 2016 betaler agenturer, som delvis finansieres over dette budget, den del af arbejdsgiverbidraget, som svarer til forskellen mellem agenturets indtægter uden tilskuddet fra Den Europæiske Unions almindelige budget og dets samlede indtægter.
3. Balancen i pensionsordningen sikres ved hjælp af den pensionsberettigende alder og pensionsbidragssatsen. I forbindelse med den aktuarberegning, der hvert femte år foretages i henhold til bilag XII, ajourføres bidragssatsen med henblik på at sikre, at der er balance i ordningen.
4. Kommissionen fremlægger hvert år en ajourført aktuarmæssig vurdering som omhandlet i stk. 3 i overensstemmelse med bilag XII, artikel 1, stk. 2. Hvis denne beregning viser en afvigelse på mindst 0,25 point mellem den gældende bidragssats og den, der er nødvendig for opretholdelse af den aktuarmæssige balance, ajourføres satsen i overensstemmelse med de nærmere regler, der er fastsat i bilag XII.
5. Med henblik på stk. 3 og 4 i denne artikel ajourføres referencebidraget som fastlagt i artikel 83, stk. 2. Kommissionen offentliggør til orientering de ajourførte bidragssatser senest to uger efter ajourføringen i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende."
58)
Afsnit VIII udgår.
59)
Artikel 110 affattes således:
"Artikel 110
1. De almindelige bestemmelser til gennemførelse af denne vedtægt vedtages af ansættelsesmyndigheden i hver institution efter høring af Personaleudvalget og Vedtægtsudvalget.
2. De gennemførelsesbestemmelser, som Kommissionen vedtager for at sætte denne vedtægt i kraft, herunder de i stk. 1 nævnte almindelige gennemførelsesbestemmelser, finder tilsvarende anvendelse på agenturerne. Med henblik herpå giver Kommissionen straks agenturerne meddelelse, når den har vedtaget sådanne gennemførelsesbestemmelser.
Disse gennemførelsesbestemmelser træder i kraft i agenturerne ni måneder efter, at de er trådt i kraft i Kommissionen, eller ni måneder efter den dato, hvor Kommissionen meddeler agenturerne, at den har vedtaget de pågældende gennemførelsesbestemmelser alt efter hvilket tidspunkt, der er det seneste. Uanset ovenstående kan et agentur også beslutte at lade gennemførelsesbestemmelser træde i kraft på et tidligere tidspunkt.
Som en undtagelse kan et agentur inden den i dette stykkes andet afsnit nævnte nimåneders frist og efter høring af Vedtægtsudvalget forelægge Kommissionen til godkendelse gennemførelsesbestemmelser, som er forskellige fra de bestemmelser, som Kommissionen har vedtaget. På samme vilkår kan et agentur anmode Kommissionen om at godkende, at det ikke anvender visse af gennemførelsesbestemmelserne. I sidstnævnte tilfælde kan Kommissionen i stedet for at acceptere eller afvise anmodningen, kræve at agenturet forelægger den til godkendelse gennemførelsesbestemmelser, som er forskellige fra de af Kommissionen vedtagne gennemførelsesbestemmelser.
Den i andet afsnit nævnte nimånedersfrist suspenderes fra den dato, hvor agenturet anmoder om Kommissionens godkendelse, og indtil den dato, hvor Kommissionen tilkendegiver sin holdning.
Et agentur kan desuden efter at have hørt sit personaleudvalg forelægge Kommissionen gennemførelsesbestemmelser, som drejer sig om andre emner end de af Kommissionen vedtagne gennemførelsesbestemmelser, til godkendelse.
Med henblik på vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser, repræsenteres agenturerne af deres bestyrelse eller et tilsvarende organ som fastsat i EU-retsakten om deres oprettelse.
3. Agenturerne behandles ikke som institutioner, når institutionerne vedtager bestemmelser efter fælles overenskomst. Kommissionen hører imidlertid agenturerne, inden sådanne bestemmelser vedtages.
4. Bestemmelser om gennemførelse af denne vedtægt, inkl. de i stk. 1 nævnte almindelige gennemførelsesbestemmelser og bestemmelser vedtaget ved fælles overenskomst mellem institutionernes ansættelsesmyndigheder, bekendtgøres for personalet.
5. De administrative afdelinger i henholdsvis institutionerne og agenturerne hører regelmæssigt hinanden om anvendelsen af denne vedtægt. Ved sådanne høringer repræsenteres agenturerne af fælles repræsentanter i henhold til bestemmelser, som fastsættes efter aftale mellem agenturerne.
6. Den Europæiske Unions Domstol fører et register over de bestemmelser, som hver institutions ansættelsesmyndighed vedtager med henblik på gennemførelse af denne vedtægt, og de bestemmelser, som agenturerne vedtager, for så vidt de afviger fra de af Kommissionen vedtagne bestemmelser, jf. den i stk. 2 fastsatte procedure, herunder enhver ændring heraf. Institutioner og agenturer har direkte adgang til dette register og fuld ret til at ændre deres egne bestemmelser. Medlemsstaterne har direkte adgang hertil. Kommissionen aflægger endvidere hvert tredje år en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om de bestemmelser, som hver institutions ansættelsesmyndighed har vedtaget med henblik på gennemførelse af denne vedtægt."
60)
Følgende artikler indsættes:
"Artikel 111
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112 vedrørende visse aspekter af arbejdsvilkårene, visse aspekter af gennemførelsen af bestemmelserne om vederlag og udgifter og de sociale sikringsordninger.
Artikel 112
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 56a, 56b og 56c i vedtægten, artikel 13, stk. 3, i bilag VII og artikel 9 i bilag XI hertil og artikel 28a, stk. 11, og artikel 96, stk. 11, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra den 1. januar 2014.
3. Den i artikel 56a, 56b og 56c i vedtægten, artikel 13, stk. 3, i bilag VII og artikel 9 i bilag XI hertil og artikel 28a, stk. 11, og artikel 96, stk. 11, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er nævnt i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 56a, 56b og 56c i vedtægten og artikel 13, stk. 3, i bilag VII eller artikel 9 i bilag XI hertil eller artikel 28a, stk. 11, eller artikel 96, stk. 11, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden fristens udløb begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 113
Senest den 31. december 2020 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af denne vedtægt."
61)
I bilag I foretages følgende ændringer:
a)
afdeling A affattes således:
"A. Stillingsbetegnelser i hver ansættelsesgruppe, jf. artikel 5, stk. 4
1. Ansættelsesgruppe AD
Generaldirektør
AD 15 - AD 16
Direktør
AD 14 - AD 15
Konsulent eller tilsvarende
AD 13- AD 14
Kontorchef eller tilsvarende
AD 9 - AD 14
Administrator
AD 5 - AD 12
2. Ansættelsesgruppe AST
Seniorassistent
Beskæftiget med administrative, tekniske eller uddannelsesmæssige aktiviteter, der kræver stor selvstændighed og stort ansvar, inden for personaleforvaltning, budgetgennemførelse eller politisk koordinering.
AST 10 - AST 11
Assistent
Beskæftiget med administrative, tekniske eller uddannelsesmæssige aktiviteter, der kræver en vis grad af selvstændighed, især i forbindelse med implementering af bestemmelser og ordninger eller generelle instrukser, eller som personlig assistent for et medlem af institutionen, for lederen af et medlems kabinet eller for en generaldirektør/vicegeneraldirektør eller en seniormanager på tilsvarende niveau.
AST 1 - AST 9
3. Ansættelsesgruppe AST/SC
Sekretær/kontorassistent
Beskæftiget med kontor- og sekretæropgaver, kontorforvaltning og andre tilsvarende opgaver, som kræver en vis grad af selvstændighed (11).
SC 1 - SC 6
b)
Afdeling B affattes således:
"B. Vejledende multiplikationsfaktorer for ækvivalens mellem gennemsnitlige karriereforløb
1.
Vejledende multiplikationsfaktorer for ækvivalens mellem gennemsnitlige karriereforløb i ansættelsesgruppe AST og AD:
Lønklasse
Assistenter
Administratorer
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
Vejledende multiplikationsfaktorer for ækvivalens mellem gennemsnitlige karriereforløb i ansættelsesgruppe AST/SC:
Lønklasse
Sekretær/kontorassistent
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %"
62)
I bilag II foretages følgende ændringer:
a)
i artikel 1, stk. 1, andet punktum, ændres "Institutionen" til "Hver institutions ansættelsesmyndighed".
b)
artikel 1, stk. 2, tredje punktum, affattes således:
"Hver institutions ansættelsesmyndighed kan dog bestemme, at valgbetingelserne fastsættes under hensyntagen til et ønske, som institutionens personale giver udtryk for ved en afstemning."
c)
i artikel 1, stk. 4, ændres "begge de ansættelsesgrupper" til "de tre ansættelsesgrupper".
d)
i artikel 2, stk. 2, første led, udgår ", stk. 3".
63)
I den eneste artikel i bilag IV foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 1, andet afsnit ændres "63 år" til "66 år".
b)
i stk. 1 udgår tredje afsnit.
c)
i sidste linje i tabellen i stk. 3 ændres "59-64" til "59-65"
d)
i stk. 4, fjerde afsnit ændres "sit 63. år" til "sit 66. år".
64)
Bilag IVa ændres således:
a)
i artikel 1, stk. 2, erstattes ordene "artikel 55a, stk. 2, litra e)," med "artikel 55a, stk. 2, litra g),"
b)
I artikel 4, stk. 1, ændres "en tjenestemand på over 55 år, der har fået tilladelse til at arbejde på halv tid for at forberede sin pensionering" til "en tjenestemand, der i henhold til artikel 55a, stk. 2, litra g), i vedtægten har fået tilladelse til at arbejde på halv tid".
65)
Bilag V ændres således:
a)
artikel 6 affattes således:
"Artikel 6
Udover den årlige ferie kan en tjenestemand efter egen anmodning gives tjenestefrihed. Navnlig i de følgende tilfælde gives tjenestefrihed som anført:
-
tjenestemandens indgåelse af ægteskab: fire dage
-
tjenestemandens flytning: indtil to dage
-
ægtefælles alvorlige sygdom: indtil tre dage
-
ægtefælles død: fire dage
-
alvorlig sygdom hos en slægtning i opstigende linje: indtil to dage
-
en i opstigende linje slægtnings død: to dage
-
et barns indgåelse af ægteskab: to dage
-
et barns fødsel: ti dage, som skal tages i løbet af de første 14 uger efter fødslen
-
handicappet eller alvorligt sygt barns fødsel: 20 dage, som skal tages i løbet af de første 14 uger efter fødslen
-
hustruens død under barselsorlov: et antal dage svarende til den resterende barselsorlov; hvis hustruen ikke er tjenestemand, beregnes den resterende barselsorlov ved analog anvendelse af vedtægtens artikel 58
-
et barns alvorlige sygdom: indtil to dage
-
et barns meget alvorlige sygdom, attesteret af en læge, eller hospitalsindlæggelse af et barn på højst 12 år: indtil fem dage
-
et barns død: fire dage
-
adoption af et barn: 20 uger, og 24 uger ved adoption af et handicappet barn:
-
Hvert adopteret barn giver ret til tjenestefrihed i en enkelt periode, som kan deles mellem adoptivforældrene, hvis de begge er tjenestemænd. Tjenestefriheden gives kun, hvis tjenestemandens ægtefælle mindst er halvtidsbeskæftiget med lønnet arbejde. Hvis ægtefællen arbejder uden for EU-institutionerne og opnår en lignende tjenestefrihed, fratrækkes et tilsvarende antal dage i tjenestemandens tjenestefrihed.
-
Ansættelsesmyndigheden kan om nødvendigt bevilge en supplerende tjenestefrihed i tilfælde, hvor adoptivforældrene eller en af disse ifølge den nationale lovgivning i det land, hvor adoptionsproceduren foregår, skal tage ophold i det pågældende land, og dette er et andet land end det, hvor den tjenestemand, der adopterer barnet, er ansat.
-
Der gives ti dages tjenestefrihed, hvis tjenestemanden ikke har ret til den samlede tjenestefrihed på 20 eller 24 uger i henhold til dette led, første punktum; den supplerende tjenestefrihed gives kun én gang for hvert adopteret barn.
Endvidere kan institutionen give tjenestefrihed i tilfælde af faglig videreuddannelse, inden for rammerne af det program for faglig videreuddannelse, som institutionen har fastlagt i medfør af vedtægtens artikel 24a.
Tjenestefrihed kan desuden gives til tjenestemænd i særlige tilfælde af arbejde af usædvanligt omfang, som rækker videre end en tjenestemands normale forpligtelser. En sådan tjenestefrihed skal bevilges senest tre måneder efter, at ansættelsesmyndigheden har truffet en afgørelse om den usædvanlige karakter af tjenestemandens arbejde.
I forbindelse med denne artikel behandles en tjenestemands ugifte partner på samme måde som en ægtefælle, forudsat at de første tre betingelser i bilag VII, artikel 1, stk. 2, litra c), er opfyldt.
Når der i medfør af denne afdeling bevilges tjenestefrihed, fastsættes eventuelle rejsedage efter særlig afgørelse under hensyn til særlige behov."
b)
artikel 7 affattes således:
"Artikel 7
Tjenestemænd, der har ret til udlandstillæg eller særligt udlandstillæg, er berettigede til tjenestefrihed i yderligere to og en halv dag med henblik på at kunne rejse til hjemstedet.
Bestemmelserne i stk. 1 gælder for tjenestemænd, hvis tjenestested ligger inden for medlemsstaternes områder. Hvis tjenestestedet ligger uden for medlemsstaterne, fastlægges tjenestefriheden i forbindelse med rejse til hjemstedet ved særlig bestemmelse under hensyn til særlige behov."
66)
I bilag VI foretages følgende ændringer:
a)
artikel 1 affattes således:
"Artikel 1
Inden for de grænser, der er fastsat i artikel 56 i vedtægten, har tjenestemænd i lønklasse SC 1 til SC 6 og AST 1 til AST 4 ret til arbejdstidsudligning eller vederlag på følgende betingelser:
a)
hver overarbejdstime giver ret til halvanden times frihed som arbejdsudligning; hvis overarbejdstimen ligger mellem kl. 22 og kl. 7 eller på en søn- og helligdag, skal den kompenseres med to timers frihed; arbejdstidsudligning for overarbejde gives under hensyntagen til de tjenstlige krav og tjenestemandens ønsker
b)
hvis det af tjenstlige grunde ikke har været muligt at foretage arbejdstidsudligning inden for to måneder efter udløbet af den måned, i hvilken overarbejdet blev udført, bevilger ansættelsesmyndigheden et vederlag for de overarbejdstimer, for hvilke der ikke er foretaget arbejdsudligning, svarende til 0,56 % af månedsgrundlønnen for hver overarbejdstime på grundlag af den under litra a) fastsatte ordning
c)
arbejdstidsudligning eller vederlag for overarbejde ydes kun, når den ekstra tjenesteindsats har varet mere end 30 minutter."
b)
artikel 3 affattes således:
"Artikel 3
Uanset ovenstående bestemmelser i dette bilag kan overarbejde udført af visse grupper af tjenestemænd i lønklasse SC 1 til SC 6 og lønklasse AST 1 til AST 4 på særlige betingelser godtgøres med et fast beløb, hvis størrelse tillige med de nærmere regler for tildelingen fastsættes af ansættelsesmyndigheden efter udtalelse fra det paritetiske samarbejdsudvalg."
67)
I bilag VII foretages følgende ændringer:
a)
i artikel 1, stk. 3, ændres "lønklasse 3" til "lønklasse AST 3".
b)
artikel 3, stk. 1, andet afsnit, affattes således:
"Retten til tillægget opstår den første dag i den måned, hvor barnet begynder i en grundskole, og ophører ved udgangen af den måned, hvor barnet afslutter sin uddannelse, eller ved udgangen af den måned, hvor barnet fylder 26 år, alt efter hvilken dato der er den første."
c)
artikel 7 affattes således:
"Artikel 7
1. Tjenestemændene har ret til et standardbeløb svarende til rejseudgifterne for sig selv, deres ægtefælle og de personer, de har forsørgerpligt overfor, og som faktisk lever i deres husstand:
a)
ved tiltræden af tjenesten: fra indkaldelsesstedet til tjenestestedet
b)
ved udtræden af tjenesten i henhold til artikel 47 i vedtægten: fra tjenestestedet til hjemstedet som defineret i stk. 3 i nærværende artikel
c)
ved enhver forflyttelse, der medfører, at der skiftes tjenestested.
Ved en tjenestemands død har den efterladte ægtefælle og de personer, han havde forsørgerpligt over for, ret til standardbeløbet på samme betingelser.
Rejseudgifter for børn, der ikke er fyldt to år inden årets udgang, godtgøres ikke.
2. Standardbeløbet baseres på et tillæg for hver kilometer, der udgør den geografiske afstand mellem de steder, der nævnes i stk. 1.
Kilometergodtgørelsen er på:
0 EUR pr. km for strækningen mellem:
0 og 200 km
0,1895 EUR pr. km for strækningen mellem:
201 og 1 000 km
0,3158 EUR pr. km for strækningen mellem:
1 001 og 2 000 km
0,1895 EUR pr. km for strækningen mellem:
2 001 og 3 000 km
0,0631 EUR pr. km for strækningen mellem:
3 001 og 4 000 km
0,0305 EUR pr. km for strækningen mellem:
4 001 og 10 000 km
0 EUR pr. km for strækningen over:
10 000 km.
Ovennævnte kilometergodtgørelse forhøjes med et fast tillæg på:
-
94,74 EUR, hvis den geografiske afstand mellem de steder, der nævnes i stk. 1, er mellem 600 og 1 200 km
-
189,46 EUR, hvis den geografiske afstand mellem de steder, der nævnes i stk. 1, er større end 1 200 km.
Kilometergodtgørelsen og det faste tillæg ajourføres hvert år efter samme forhold som den årlige ajourføring af vederlagene.
3. Som en undtagelse fra stk. 2 godtgøres rejseudgifter i forbindelse med overførsel, der indebærer skifte fra et tjenestested inden for EU-medlemsstaternes områder til et tjenestested uden for disse områder, og overførsel, der indebærer skifte mellem tjenestesteder uden for disse områder, efter en fast takst baseret på prisen for en flybillet til den klasse, der ligger umiddelbart over økonomiklasse.
4. Ved tiltrædelsen fastsættes en tjenestemands hjemsted, idet der i princippet tages hensyn til det sted, hvorfra han blev ansat, eller efter udtrykkelig og behørig begrundet anmodning det sted, hvortil han har et naturligt tilhørsforhold. Det således fastsatte hjemsted kan ændres i løbet af den pågældendes tjenestetid og ved hans fratræden ved særlig bestemmelse truffet af ansættelsesmyndigheden. Denne ændring kan i tjenestetiden kun ske i undtagelsestilfælde og efter behørigt dokumenteret ansøgning fra tjenestemanden.
Ved denne ændring kan et sted uden for EU-medlemsstaternes område og uden for de lande og territorier, der er nævnt i bilag II til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og EFTA-landenes områder ikke anerkendes som et sted, hvortil han har et naturligt tilhørsforhold."
d)
artikel 8 affattes således:
"Artikel 8
1. Tjenestemænd, der er berettigede til udlandstillægget eller det særlige udlandstillæg, har inden for de i stk. 2 fastsatte grænser i hvert kalenderår ret til et fast beløb svarende til udgifterne til en rejse mellem tjenestestedet og hjemstedet som fastsat i artikel 7 for dem selv og, såfremt de har ret til husstandstillæg, for deres ægtefælle og de efter artikel 2 forsørgelsesberettigede personer.
Når to ægtefæller begge er EU-tjenestemænd, har de begge for sig selv og for de personer, de hver især har forsørgerpligt over for, ret til det faste beløb til dækning af rejseudgifterne ifølge bestemmelserne ovenfor. Hver enkelt af de forsørgelsesberettigede giver kun ret til et beløb. For børn, over for hvilke der består forsørgerpligt, fastsættes beløbet ifølge anmodning fra en af ægtefællerne på grundlag af en af ægtefællernes hjemsted.
Såfremt en tjenestemand i løbet af et kalenderår ved indgåelse af ægteskab får ret til husstandstillæg, beregnes beløbet til dækning af ægtefællens rejseudgifter i forhold til tidsrummet mellem ægteskabets indgåelse og årets udgang.
Ændringer i beregningsgrundlaget som følge af ændringer i den familiemæssige status, der indtræffer efter betalingstidspunktet for de pågældende beløb, medfører ikke tilbagebetalingspligt.
Rejseudgifter for børn, der ikke er fyldt to år inden årets udgang, godtgøres ikke.
2. Det faste beløb ydes på grundlag af en godtgørelse pr. kilometer for den geografiske afstand mellem tjenestemandens tjenestested og hjemsted.
I de tilfælde, hvor hjemstedet, jf. artikel 7, ligger uden for EU-medlemsstaternes områder og uden for de lande og territorier, der er nævnt i bilag II til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og EFTA-landenes områder, baseres det faste beløb på en godtgørelse pr. kilometer for den geografiske afstand mellem tjenestemandens tjenestested og hovedstaden i den medlemsstat, hvor han er statsborger. Tjenestemænd, hvis hjemsted ikke kun ligger uden for EU-medlemsstaternes områder, men også uden for de lande og territorier, der er nævnt i bilag II til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og EFTA-landenes områder, og som ikke er statsborgere i en af medlemsstaterne eller et af EFTA-landene, er ikke berettigede til det faste beløb.
Kilometergodtgørelsen er på:
0 EUR pr. km for strækningen mellem:
0 og 200 km
0,3790 EUR pr. km for strækningen mellem:
201 og 1 000 km
0,6316 EUR pr. km for strækningen mellem:
1 001 og 2 000 km
0,3790 EUR pr. km for strækningen mellem:
2 001 og 3 000 km
0,1262 EUR pr. km for strækningen mellem:
3 001 og 4 000 km
0,0609 EUR pr. km for strækningen mellem:
4 001 og 10 000 km
0 EUR pr. km for strækningen over:
10 000 km.
Ovennævnte kilometergodtgørelse forhøjes med et fast tillæg på:
-
189,48 EUR, hvis den geografiske afstand mellem tjenestestedet og hjemstedet er på mellem 600 km og 1 200 km
-
378,93 EUR, hvis den geografiske afstand mellem tjenestestedet og hjemstedet er større end 1 200 km.
Kilometergodtgørelsen og det faste tillæg ajourføres hvert år efter samme forhold som den årlige ajourføring af vederlagene.
3. Fratræder en tjenestemand i et kalenderår af andre grunde end dødsfald, eller har han fået bevilget tjenestefrihed af personlige årsager i en del af året, er han, for så vidt han i årets løb har været beskæftiget mindre end ni måneder i en EU-institution, kun berettiget til en del af det i stk. 1 og 2 nævnte faste beløb, beregnet i forhold til den tid, han har været i aktiv tjeneste.
4. Stk. 1, 2 og 3 i nærværende artikel gælder for tjenestemænd, hvis tjenestested ligger inden for medlemsstaternes områder. En tjenestemand, hvis tjenestested ligger uden for medlemsstaternes områder, har hvert kalenderår for sit eget vedkommende og, såfremt han har ret til husstandstillæg, for sin ægtefælle og de personer, over for hvem han har forsørgerpligt i henhold til artikel 2, ret til et fast beløb til dækning af udgifterne til rejse til hjemstedet eller til refusion af udgifterne til rejse til et andet sted, men i så fald må refusionen ikke overstige udgifterne til en rejse til hjemstedet. Såfremt ægtefællen og de forsørgelsesberettigede personer, jf. artikel 2, stk. 2, ikke bor sammen med tjenestemanden på tjenestestedet, har de hvert kalenderår ret til refusion af udgifterne til rejse fra hjemstedet til tjenestestedet eller til et andet sted, men i så fald må refusionen ikke overstige udgifterne til rejse mellem hjemsted og tjenestested.
Det faste beløb beregnes på grundlag af prisen for en flybillet på økonomiklasse"
e)
artikel 9 affattes således:
"Artikel 9
1. Tjenestemænd, der ved tiltrædelsen af tjenesten eller senere som følge af ændring af tjenestested under aktiv tjeneste er nødt til at skifte bopæl for at kunne overholde artikel 20 i vedtægten, og som ikke har fået de samme udgifter refunderet fra anden side, har inden for de fastsatte udgiftslofter ret til at få udgifterne til flytning af møbler og personlige ejendele refunderet, inkl. udgifterne til forsikring mod almindelige risici (navnlig skade, tyveri og brand).
Udgiftsloftet fastsættes ud fra tjenestemandens familiemæssige situation på tidspunktet for flytningen og et gennemsnitligt niveau for flytteudgifter og tilhørende forsikringer.
Ansættelsesmyndigheden i de enkelte institutioner vedtager almindelige gennemførelsesbestemmelser til dette stykke.
2. Ved udtræden af tjenesten eller ved en tjenestemands død godtgøres udgifterne til flytning fra tjenestestedet til hjemstedet inden for de i stk. 1 fastsatte grænser. Hvis den afdøde tjenestemand var ugift, godtgøres udgifterne gennem udbetaling til de ydelsesberettigede pårørende.
3. Flytter en fastansat tjenestemand, skal dette ske inden for et år efter udløbet af hans prøvetid. Ved udtræden af tjenesten skal flytningen ske inden for den i artikel 6, stk. 4, andet afsnit, nævnte frist på tre år. Udgifter til flytning, der finder sted efter udløbet af fristerne i dette stykke, kan kun godtgøres i undtagelsestilfælde og ved en særlig afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden."
f)
i artikel 13 foretages følgende ændringer:
i)
stk. 3 affattes således:
"3. Kommissionen undersøger hvert andet år de i stk. 2, litra a), anførte satser. Undersøgelsen sker under hensyntagen til en rapport om hotel-, restaurant- og cateringpriser og baseres på indekserne for udviklingen i disse priser. I forbindelse med denne undersøgelse træffer Kommissionen afgørelse ved hjælp af delegerede retsakter, jf. artikel 111 og 112 i vedtægten."
ii)
følgende stykke tilføjes:
"4. Som en undtagelse fra stk. 1 kan en tjenestemands udgifter til overnatning i forbindelse med tjenesterejser til hans institutions vigtigste arbejdssteder, jf. protokol nr. 6 til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, godtgøres ved hjælp af et fast beløb, som ikke må overstige det maksimum, der er fastsat for den pågældende medlemsstat."
g)
i artikel 13a ændres "forskellige institutioner" til "forskellige institutioners ansættelsesmyndigheder".
h)
i artikel 17 foretages følgende ændringer:
i)
stk. 1 affattes således:
"1. Udbetalinger til tjenestemanden skal ske på det sted og i det lands valuta, hvor denne gør tjeneste, eller - på anmodning af tjenestemanden - i euro til en bank inden for den Europæiske Union."
ii)
stk. 2, første afsnit, affattes således:
"På de betingelser, som hver institutions ansættelsesmyndighed har fastlagt efter fælles aftale og efter høring af Vedtægtsudvalget, kan tjenestemænd som en særlig ordning anmode om, at der regelmæssigt overføres en del af deres vederlag."
iii)
i stk. 3, første punktum, indsættes efter "sker" ordene "i den pågældende medlemsstats valuta"
iv)
i stk. 4, første punktum, indsættes efter "til en anden medlemsstat" ordene "i lokal valuta".
68)
I bilag VIII foretages følgende ændringer:
a)
i artikel 3, litra b), ændres "artikel 41 og 50" til "artikel 41, 42c og 50".
b)
artikel 5 affattes således:
"Artikel 5
Uanset artikel 2 i nærværende bilag har en tjenestemand, der forbliver i tjenesten efter den pensionsberettigende alder, ret til en forhøjelse af pensionen svarende til 1,5 % af den grundløn, der tages hensyn til ved beregningen af pensionen, pr. år, der er arbejdet efter denne alder. Den samlede pension kan dog ikke overstige 70 % af hans sidste grundløn i henhold til henholdsvis stk. 2 eller stk. 3 i vedtægtens artikel 77.
Denne forhøjelse indrømmes ligeledes i tilfælde af død, hvis tjenestemanden er forblevet i tjeneste ud over den pensionsberettigende alder."
c)
i artikel 6 ændres "på første løntrin i lønklasse 1" til "i lønklasse AST 1, løntrin 1".
d)
artikel 9 affattes således:
"Artikel 9
En tjenestemand der udtræder af tjenesten, inden han når den pensionsberettigende alder, kan anmode om, at pensionsudbetalingen:
a)
enten udsættes til den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, hvor han når den pensionsberettigende alder, eller
b)
straks begynder under forudsætning af, at han er fyldt 58 år. I dette tilfælde nedsættes pensionen i forhold til tjenestemandens alder på det tidspunkt, hvor pensionsudbetalingen begynder.
Pensionen nedsættes med 3,5 % for hvert år, der er frem til den alder, hvor tjenestemanden ville have opnået ret til alderspension i henhold til vedtægtens artikel 77. Hvis der mellem den alder, hvor alderspensionsretten er opnået i henhold til vedtægtens artikel 77, og den pågældendes alder på førnævnte tidspunkt er en forskel, der overstiger et helt antal år, foretages der nedsættelse for yderligere et år."
e)
i artikel 11, stk. 2, andet afsnit, ændres "den institution" til "ansættelsesmyndigheden i den institution".
f)
artikel 12 ændres således
i)
stk. 1 affattes således:
"1. En tjenestemand, der før den pensionsberettigende alder udtræder af tjenesten af andre grunde end død eller invaliditet, har ved sin udtræden, såfremt han ikke er pensionsberettiget straks eller senere, ret til følgende:
a)
hvis han har gjort tjeneste i mindre et år og ikke har gjort brug af ordningen i artikel 11, stk. 2, udtrædelsespenge svarende til tre gange det beløb, der er tilbageholdt af grundlønnen som alderspension, fraregnet beløb, der eventuelt er udbetalt i henhold til artikel 42 og 112 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte
b)
i de øvrige tilfælde de ydelser, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, eller indbetaling af den aktuarmæssige modværdi heraf til en privat forsikring eller en pensionsfond efter eget valg, på betingelse af at det sikres:
i)
at der ikke tilbagebetales kapital
ii)
at der udbetales en månedlig pension tidligst fra det 60. år og senest fra det 66. år
iii)
at der foretages udbetalinger til efterladte
iv)
at der kun gives tilladelse til en overførsel til en anden forsikring eller en anden fond, hvis der gælder samme betingelser som i nr. i), ii) og iii)."
ii)
stk. 2 affattes således:
"2. Uanset stk. 1, litra b), har en tjenestemand, der ikke har nået den pensionsberettigende alder, som siden sin tiltrædelse har betalt til erhvervelse eller opretholdelse af pensionsrettigheder under en national pensionsordning, en privat forsikring eller en pensionsfond efter eget valg, som opfylder betingelserne i stk. 1, som definitivt udtræder af tjenesten af andre grunde end død eller invaliditet, og som ikke straks eller senere har ret til alderspension, ved sin udtræden ret til udbetaling af udtrædelsespenge svarende til den aktuarmæssige modværdi af de pensionsrettigheder, som han har erhvervet under sin tjeneste i institutionerne. I disse tilfælde trækkes de beløb, der er udbetalt til erhvervelse eller opretholdelse af pensionsrettigheder under den nationale pensionsordning, jf. artikel 42 og 112 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Unionen, fra udtrædelsespengene."
g)
i artikel 15 ændres "ikke er fyldt 63 år" til "ikke har nået den pensionsberettigende alder".
h)
i artikel 18a ændres "sit 63. år" til "den pensionsberettigende alder", "han fylder 63 år" ændres til "han når den pensionsberettigende alder" og "det fyldte 63. år" ændres til "den pensionsberettigende alder".
i)
i artikel 27, stk. 2, ændres "tilpasses" til "ajourføres".
j)
i artikel 45 foretages følgende ændringer:
i)
i stk. 3 ændres "bopælsmedlemsstaten" til "Den Europæiske Union".
ii)
i stk. 4, første punktum, indsættes "i Den Europæiske Union eller" efter "bank".
iii)
i stk. 4, andet punktum, udgår ordene "i euro i en bank i det land, hvor institutionen har hovedsæde, eller".
69)
I bilag IX foretages følgende ændringer:
a)
i artikel 2, stk. 3, ændres "Institutionerne" til "Hver institutions ansættelsesmyndighed".
b)
artikel 5, stk. 1, første punktum, affattes således:
"I hver institution indføres der et disciplinærråd, i det følgende benævnt "rådet", medmindre to eller flere agenturer i overensstemmelse med vedtægtens artikel 9, stk. 1a, beslutter at etablere et fælles råd."
c)
artikel 30 affattes således:
"Artikel 30
Hver institutions ansættelsesmyndighed vedtager efter høring af personaleudvalget de nærmere bestemmelser for gennemførelsen af dette bilag, hvis den finder dette nødvendigt, jf. dog artikel 2, stk. 3."
70)
I bilag X foretages følgende ændringer:
a)
artikel 6 affattes således:
"Artikel 6
En tjenestemand har for hvert kalenderår ret til en årlig ferie på to arbejdsdage for hver måned, i hvilken han har gjort tjeneste.
Uanset denne artikels stk. 1, har tjenestemænd, der gør tjeneste i et tredjeland den 1. januar 2014, ret til:
-
tre arbejdsdage fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2014
-
to og en halv arbejdsdag fra den 1. januar 2015 til den 31. december 2015."
b)
artikel 7 affattes således:
"Artikel 7
I det år hvor en tjenestemand tiltræder eller fratræder tjenesten i et tredjeland, har denne ret til en ferie på to arbejdsdage for hver hele måned, i hvilken der er gjort tjeneste, på to arbejdsdage for en del af en måned på mere end 15 dage, og på en arbejdsdag for en del af en måned på 15 dage eller derunder.
Hvis en tjenestemand ved det løbende kalenderårs udgang af grunde, der ikke kan betegnes som tjenstlige, ikke har taget hele sin årlige ferie, kan overførslen af ferie til det følgende år ikke overstige 14 arbejdsdage."
c)
i artikel 8 tilføjes følgende stykke:
"Tjenestemænd, der deltager i videreuddannelse i henhold til vedtægtens artikel 24a, og som har fået bevilget hvileferie i medfør af stk. 1 i nærværende artikel, kombinerer i givet fald deres videreuddannelsesperioder med deres hvileferie."
d)
artikel 9, stk. 1, affattes således:
"1. Tjenestemanden kan efter ønske og under hensyn til de tjenstlige krav tage den årlige ferie samlet eller delt. Ferien skal dog mindst omfatte en periode på to sammenhængende uger."
e)
artikel 10 affattes således:
"Artikel 10
1. Der fastsættes en godtgørelse for levevilkårene, som afhængigt af det sted, hvor tjenestemanden gør tjeneste, udgør en procentdel af et referencebeløb. Dette referencebeløb består af den samlede grundløn, udlandstillæg, husstandstillæg og børnetilskud minus de obligatoriske fradrag i henhold til vedtægten eller gennemførelsesforordningerne hertil.
Der udbetales ikke en sådan godtgørelse, når tjenestemanden gør tjeneste i et land, hvor levevilkårene må anses som svarende til dem, der sædvanligvis forekommer i Den Europæiske Union.
For de øvrige tjenestesteder fastsættes godtgørelsen for levevilkårene, bl.a. under hensyntagen til følgende parametre:
-
sundheds- og hospitalsforhold
-
sikkerhed
-
klimaforhold
-
grad af isolering
-
andre lokale leveforhold.
Godtgørelsen for levevilkårene, der fastsættes for hvert tjenestested, tages op til vurdering hvert år og revideres i givet fald af ansættelsesmyndigheden efter udtalelse fra Personaleudvalget.
Ansættelsesmyndigheden kan beslutte at udbetale en supplerende præmie i tillæg til godtgørelsen for levevilkårene, hvis en tjenestemand har gjort tjeneste på mere end et sted, hvor vilkårene anses for vanskelige eller meget vanskelige. Den supplerende præmie må ikke overstige 5 % af det i første afsnit nævnte referencebeløb, og ansættelsesmyndigheden skal på behørig vis begrunde de enkelte afgørelser, som den træffer i denne henseende, med henblik på at overholde princippet om ligebehandling, idet den baserer sin afgørelse på graden af vanskelige vilkår i forbindelse med den foregående udsendelse.
2. Når levevilkårene på tjenestestedet bringer tjenestemandens fysiske sikkerhed i fare, får han midlertidigt ved en særlig, begrundet beslutning truffet af ansættelsesmyndigheden udbetalt en ekstra godtgørelse. Denne fastsættes som en procentdel af det i stk. 1, første afsnit, omhandlede referencebeløb:
-
når myndigheden henstiller til sine ansatte ikke at installere deres familie eller andre personer, over for hvem de har forsørgerpligt, på det pågældende tjenestested, under forudsætning af, at de følger denne henstilling
-
når myndigheden beslutter midlertidigt at nedskære antallet af ansatte, der gør tjeneste på det pågældende tjenestested.
I behørigt begrundede tilfælde kan ansættelsesmyndigheden også beslutte, at der er tale om en udstationering uden familie. Ovennævnte ydelse udbetales til ansatte, som respekterer denne beslutning.
3. De nærmere vilkår for anvendelsen af denne artikel fastsættes af ansættelsesmyndigheden."
f)
i artikel 11, første punktum, ændres "Belgien" til "Den Europæiske Union".
g)
artikel 13 affattes således:
"Artikel 13
For i videst muligt omfang at sikre tjenestemændene samme købekraft uanset tjenestested ajourføres de i artikel 12 omhandlede justeringskoefficienter en gang om året i overensstemmelse med bilag XI. For så vidt angår ajourføringen, forstås alle koefficienter som referenceværdier. Kommissionen offentliggør orientering de ajourførte koefficienter inden for to uger efter ajourføringen i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
Når ændringen i leveomkostningerne for et bestemt land beregnet på grundlag af justeringskoefficienten og den tilsvarende vekselkurs har været over 5 % siden sidste ajourføring, træffes der afgørelse om en foreløbig ajourføring af justeringskoefficienten i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i første afsnit."
h)
artikel 23 affattes således:
"Artikel 23
På grundlag af en liste over lande, som fastlægges af ansættelsesmyndigheden, og dersom tjenestemanden ikke får stillet en bolig til rådighed af institutionen, udbetaler ansættelsesmyndigheden enten et boligtilskud til tjenestemanden eller godtgør dennes husleje.
Boligtilskuddet udbetales ved forevisning af en lejekontrakt, medmindre ansættelsesmyndigheden af behørigt begrundede årsager vedrørende praksis og lokale vilkår på tjenestestedet i det pågældende tredjeland giver afkald på denne forpligtelse. Boligtilskuddet beregnes primært på grundlag af den pågældende tjenestemands tjenstlige status og efterfølgende ud fra sammensætningen af hans familie, over for hvem han har forsørgerpligt.
Huslejen godtgøres under forudsætning af, at boligen udtrykkeligt er godkendt af ansættelsesmyndigheden og er i overensstemmelse først og fremmest med den pågældende tjenestemands tjenstlige status og dernæst med sammensætningen af hans familie, over for hvem han har forsørgerpligt.
De nærmere bestemmelser for anvendelsen af denne artikel fastsættes af ansættelsesmyndigheden. Dette boligtilskud må under ingen omstændigheder overstige tjenestemandens udgifter."
71)
Bilag XI affattes således:
"BILAG XI
GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER TIL VEDTÆGTENS ARTIKEL 64 OG 65
KAPITEL 1
ÅRLIG AJOURFØRING AF VEDERLAG, JF. VEDTÆGTENS ARTIKEL 65, STK. 1
Afdeling 1
Elementer, der indgår i den årlige ajourføring
Artikel 1
1. Rapport fra Den Europæiske Unions Statistiske Kontor (Eurostat)
Med henblik på den i vedtægtens artikel 65, stk. 1, og artikel 13 i bilag X foreskrevne årlige ajourføring udarbejder Eurostat hvert år inden udgangen af oktober en rapport om ændringerne i leveomkostningerne i Belgien og Luxembourg, købekraftspariteterne mellem Bruxelles og visse andre tjenestesteder i medlemsstaterne og i tredjelande, hvor det er relevant, samt ændringerne i købekraften for vederlagene til tjenestemændene i medlemsstaternes centraladministrationer.
2. Ændringer i leveomkostningerne i Belgien og Luxembourg
Eurostat udarbejder et indeks til at måle ændringerne i leveomkostningerne for EU-tjenestemænd i Belgien og Luxembourg. Dette indeks (herefter "det fælles indeks") fastlægges på grundlag af koefficienten for den nationale inflation (som målt ved det harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP) for Belgiens vedkommende og ved forbrugerprisindekset (CPI) for Luxembourgs vedkommende) mellem juni i det foregående år og juni i indeværende år i forhold til fordelingen af det personale, der gør tjeneste i disse medlemsstater.
3. Ændringer i leveomkostningerne uden for Bruxelles
a)
Eurostat beregner efter aftale med de nationale statistiske kontorer eller andre relevante myndigheder i medlemsstaterne de købekraftspariteter, der ligger til grund for købekraftsækvivalenterne, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 223/2009 (12) ("nationale statistiske kontorer eller andre relevante myndigheder i medlemsstaterne"):
i)
for vederlagene til EU-tjenestemænd med tjenestested i medlemsstaternes hovedstæder, bortset fra Nederlandene, hvor indekset for Haag og ikke Amsterdam anvendes, og på visse andre tjenestesteder, idet Bruxelles anvendes som reference
ii)
for pensioner til tjenestemænd, som udbetales i medlemsstaterne, idet Belgien anvendes som reference.
b)
Købekraftspariteterne fastsættes i forhold til juni måned hvert år.
c)
Købekraftspariteterne beregnes på en sådan måde, at det er muligt at ajourføre hver enkelt grundlæggende bestanddel to gange om året, og efterprøves ved en direkte undersøgelse mindst en gang hvert femte år. Eurostat ajourfører købekraftspariteterne ved hjælp af ændringerne i medlemsstatens harmoniserede forbrugerprisindeks og de bedst egnede indeks, som fastsat af Gruppen vedrørende vedtægtens artikel 64 og 65, som omhandlet i artikel 13.
d)
Uden for Belgien og Luxembourg måles ændringerne i leveomkostningerne i referenceperioden ved hjælp af implicitte indeks. Disse indeks beregnes ved at multiplicere det fælles indeks med ændringen i købekraftspariteten.
4. Ændringer i købekraften for vederlaget til de nationale tjenestemænd i centraladministrationerne (specifikke indikatorer)
a)
Med henblik på at måle såvel den positive som den negative procentvise ændring i købekraften for vederlagene til tjenestemænd i medlemsstaterne beregner Eurostat på grundlag af de oplysninger, som de nationale statistiske kontorer eller andre relevante myndigheder i medlemsstaterne indberetter, inden udgangen af september specifikke indikatorer for, hvilke ændringer der har været i realindkomsten for tjenestemænd ansat i centraladministrationerne i perioden mellem juli året forinden og juli i indeværende år. Lønningerne bør i begge tilfælde indbefatte en tolvtedel af alle de årligt udbetalte elementer.
For hver specifik indikator beregnes to indikatorer:
i)
en indikator for hver ansættelsesgruppe, således som disse er defineret i vedtægten
ii)
en gennemsnitsindikator vejet efter antallet af nationale tjenestemænd i funktioner, der svarer til ansættelsesgrupperne.
For hver af disse indikatorer fastsættes en brutto- og nettorealværdi. Omregningen fra brutto til netto sker ved, at de obligatoriske indeholdelser og generelle skattemæssige faktorer indregnes.
Ved fastsættelsen af brutto- og nettoindikatorerne for hele Den Europæiske Union anvender Eurostat en model sammensat af følgende medlemsstater: Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Polen, Sverige og Det Forenede Kongerige. Europa-Parlamentet og Rådet kan efter forslag fra Kommissionen i henhold til artikel 336 i traktaten om Den Europæiske Union, vedtage en ny model, der repræsenterer mindst 75 % af Unionens bruttonationalprodukt (BNP), og som anvendes fra året efter vedtagelsen. Resultaterne for hvert enkelt land vægtes med den samlede andel af det relevante nationale BNP-aggregat målt ved hjælp af købekraftspariteterne og som angivet i de senest offentliggjorte statistikker, jf. nationalregnskabsdefinitionerne i det til enhver tid gældende europæiske nationalregnskabssystem.
b)
Efter anmodning fra Eurostat fremlægger de nationale statistiske kontorer eller relevante myndigheder i medlemsstaterne de supplerende oplysninger, som Eurostat måtte have brug for til fastlæggelsen af en specifik indikator, der korrekt måler ændringerne i købekraften for nationale tjenestemænd.
Såfremt Eurostat efter en ny høring af de nationale statistiske kontorer eller andre relevante myndigheder i medlemsstaterne, konstaterer statistiske uregelmæssigheder i de indberettede oplysninger, eller hvis det viser sig umuligt at beregne indikatorer, som statistisk korrekt måler udviklingen i realindkomsten for tjenestemænd i en bestemt medlemsstat, aflægger Eurostat rapport til Kommissionen og forsyner denne med alle nødvendige oplysninger.
c)
Ud over de specifikke indikatorer beregner Eurostat visse kontrolindikatorer. En af disse har form af oplysninger om reallønssummen pr. ansat i centraladministrationerne beregnet efter nationalregnskabsdefinitionerne i det til enhver tid gældende europæiske nationalregnskabssystem.
I sin rapport om de specifikke indikatorer kommenterer Eurostat forskellene mellem disse indikatorer og de i dette litra nævnte kontrolindikatorer.
Artikel 2
Med henblik på artikel 15 i dette bilag undersøger Kommissionen regelmæssigt institutionernes ansættelsesbehov.
Afdeling 2
Bestemmelser for den årlige ajourføring af vederlag og pensioner
Artikel 3
1.
I henhold til vedtægtens artikel 65 og på grundlag af de kriterier, der er fastsat i afdeling 1 i dette bilag, ajourføres vederlag og pensioner hvert år inden årets udgang med virkning fra den 1. juli.
2.
Ajourføringens størrelse findes ved at gange det fælles indeks med den specifikke indikator. Ajourføringen fastsættes i nettotal og udtrykkes ved samme procentsats for alle.
3.
Størrelsen af den fastsatte ajourføring indarbejdes efter den nedenfor anførte metode i den grundlønstabel, der findes i vedtægtens artikel 66 og bilag XIII samt i artikel 20, 93 og 133 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte:
a)
nettovederlaget og -pensionen uden justeringskoefficient forhøjes eller nedsættes med værdien af den ovenfor omtalte ajourføring
b)
den nye grundlønstabel udarbejdes ved beregning af det bruttobeløb, som efter fradrag af skat under hensyn til stk. 4 samt obligatoriske indeholdelser i henhold til socialsikrings- og pensionsordningerne svarer til nettovederlaget
c)
ved omregningen af nettobeløb til bruttobeløb foretages beregningen på basis af en ugift tjenestemand, der ikke har krav på de i vedtægten omhandlede tillæg og ydelser.
4.
Med henblik på anvendelse af forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 260/68 multipliceres beløbene i artikel 4 i nævnte forordning med en faktor sammensat af:
a)
den faktor, der følger af den foregående ajourføring, og/eller
b)
størrelsen på den i stk. 2 omhandlede ajourføring af vederlaget.
5.
Der anvendes ingen justeringskoefficient for Belgien og Luxembourg. Justeringskoefficienterne for:
a)
vederlagene til Den Europæiske Unions tjenestemænd med tjenestested i de øvrige medlemsstater og på en række andre tjenestesteder
b)
som en undtagelse fra vedtægtens artikel 82, stk. 1, EU-pensioner, der udbetales i de øvrige medlemsstater for den del, der svarer til rettigheder erhvervet før den 1. maj 2004
fastsættes på grundlag af forholdet mellem de i artikel 1 i nærværende bilag omhandlede købekraftspariteter og de i vedtægtens artikel 63 omhandlede vekselkurser for de pågældende lande.
Procedurerne i artikel 8 i dette bilag vedrørende anvendelse af justeringskoefficienterne med tilbagevirkende kraft på tjenestesteder med stærk inflation, finder anvendelse.
6.
Institutionerne foretager med tilbagevirkende kraft for perioden mellem ajourføringens virknings- og ikrafttrædelsestidspunkt en tilsvarende positiv eller negativ ajourføring af vederlagene til tjenestemænd og pensionerne til tidligere tjenestemænd og andre berettigede.
Hvis en sådan ajourføring med tilbagevirkende kraft indebærer, at et for meget udbetalt beløb skal tilbagebetales, kan tilbagebetalingen fordeles over højst 12 måneder fra ikrafttrædelsestidspunktet for den næste årlige ajourføring.
KAPITEL 2
MELLEMLIGGENDE AJOURFØRINGER AF VEDERLAG OG PENSIONER (VEDTÆGTENS ARTIKEL 65, STK. 2)
Artikel 4
1.
I tilfælde af at der i perioden mellem juni og december sker en væsentlig ændring i leveomkostningerne (vurderet på grundlag af den mærkbarhedstærskel, der er fastsat i artikel 6 i dette bilag), foretages der med virkning fra 1. januar en mellemliggende ajourføring af vederlag og pensioner i henhold til artikel 65, stk. 2, i vedtægten, idet der tages hensyn til prognosen for købekraftsudviklingen i den løbende årlige referenceperiode.
2.
Ved den årlige ajourføring af vederlagene tages der hensyn til sådanne mellemliggende ajourføringer.
Artikel 5
1.
Hvert år i marts udarbejder Eurostat en prognose for købekraftsudviklingen i den pågældende periode på grundlag af de oplysninger, der afgives på det i artikel 13 omhandlede møde.
Hvis denne prognose viser en negativ procentsats, medtages halvdelen af denne ved beregningen af den mellemliggende ajourføring.
2.
Ændringerne i leveomkostningerne i Belgien og Luxembourg måles ved hjælp af det fælles indeks for perioden fra juni til december i det foregående kalenderår.
3.
For hvert af de tjenestesteder, for hvilke der er fastsat en justeringskoefficient (med undtagelse af Belgien og Luxembourg), beregnes der et skøn over de i artikel 1, stk. 3, omhandlede købekraftspariteter gældende for december. Ændringerne i leveomkostningerne beregnes efter bestemmelserne i artikel 1, stk. 3.
Artikel 6
1.
Mærkbarhedstærsklen for den i artikel 5, stk. 2, i dette bilag nævnte seksmåneders periode fastsættes til den procentsats, der svarer til 6 % for en tolvmåneders periode.
2.
Tærsklen anvendes efter følgende procedure, dog med forbehold af dette bilags artikel 5, stk. 1, andet afsnit:
a)
hvis mærkbarhedstærsklen nås eller overskrides i Bruxelles eller Luxembourg (målt ved udviklingen i det fælles indeks mellem juni og december), ajourføres vederlag for alle tjenestesteder i overensstemmelse med den årlige ajourføringsprocedure
b)
hvis mærkbarhedstærsklen ikke er nået for Bruxelles og Luxembourg, ajourføres justeringskoefficienterne kun for de tjenestesteder, hvor udviklingen i leveomkostningerne (målt ved udviklingen i de implicitte indeks i perioden juni-december) har bevirket, at tærsklen er overskredet.
Artikel 7
Med henblik på artikel 6 i dette bilag gælder følgende:
Værdien af ajourføringen er lig med det fælles indeks, eventuelt multipliceret med halvdelen af den forventede specifikke indikator, hvis denne er negativ.
Justeringskoefficienterne svarer til forholdet mellem den relevante købekraftsparitet og valutakursen, jf. vedtægtens artikel 63, multipliceret med værdien af ajourføringen, hvis ajourføringstærsklen ikke er nået for Bruxelles og Luxembourg.
KAPITEL 3
TIDSPUNKT, HVOR EN JUSTERINGSKOEFFICIENT FÅR VIRKNING (TJENESTESTEDER MED STOR STIGNING I LEVEOMKOSTNINGERNE)
Artikel 8
1.
Vedrørende tjenestesteder med stor stigning i leveomkostningerne (målt ved udviklingen i de implicitte indeks), får justeringskoefficienterne virkning før den 1. januar i forbindelse med mellemliggende ajourføringer og før den 1. juli i forbindelse med den årlige ajourføring. Hensigten hermed er at begrænse købekraftstabet, så det ikke overstiger købekraftstabet på et tjenestested med en udvikling i leveomkostningerne svarende til mærkbarhedstærsklen.
2.
Virkningstidspunkterne for den årlige ajourføring fastsættes til:
a)
den 16. maj for tjenestesteder, hvor inflationen er på over 6 % og
b)
den 1. maj for tjenestesteder, hvor inflationen er på over 10 %.
3.
Virkningstidspunkterne for den mellemliggende ajourføring fastsættes til:
a)
den 16. november for tjenestesteder, hvor inflationen er på over 6 % og
b)
den 1. november for tjenestesteder, hvor inflationen er på over 10 %.
KAPITEL 4
UDARBEJDELSE OG OPHÆVELSE AF JUSTERINGSKOEFFICIENTER (VEDTÆGTENS ARTIKEL 64)
Artikel 9
1.
De relevante myndigheder i de berørte medlemsstater, administrationen i en af EU-institutionerne eller repræsentanterne for EU-tjenestemænd på et bestemt tjenestested kan anmode om, at der fastsættes en særskilt justeringskoefficient for det pågældende tjenestested.
Til støtte for en sådan anmodning skal der fremlægges objektive oplysninger som bevis for, at der over en årrække har været en mærkbar forskel i købekraften på et bestemt tjenestested i forhold til købekraften i den pågældende medlemsstats hovedstad (undtagen Nederlandene, hvor referencen er Haag og ikke Amsterdam). Hvis Eurostat bekræfter, at der er en mærkbar og vedvarende forskel (over 5 %), fastsætter Kommissionen i en delegeret retsakt i henhold til artikel 111 og 112 i vedtægten en justeringskoefficient for det pågældende tjenestested.
2.
Kommissionen træffer ved hjælp af delegerede retsakter i henhold til artikel 111 og 112 i vedtægten afgørelse om, at der ikke længere skal gælde en justeringskoefficient for et bestemt tjenestested. I så tilfælde træffes afgørelsen herom med henvisning til:
a)
en anmodning fra de relevante myndigheder i den pågældende medlemsstat, administrationen i en af EU-institutionerne eller repræsentanter for EU-tjenestemænd på et bestemt tjenestested, hvoraf det fremgår, at leveomkostningerne på det pågældende tjenestested ikke længere adskiller sig markant (under 2 %) fra leveomkostningerne i den pågældende medlemsstats hovedstad. Der skal være tale om en vedvarende udjævning, som er bekræftet af Eurostat
b)
at Unionen ikke længere har tjenestegørende tjenestemænd og midlertidigt ansatte på dette sted.
KAPITEL 5
MODERATIONS- OG UNDTAGELSESKLAUSULER
Artikel 10
Værdien af den specifikke indikator, der anvendes i forbindelse med den årlige ajourføring, er underlagt en øvre grænse på 2 % og en nedre grænse på - 2 %. Hvis værdien af den specifikke indikator overstiger den øvre grænse eller er under den nedre grænse, anvendes grænseværdien til beregning af værdien af ajourføringen.
Stk. 1 finder ikke anvendelse, når artikel 11 finder anvendelse.
Resten af den årlige ajourføring, der udgøres af forskellen mellem den værdi, der er beregnet med den specifikke indikator, og den værdi, der er beregnet med grænseværdien, får virkning fra 1. april i det følgende år.
Artikel 11
1.
Er der et fald i Unionens reale BNP i indeværende år som skønnet af Kommissionen, og er den specifikke indikator positiv, er det kun en del af den specifikke indikator, der anvendes til beregning af værdien af ajourføringen. Resten af værdien af den årlige ajourføring, svarende til resten af den specifikke indikator, anvendes fra et senere tidspunkt det følgende år. Denne rest af værdien af den årlige ajourføring tages ikke i betragtning i forbindelse med artikel 10. Værdien af Unionens BNP, konsekvenserne i form af opsplitning af den specifikke indikator og anvendelsestidspunktet er defineret i overensstemmelse med nedenstående skema:
Unionens BNP
Konsekvenser for den specifikke indikator
Tidspunkt for betaling af den anden del
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
1. april år n + 1
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
1. april år n + 1
under - 3 %
0 %
-
2.
Er der en afvigelse mellem det skøn, der omtales i stk. 1, og de endelige oplysninger om Unionens BNP, der offentliggøres af Kommissionen, og disse endelige oplysninger ville ændre de i tabellen i stk. 1 anførte konsekvenser, foretages de fornødne korrektioner, herunder ajourføringer med tilbagevirkende kraft, hvad enten de er positive eller negative, i overensstemmelse med samme tabel.
3.
Ethvert ajourført referencebeløb, der er opstået som følge af en justering, offentliggøres senest to uger efter justeringen af Kommissionen til orientering i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
4.
Når anvendelsen af stk. 1 har medført, at værdien af den specifikke indikator ikke har været anvendt til ajourføring af vederlagene og pensionerne, udgør denne værdi grundlaget for udregningen af en fremtidig justering, når den kumulative stigning i Unionens BNP målt fra det år, hvor stk. 1 eller 2 blev anvendt, bliver positiv. Under alle omstændigheder er den i første punktum omtalte værdi på tilsvarende vis underlagt de i dette bilags artikel 10 omhandlede grænseværdier og principper. Udviklingen i Unionens BNP måles jævnligt af Eurostat med dette for øje.
5.
Hvis det er relevant, har de juridiske konsekvenser af anvendelsen af artikel 10 og nærværende artikel fortsat fuld effekt, selv efter dette bilags udløbsdato, jf. artikel 15.
KAPITEL 6
EUROSTATS OPGAVER OG FORBINDELSER MED DE NATIONALE STATISTISKE KONTORER OG ANDRE RELEVANTE MYNDIGHEDER I MEDLEMSSTATERNE
Artikel 12
Eurostat har til opgave at føre tilsyn med kvaliteten af de grundlæggende oplysninger og de statistiske metoder, der anvendes med henblik på beregningen af de elementer, der indgår i ajourføringen af vederlagene. Eurostat skal bl.a. foretage de evalueringer og iværksætte de undersøgelser, der er nødvendige for dette tilsyn.
Artikel 13
Hvert år i marts indkalder Eurostat en arbejdsgruppe bestående af sagkyndige fra de nationale statistiske kontorer eller andre relevante myndigheder i medlemsstaterne, benævnt "Gruppen vedrørende vedtægtens artikel 64 og 65".
Ved denne lejlighed gennemgås den statistiske metode og dens anvendelse i forbindelse med de specifikke indikatorer og kontrolindikatorerne, det fælles indeks og købekraftspariteterne.
Der fremlægges desuden oplysninger, som gør det muligt at udarbejde en prognose for købekraftsudviklingen med sigte på den mellemliggende ajourføring af vederlagene, samt oplysninger om udviklingen i arbejdstidens længde i centraladministrationerne.
Artikel 14
Medlemsstaterne giver efter Eurostats anmodning Eurostat alle de oplysninger, som har direkte eller indirekte betydning for sammensætningen af og udviklingen i vederlagene til tjenestemændene i centraladministrationerne.
KAPITEL 7
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER OG REVISIONSKLAUSUL
Artikel 15
1.
Bestemmelserne i dette bilag anvendes fra 1. januar 2014 til 31. december 2023.
2.
Kommissionen forelægger inden den 31. marts 2022 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport. Rapporten skal tage hensyn til den undersøgelse, der er blevet gennemført i henhold til artikel 2 i dette bilag og skal navnlig vurdere, om udviklingen i EU-tjenestemænds vederlags og pensioners købekraft svarer til de ændringer, der er sket med købekraften for vederlagene til nationale tjenestemænd i centraladministrationerne. På baggrund af denne rapport forelægger Kommissionen, hvis det er relevant, et forslag til ændring af dette bilag samt artikel 66a i vedtægten på grundlag af artikel 336 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
3.
Så længe Europa-Parlamentet og Rådet ikke har vedtaget en forordning på grundlag af Kommissionens forslag, finder dette bilag og artikel 66a i vedtægten foreløbig fortsat anvendelse efter den dato, der er fastsat i nærværende artikels stk. 1 og i artikel 66 i vedtægten.
4.
Ved udgangen af 2018 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en foreløbig rapport om anvendelsen af dette bilag og artikel 66a i vedtægten."
72)
I bilag XII foretages følgende ændringer:
a)
artikel 2 affattes således:
"Artikel 2
1. Såfremt bidragssatsen ajourføres, sker det med virkning fra den 1. juli samtidig med den årlige ajourføring af vederlagene, jf. vedtægtens artikel 65. Eventuelle ajourføringer må ikke medføre et bidrag, der er over én procent højere eller lavere end den gældende sats året før.
2. Den forskel, der konstateres mellem den ajourføring af bidragssatsen, som ville følge af aktuarberegningen, og ajourføringen som følge af den variation der er omhandlet i stk. 1, sidste punktum, udlignes ikke på noget tidspunkt og tages følgelig heller ikke i betragtning i senere aktuarberegninger. Den bidragssats, der ville følge af aktuarberegningen, skal anføres i den vurderingsrapport, der er omtalt i dette bilags artikel 1."
b)
i artikel 4, stk. 6, ændres "12-årigt" til "30-årigt".
c)
i artikel 10, stk. 2, og artikel 11, stk. 2, ændres "12 år" til "30 år".
d)
følgende artikel indsættes:
"Artikel 11a
Indtil 2020 beregnes det glidende gennemsnit med henblik på anvendelse af artikel 4, stk. 6, artikel 10, stk. 2, og artikel 11, stk. 2, i dette bilag på grundlag af følgende tidsskala:
I 2014 - 16 år
I 2015 - 18 år
I 2016 - 20 år
I 2017 - 22 år
I 2018 - 24 år
I 2019 - 26 år
I 2020 - 28 år"
e)
artikel 12 affattes således:
"Artikel 12
Den i bilag VIII, artikel 4 og 8, fastsatte rentesats, der benyttes ved beregning af den sammensatte rente, er lig med den i dette bilags artikel 10 omhandlede effektive rente, og den ajourføres om nødvendigt i forbindelse med den femårige aktuarmæssige vurdering.
Med henblik på ajourføringen forstås rentesatsen i bilag VIII, artikel 4 og 8, som en referencerentesats. Kommissionen offentliggør til orientering den ajourførte effektive rente inden for to uger efter ajourføringen i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende."
f)
artikel 14 affattes således:
"Artikel 14
1. I 2022 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport. Rapporten skal tage hensyn til de budgetmæssige virkninger af nærværende bilag og skal vurdere pensionssystemets aktuarmæssige balance. På baggrund af denne rapport fremsender Kommissionen, hvis det er relevant, et forslag til ændring af dette bilag.
2. I 2018 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en foreløbig rapport om anvendelsen af dette bilag."
73)
I bilag XIII foretages følgende ændringer:
a)
i artikel 7, stk. 2, tredje afsnit ændres ordet "tilpasning" til "ajourføring"
b)
artikel 10, 14-17 og artikel 18, stk. 2 udgår
c)
i artikel 18, stk. 1, ændres ordet "tilpasses" til "ajourføres" og ordet "tilpasning" til "ajourføring".
d)
artikel 19 affattes således:
"Artikel 19
Uanset bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1023/2013 (13) finder artikel 63, 64, 65, 82 og 83a i vedtægten, bilag XI og XII hertil og artikel 20, stk. 1, artikel 64, 92 og 132 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, som var i kraft inden den 1.11.2013, fortsat anvendelse alene med henblik på eventuelle justeringer, der er nødvendige for at efterleve Den Europæiske Unions Domstols domme i medfør af artikel 266 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde om anvendelsen af disse artikler.
e)
i artikel 20 foretages følgende ændringer:
i)
stk. 2 udgår.
ii)
stk. 3, andet afsnit, affattes således:
"Pensionerne til sådanne tjenestemænd justeres kun med justeringskoefficienten, hvis deres faste bopæl ligger på samme sted som deres seneste tjenestested eller i samme land som deres hjemsted, der er fastlagt i henhold til artikel 7, stk. 4, i bilag VII. Tjenestemænd, der modtager pension, kan dog i undtagelsestilfælde af familiemæssige eller lægelige grunde anmode ansættelsesmyndigheden om at ændre deres hjemsted; afgørelse herom træffes, efter at den pågældende tjenestemand har fremlagt behørig dokumentation."
iii)
sidste punktum i stk. 4 udgår.
f)
Artikel 21 affattes således:
"Artikel 21
Som en undtagelse fra vedtægtens artikel 77, stk. 2, andet punktum, optjener en tjenestemand, der er indtrådt i tjenesten inden den 1. maj 2004, 2 % af det deri omhandlede vederlag for hvert pensionsgivende tjenesteår beregnet i overensstemmelse med artikel 3 i bilag VIII.
En tjenestemand, der er indtrådt i tjenesten i perioden mellem den 1. maj 2004 og den 31. december 2013, optjener 1,9 % af det deri omhandlede vederlag for hvert pensionsgivende tjenesteår beregnet i overensstemmelse med artikel 3 i bilag VIII."
g)
artikel 22 affattes således:
"Artikel 22
1. Tjenestemænd, der havde en anciennitet på 20 år eller derover den 1. maj 2004, har ret til alderspension, når de fylder 60 år.
Tjenestemænd, som er 35 år eller derover den 1. maj 2014, og som er tiltrådt tjenesten før den 1. januar 2014, har ret til alderspension ved den alder, der er fastsat i nedenstående tabel:
Alder den 1. maj 2014
Pensionsalder
Alder den 1. maj 2014
Pensionsalder
60 år og derover
60 år
47 år
62 år og 6 mdr.
59 år
60 år og 2 mdr.
46 år
62 år og 8 mdr.
58 år
60 år og 4 mdr.
45 år
62 år og 10 mdr.
57 år
60 år og 6 mdr.
44 år
63 år og 2 mdr.
56 år
60 år og 8 mdr.
43 år
63 år og 4 mdr.
55 år
61 år
42 år
63 år og 6 mdr.
54 år
61 år og 2 mdr.
41 år
63 år og 8 mdr.
53 år
61 år og 4 mdr.
40 år
63 år og 10 mdr.
52 år
61 år og 6 mdr.
39 år
64 år og 3 mdr.
51 år
61 år og 8 mdr.
38 år
64 år og 4 mdr.
50 år
61 år og 11 mdr.
37 år
64 år og 5 mdr.
49 år
62 år og 2 mdr.
36 år
64 år og 6 mdr.
48 år
62 år og 4 mdr.
35 år
64 år og 8 mdr.
Tjenestemænd, der ikke er fyldt 35 år den 1. maj 2014, har ret til alderspension ved det fyldte 65. år.
For tjenestemænd, der er 45 år eller derover den 1. maj 2014, og som er tiltrådt tjenesten mellem den 1. maj 2004 og 31. december 2013, forbliver den pensionsberettigende alder dog 63 år.
For tjenestemænd, der er tiltrådt tjenesten før den 1. januar 2014, fastsættes den pensionsberettigende alder, der skal tages i betragtning ved alle henvisninger til den pensionsberettigende alder i denne vedtægt, efter ovennævnte bestemmelser, medmindre andet er angivet i nærværende vedtægt.
2. Uanset artikel 2 i bilag VIII har tjenestemænd, der er tiltrådt tjenesten inden den 1. januar 2014, og som forbliver i tjenesten efter den alder, hvor de ville have ret til alderspension, ret til en yderligere forhøjelse på 2,5 % af deres sidste grundløn for hvert år, de arbejder efter denne alder, idet den samlede pension dog ikke kan overstige 70 % af den sidste grundløn i henhold til henholdsvis stk. 2 eller stk. 3 i vedtægtens artikel 77.
For tjenestemænd, som enten var fyldt 50 år eller havde over 20 års anciennitet den 1. maj 2004, fastsættes den i første afsnit omhandlede pensionsforhøjelse til ikke under 5 % af de pensionsrettigheder, de har erhvervet ved det fyldte 60. år.
Denne forhøjelse gælder ligeledes i tilfælde af død, hvis tjenestemanden er forblevet i tjenesten ud over den alder, hvor han ville have ret til alderspension.
Hvis en tjenestemand, der er indtrådt i tjenesten inden den 1. januar 2014, og som i henhold til bilag IVa arbejder på deltid, bidrager til pensionsordningen i forhold til arbejdstiden, finder de forhøjelser af pensionsrettighederne, der er fastsat i denne artikel, kun anvendelse i samme forhold.
3. Hvis en tjenestemand går på pension, inden han når den pensionsberettigende alder som fastsat i denne artikel, vil kun halvdelen af den reduktion, der finder sted i henhold til artikel 9, litra b), i bilag VIII, blive anvendt på perioden efter det fyldte 60. år og den pensionsberettigende alder.
4. Som en undtagelse fra stk. 1, andet afsnit, i den eneste artikel i bilag IV modtager en tjenestemand, hvis pensionsberettigende alder i henhold til stk. 1 er på under 65 år, den i det pågældende bilag omhandlede godtgørelse på de betingelser, der er fastsat i bilaget, indtil vedkommende fylder 63 år eller når den pensionsberettigende alder.
Godtgørelsen kan dog udbetales ud over denne alder og indtil det 65. år, så længe tjenestemanden endnu ikke er nået op på den højeste alderspension, medmindre artikel 42c i vedtægten finder anvendelse."
h)
artikel 23 affattes således:
"Artikel 23
1. Når artikel 52, litra a), i vedtægten finder anvendelse og uden at det berører bestemmelserne i artikel 50, pensioneres en tjenestemand, der er indtrådt i tjenesten før den 1. januar 2014 automatisk den sidste dag i den måned, hvor vedkommende fylder 65. For tjenestemænd, der er indtrådt i tjenesten før den 1. januar 2014, læses ordene "det fyldte 66. år" og "66 år" i artikel 78, stk. 2, og artikel 81a, stk. 1, litra b), i vedtægten og i artikel 12, stk. 1, litra b), i bilag VIII som "det fyldte 65. år" og "65 år".
2. Uanset artikel 52 i vedtægten kan tjenestemænd, der er tiltrådt tjenesten inden den 1. januar 2014, og som forlader tjenesten inden den alder, hvor de ville være berettiget til en alderspension, jf. artikel 22 i dette bilag, anmode om, at artikel 9, litra b), i bilag VIII anvendes som følger:
a)
indtil den 31. december 2015 fra det fyldte 55. år
b)
indtil den 31. december 2016 fra det fyldte 57. år.
3. Som en undtagelse fra artikel 50, stk. 8, i vedtægten er en tjenestemand, der er fritaget fra sin stilling i tjenestens interesse i henhold til vedtægtens artikel 50, stk. 1, berettiget til at modtage en pensionsbetaling i henhold til artikel 9 i bilag VIII i som fastsat i nedenstående tabel:
Dato for beslutningen i henhold til artikel 50, stk. 1
Alder
Indtil den 31. december 2016
55 år
Efter 31. december 2016
58 år"
i)
følgende artikel indsættes:
"Artikel 24a
Såfremt en pension er fastsat før den 1. januar 2014, har den pensionsberettigede også efter denne dato ret til en pension fastsat efter de regler, der var gældende på det tidspunkt, da vedkommendes pensionsret oprindelig blev fastsat. Det samme gælder dækningen gennem den fælles sygesikringsordning."
j)
artikel 28 affattes således:
"Artikel 28
1. Ansatte, som omhandlet i artikel 2 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, og som havde en ansættelseskontrakt den 1. maj 2004 og er udnævnt til tjenestemænd efter denne dato, men før den 1. januar 2014, er ved pensioneringen berettiget til en aktuarmæssig ajourføring af de pensionsrettigheder, de erhvervede som midlertidigt ansatte, hvorved der tages hensyn til ændringen af deres pensionsberettigende alder i henhold til vedtægtens artikel 77.
2. Ansatte, som omhandlet i artikel 2, 3a og 3b i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, og som har en ansættelseskontrakt den 1. januar 2014 og udnævnes til tjenestemænd efter denne dato, er ved pensioneringen berettiget til en aktuarmæssig ajourføring af de pensionsrettigheder, de erhvervede som midlertidigt ansatte eller kontraktansatte, hvorved der tages hensyn til ændringen af deres pensionsberettigende alder i henhold til vedtægtens artikel 77, såfremt de er mindst 35 år den 1. maj 2014."
k)
følgende afdeling tilføjes:
"Afdeling 5
Artikel 30
1. Som en undtagelse fra bilag I, afdeling A, punkt 2, gælder følgende stillingsbetegnelser i ansættelsesgruppe AD for tjenestemænd, der var i tjeneste den 31. december 2013:
Generaldirektør
AD 15 - AD 16
Direktør
AD 14 - AD 15
Kontorchef eller tilsvarende
AD 9 - AD 14
Konsulent eller tilsvarende
AD 13 - AD 14
Senioradministrator i en overgangsstilling
AD 14
Administrator i en overgangsstilling
AD 13
Administrator
AD 5 - AD 12
2. Ansættelsesmyndigheden indplacerer med virkning fra den 1. januar 2014 de tjenestemænd, der den 31. december 2013 gør tjeneste i ansættelsesgruppe AD i følgende typer stillinger:
a)
Tjenestemænd, der den 31. december 2013 var i lønklasse AD 14, og som ikke var direktører eller tilsvarende, kontorchef eller tilsvarende eller konsulent eller tilsvarende indplaceres som "senioradministrator i en overgangsstilling".
b)
Tjenestemænd, der den 31. december 2013 var i lønklasse AD 13, og som ikke var kontorchef eller tilsvarende eller konsulent eller tilsvarende indplaceres som "administrator i en overgangsstilling".
c)
Tjenestemænd, der den 31. december 2013 var i lønklasse AD 9-AD 14, og som var kontorchef eller tilsvarende indplaceres som "kontorchef eller tilsvarende".
d)
Tjenestemænd, der den 31. december 2013 var i lønklasse AD 13 eller AD 14, og som var konsulent eller tilsvarende indplaceres som "konsulent eller tilsvarende".
e)
Tjenestemænd, der den 31. december 2013 var i lønklasse AD 5-AD 12, og som ikke var kontorchef eller tilsvarende indplaceres som "administrator".
3. Som en undtagelse fra stk. 2 kan ansættelsesmyndigheden inden den 31. december 2015 indplacere tjenestemænd i lønklasse AD 9-AD 14, som har særligt ansvar som "kontorchef eller tilsvarende" eller "konsulent eller tilsvarende". Hver ansættelsesmyndighed fastlægger gennemførelsesbestemmelser til denne artikel. Det samlede antal tjenestemænd, som er omfattet af denne bestemmelse, må imidlertid ikke overstige 5 % af tjenestemændene i ansættelsesgruppe AD pr. 31. december 2013.
4. Indplaceringen gælder, indtil tjenestemanden overføres til en ny funktion svarende til en anden type stilling.
5. Såfremt de opfylder betingelserne i artikel 44, stk. 1, modtager tjenestemænd i lønklasse AD 12, løntrin 5, der besætter en administratorstilling, pr. 1. januar 2016 en forhøjelse af grundlønnen svarende til forskellen mellem den løn, der svarer til lønklasse AD 12, løntrin 4, og lønklasse AD 12, løntrin 3.
6. Såfremt de opfylder betingelserne i artikel 44, stk. 1, modtager tjenestemænd i lønklasse AD 12, løntrin 5, der besætter en administratorstilling og er omfattet af foranstaltningen i stk. 5, to år senere en yderligere forhøjelse af grundlønnen svarende til forskellen mellem den løn, der svarer til lønklasse AD 12, løntrin 5, og lønklasse AD 12, løntrin 4.
7. Som en undtagelse fra stk. 5 finder følgende bestemmelser anvendelse på tjenestemænd i lønklasse AD 12, der besætter en administratorstilling, som blev ansat før den 1. maj 2004, og som ikke er blevet forfremmet mellem den 1. maj 2004 og den 31. december 2013:
a)
såfremt de opfylder betingelserne i artikel 44, stk. 1, modtager tjenestemænd på løntrin 8, der besætter en administratorstilling, pr. 1. januar 2016 en forhøjelse af grundlønnen svarende til forskellen mellem den løn, der svarer til lønklasse AD 12, løntrin 4, og lønklasse AD 12, løntrin 3
b)
såfremt de er omfattet af foranstaltningen i litra a), modtager tjenestemænd på løntrin 8, to år senere en yderligere forhøjelse af grundlønnen svarende til forskellen mellem den løn, der svarer til lønklasse AD 12, løntrin 5, og lønklasse AD 12, løntrin 4.
8. Såfremt de opfylder betingelserne i artikel 44, stk. 1, modtager tjenestemænd i lønklasse AD 13, løntrin 5, der besætter en stilling som "administrator i en overgangsstilling", pr. 1. januar 2016 en forhøjelse af grundlønnen svarende til forskellen mellem den løn, der svarer til lønklasse AD 13, løntrin 4, og lønklasse AD 13, løntrin 3.
9. Såfremt de opfylder betingelserne i artikel 44, stk. 1, modtager tjenestemænd i lønklasse AD 13, løntrin 5, der besætter en stilling som "administrator i en overgangsstilling" og er omfattet af foranstaltningen i stk. 8, to år senere en yderligere forhøjelse af grundlønnen svarende til forskellen mellem den løn, der svarer til lønklasse AD 13, løntrin 5, og lønklasse AD 13, løntrin 4.
10. Tjenestemænd, der modtager den forhøjelse af grundlønnen, der er fastsat i stk. 5-9, og som efterfølgende udnævnes til kontorchef eller tilsvarende eller til konsulent eller tilsvarende i samme lønklasse, beholder denne forhøjelse af grundlønnen.
11. Som en undtagelse fra artikel 46, første punktum, indplaceres tjenestemænd, der udnævnes til den umiddelbart højere lønklasse, og som er omfattet af den forhøjelse af grundlønnen, der er fastsat i stk. 5, 6, 8 og 9, på andet løntrin i denne lønklasse. De mister fordelen ved den forhøjelse af grundlønnen, der er fastsat i stk. 5, 6, 8 og 9.
12. Den i stk. 7 omhandlede forhøjelse af grundlønnen udbetales ikke efter forfremmelsen og indgår ikke i det grundlag, der anvendes til at beregne forhøjelsen af den månedlige grundløn, jf. artikel 7, stk. 5, i dette bilag.
Artikel 31
1. Som en undtagelse fra bilag I, afdeling A, punkt 2, gælder følgende stillingsbetegnelser i ansættelsesgruppe AST for tjenestemænd, der var i tjeneste den 31. december 2013:
Seniorassistent i en overgangsstilling
AST 10 - AST 11
Assistent i en overgangsstilling
AST 1 - AST 9
Administrativ assistent i en overgangsstilling
AST 1 - AST 7
Supportmedarbejder i en overgangsstilling
AST 1 - AST 5
2. Ansættelsesmyndigheden indplacerer med virkning fra den 1. januar 2014 de tjenestemænd, der den 31. december 2013 gjorde tjeneste i ansættelsesgruppe AST i følgende typer stillinger:
a)
Tjenestemænd, der den 31. december 2013 var i lønklasse AST 10 eller AST 11, indplaceres som "seniorassistent i en overgangsstilling".
b)
Tjenestemænd, der ikke er omfattet af litra a), og som før den 1. maj 2004 var indplaceret i den tidligere kategori B, eller som før den 1. maj 2004 var indplaceret i den tidligere kategori C eller D, og som er indgået i ansættelsesgruppe AST uden restriktioner, samt AST-tjenestemænd, der er ansat siden 1. maj 2004, indplaceres som "assistent i en overgangsstilling".
c)
Tjenestemænd, som ikke er omfattet af litra a) og b), og som før den 1. maj 2004 var i indplaceret i den tidligere kategori C, indplaceres som "administrativ assistent i en overgangsstilling".
d)
Tjenestemænd, som ikke er omfattet af litra a) og b), og som før den 1. maj 2004 var i indplaceret i den tidligere kategori C, indplaceres som "supportmedarbejder i en overgangsstilling".
3. Indplaceringen gælder, indtil tjenestemanden overføres til en ny funktion svarende til en anden type stilling. Administrative assistenter i overgangsstillinger og supportmedarbejdere i overgangsstillinger kan kun indplaceres i en assistentstilling, som defineret i bilag I, afdeling A, i overensstemmelse med proceduren i vedtægtens artikel 4 og artikel 29, stk. 1. Forfremmelse er kun mulig inden for det karriereforløb, der svarer til de forskellige stillingstyper i stk. 1.
4. Som en undtagelse fra artikel 6, stk. 1, i vedtægten og fra bilag I, afdeling B, fastsættes antallet af ledige stillinger i den umiddelbart højere lønklasse beregnet til forfremmelsesformål særskilt for supportmedarbejdere i en overgangsstilling. Der anvendes følgende multiplikationssatser:
Lønklasse
Sats
Supportmed-arbejdere i en overgangsstilling
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
Med hensyn til supportmedarbejdere i overgangsstillinger sammenlignes fortjenesterne ved forfremmelse (jf. artikel 45, stk. 1, i vedtægten) mellem forfremmelige tjenestemænd i samme lønklasse og stillingstype.
5. Administrative assistenter i overgangsstillinger og supportmedarbejdere i overgangsstillinger, som før den 1. maj 2004 var indplaceret i kategori C eller D, har fortsat ret til enten arbejdstidsudligning eller til et vederlag, hvis det af tjenstlige grunde ikke er muligt at foretage arbejdstidsudligning inden for de to måneder, der følger efter den måned, hvor overarbejdet blev udført, jf. bilag VI.
6. Tjenestemænd, der med henvisning til artikel 55a, stk. 2, litra g), i vedtægten og artikel 4 i bilag IVa til vedtægten har fået tilladelse til at arbejde på deltid i en periode, der begynder inden den 1. januar 2014, og som går ud over denne dato, kan på de samme betingelser fortsætte med at arbejde på deltid i en periode på i alt højst fem år.
7. For tjenestemænd, hvis pensionsberettigende alder i henhold til dette bilags artikel 22 er lavere end 65 år, kan perioden på tre år i vedtægtens artikel 55a, stk. 2, litra g), strække sig ud over deres pensionsberettigende alder, men ikke ud over det 65. år.
Artikel 32
Som en undtagelse fra artikel 1, stk. 4, første punktum, i bilag II til vedtægten kræves det ikke, at ansættelsesgruppe AST/SC er repræsenteret i personaleudvalget, før der vælges et nyt personaleudvalg, hvori AST/SC-medarbejdere kan være repræsenteret.
Artikel 33
Som en undtagelse fra artikel 40, stk. 2, i vedtægten må den samlede varighed af tjenestefrihed af personlige årsager ikke overstige 15 år i løbet af hele en tjenestemands ansættelsesforløb, når tjenestemanden pr. 31. december 2013 har haft tjenestefrihed af personlige årsager i mere end 10 år i løbet af hele sit ansættelsesforløb."
Artikel 2
Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union ændres således:
1)
Artikel 1, stk. 1, andet led, udgår.
2)
I artikel 2 tilføjes følgende litra:
"f)
den, der ansættes i en af stillingerne i den liste over stillinger, der findes som bilag til den afdeling i budgettet, der vedrører et agentur, jf. artikel 1a, stk. 2, i vedtægten, og som budgetmyndighederne har betegnet som midlertidige, dog ikke i en stilling som leder af et agentur eller stedfortrædende leder af et agentur, jf. Den Europæiske Unions akt om oprettelse af agenturet, og tjenestemænd der midlertidigt gør tjeneste i et agentur i tjenestens interesse."
3)
Artikel 3 udgår.
4)
Artikel 3b, stk. 1, litra b), nr. i), affattes således:
"i)
en tjenestemand eller en midlertidigt ansat i ansættelsesgruppe AST/SC og AST"
5)
I artikel 8, stk. 1, ændres "artikel 2, litra a)" til "artikel 2, litra a), eller artikel 2, litra f)".
6)
Artikel 10, stk. 4, udgår.
7)
I artikel 11 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1, første punktum, ændres ordene "artikel 11-26" til "artikel 11-26a".
b)
I stk. 3 ændres ordene "stk. 2" til "stk. 3".
8)
I artikel 12 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 affattes således:
"1. Det skal ved ansættelse af midlertidigt ansatte tilstræbes, at institutionen sikres medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet; og som udvælges på et så bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgere i Unionens medlemsstater.
De midlertidigt ansatte udvælges uden hensyn til race, politisk, filosofisk eller religiøs overbevisning, køn eller seksuel orientering og uafhængigt af deres civilstand eller familiemæssige forhold.
Ingen stilling kan forbeholdes borgere fra nogen bestemt medlemsstat. Med henvisning til princippet om, at Unionens borgere er lige, kan de enkelte institutioner imidlertid træffe hensigtsmæssige foranstaltninger, hvis der er blevet konstateret en væsentlig skævhed i fordelingen af de midlertidigt ansattes nationalitet, som ikke er berettiget ud fra objektive kriterier. Disse hensigtsmæssige foranstaltninger skal begrundes og må aldrig føre til, at der ved ansættelse anvendes andre kriterier end de meritbaserede kriterier. Inden denne form for hensigtsmæssige foranstaltninger kan vedtages, skal den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed vedtage nogle generelle gennemførelsesbestemmelser til dette stykke i overensstemmelse med artikel 110 i vedtægten.
Efter en treårig periode med start den 1. januar 2014 aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af tredje afsnit.
Med henblik på at lette ansættelse på et så bredt som muligt geografisk grundlag tilstræber institutionerne at understøtte flersproget og multikulturel uddannelse for de ansattes børn."
b)
i stk. 5 ændres "Hver institution" til "Den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed".
9)
Artikel 14 affattes således:
"Artikel 14
1. En midlertidigt ansat har en prøvetid på ni måneder.
Hvis den midlertidigt ansatte i løbet af sin prøvetid som følge af sygdom, barselorlov som omhandlet i artikel 58 i vedtægten eller ulykke forhindres i at udføre sit arbejde i en sammenhængende periode på mindst en måned, kan den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed forlænge prøvetiden med et tilsvarende tidsrum. Prøvetidens samlede længde kan under ingen omstændigheder overstige 15 måneder.
2. Der kan afgives en udtalelse om en midlertidigt ansat på et hvilket som helst tidspunkt inden prøvetidens udløb, såfremt den pågældendes arbejdsindsats viser sig klart utilfredsstillende.
Udtalelsen meddeles den pågældende, som inden for otte arbejdsdage kan fremsætte sine bemærkninger skriftligt. Udtalelsen og bemærkningerne videresendes straks af den midlertidigt ansattes umiddelbart overordnede til den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed. På grundlag af udtalelsen kan den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed vælge enten at afskedige den midlertidigt ansatte før prøvetidens udløb med en måneds varsel eller at overflytte vedkommende til en anden afdeling i den resterende del af prøvetiden.
3. Senest en måned inden prøvetidens udløb skal der afgives en udtalelse om den midlertidigt ansattes evne til at varetage de med stillingen forbundne opgaver samt om vedkommendes tjenstlige indsats og adfærd. Udtalelsen meddeles den midlertidigt ansatte, som kan fremsætte sine bemærkninger skriftligt inden for otte arbejdsdage.
Såfremt der i udtalelsen henstilles til afskedigelse eller, i undtagelsestilfælde, til forlængelse af prøvetiden i henhold til stk. 1, sendes udtalelsen og bemærkningerne straks af den midlertidigt ansattes umiddelbart overordnede til den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed.
En midlertidigt ansat, hvis arbejdsindsats eller ikke har vist sig tilfredsstillende til at fortsætte i stillingen, afskediges.
Den endelige beslutning træffes på grundlag af den i dette stykke omhandlede udtalelse samt den viden, som er til rådighed for den i artikel 6, stk. 1, nævnte myndighed, vedrørende den midlertidigt ansattes adfærd for så vidt angår vedtægtens kapitel II.
4. Den afskedigede midlertidigt ansatte får en godtgørelse svarende til en tredjedel af hans grundløn for hver måned, han har fuldført, af sin prøvetid."
10)
I artikel 15, stk. 1, første afsnit, tilføjes følgende punktum:
"En midlertidigt ansat, der er indplaceret i overensstemmelse med de indplaceringskriterier, som den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed har vedtaget, bevarer sin således opnåede anciennitet i løntrinnet, hvis han ansættes som midlertidigt ansat i samme lønklasse i umiddelbar forlængelse af den foregående periode som midlertidigt ansat."
11)
Artikel 16 affattes således:
"Artikel 16
Artikel 42a, 42b og 55-61 i vedtægten vedrørende ferie, arbejdstider, overarbejde, skifteholdstjeneste, rådighedstjeneste på tjenestestedet eller i hjemmet og helligdage finder tilsvarende anvendelse. Tjenestefrihed, forældreorlov og familieorlov kan ikke vare ud over kontraktperioden. Vedtægtens artikel 41, 42, 45 og 46 finder desuden tilsvarende anvendelse på de midlertidigt ansatte, der er omhandlet i artikel 29 i bilag XIII til personalevedtægten, uanset datoen på deres ansættelseskontrakt.
Sygeorlov med løn i henhold til vedtægtens artikel 59 er dog begrænset til tre måneder eller til varigheden af det af den ansatte udførte arbejde, når denne er længere. Den pågældende orlov kan ikke gå ud over ansættelseskontraktens gyldighedsperiode.
Efter udløbet af disse frister får den ansatte, hvis tjenesteforhold ikke er bragt til ophør, til trods for at han endnu ikke kan genoptage sit arbejde, orlov uden løn.
Hvis den ansatte har pådraget sig en erhvervssygdom eller er kommet til skade under udøvelsen af sit arbejde, modtager han fortsat i hele den periode, han er uarbejdsdygtig, sit fulde vederlag, indtil han får tildelt invalidepension i henhold til artikel 33."
12)
Artikel 17 affattes således:
"Artikel 17
I undtagelsestilfælde, når det er bydende nødvendigt, kan der efter ansøgning gives en midlertidigt ansat tjenestefrihed af personlige årsager uden løn. Vedtægtens artikel 12b finder fortsat anvendelse i perioden med tjenestefrihed af personlige årsager uden løn.
Tilladelsen i henhold til artikel 12b gives ikke til en midlertidigt ansat med henblik på udøvelse af erhvervsvirksomhed, uanset om den er indtægtsgivende eller ej, der omfatter lobbyisme over for den pågældendes institution, og som kan medføre, at der opstår eller kan opstå en konflikt med institutionens legitime interesser.
Den i artikel 6, stk. l, omhandlede myndighed fastsætter varigheden af denne tjenestefrihed, der ikke kan udgøre mere end en fjerdedel af den af den ansatte udståede tjenestetid og højst:
-
tre måneder, når den ansatte har mindre end fire års anciennitet,
-
tolv måneder i andre tilfælde.
Varigheden af den i stk. 1 nævnte tjenestefrihed medregnes ikke i forbindelse med vedtægtens artikel 44, stk. 1.
Under den midlertidigt ansattes tjenestefrihed suspenderes dækningen af de i artikel 28 omhandlede sygdoms- og ulykkesrisici.
Den midlertidigt ansatte, der ikke har nogen indtægtsgivende erhvervsmæssig beskæftigelse, kan dog, efter anmodning indgivet senest en måned efter at hans tjenestefrihed uden løn er begyndt, fortsat dækkes mod de i artikel 28 nævnte risici, forudsat at han under hele tjenestefriheden indbetaler halvdelen af de i den nævnte artikel fastsatte bidrag. Bidragene beregnes ud fra den midlertidigt ansattes sidst oppebårne grundløn.
Endvidere kan den i artikel 2, litra c) eller d), omhandlede midlertidigt ansatte, der godtgør at han ikke kan erhverve pensionsrettigheder under en anden pensionsordning, efter anmodning fortsat erhverve nye pensionsrettigheder under tjenestefriheden uden løn, forudsat at han indbetaler et bidrag på tre gange den i artikel 41 fastsatte sats. Bidraget beregnes ud fra den grundløn, der svarer til den midlertidigt ansattes lønklasse og -trin.
Kvinder, som har påbegyndt barselsorlov, før deres kontrakt udløber, har ret til barselsorlov med løn."
13)
I artikel 20 foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 1 ændres "tilpasses" til "ajourføres"
b)
i stk. 3 ændres "det særlige lønfradrag" til "solidaritetsbidraget"
c)
stk. 4 affattes således:
"4. Vedtægtens artikel 44 finder tilsvarende anvendelse på midlertidigt ansatte."
14)
I artikel 28a foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 3, sidste punktum, ændres "tilpasses" til "ajourføres".
b)
i stk. 10 ændres "Unionens institutioner" til "de i artikel 6, stk. 1, omhandlede institutioners myndigheder".
c)
stk. 11 affattes således:
"Kommissionen udarbejder hver andet år en rapport om arbejdsløshedsforsikringens finansielle situation. Uafhængigt af denne rapport kan Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter, jf. artikel 111 og 112 i vedtægten, ajourføre de i nærværende artikels stk. 7 omhandlede bidrag, hvis det er nødvendigt af hensyn til ordningens balance."
15)
I artikel 33, stk. 1, andet afsnit ændres "det fyldte 65. år" til "det fyldte 66. år".
16)
Artikel 34 affattes således:
"Artikel 34
I tilfælde af en ansats død får de ydelsesberettigede pårørende, defineret i kapitel 4 i bilag VIII til vedtægten, en efterladtepension i overensstemmelse med artikel 35-38.
Såfremt en tidligere ansat der har oppebåret invaliditetsydelse, eller en tidligere ansat, som omhandlet i artikel 2, litra a), c), d), e) eller f), der har oppebåret alderspension, eller som er fratrådt tjenesten, inden han nåede den pensionsberettigende alder, og har anmodet om at få udsat udbetalingen af sin alderspension indtil den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, hvor han når den pensionsberettigende alder, afgår ved døden, modtager de ydelsesberettigede pårørende, som defineret i kapitel 4 i bilag VIII til vedtægten, en efterladtepension på de i nævnte bilag fastsatte betingelser.
Såfremt en ansat, en tidligere ansat, der har oppebåret en invaliditetsydelse eller alderspension, eller en tidligere ansat, der er udtrådt af tjenesten, inden han nåede den pensionsberettigende alder, og som har anmodet om, at udbetalingen af hans alderspension udsættes indtil den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, i hvilken han når den pensionsberettigende alder, har været forsvundet i mere end et år, finder bestemmelserne i kapitel 5 og 6 i bilag VIII til vedtægten om foreløbige pensionsydelser tilsvarende anvendelse på ægtefællen og personer, den forsvundne anses at have forsørgerpligt overfor."
17)
I artikel 36, stk. 1, andet punktum, ændres ordene "artikel 2, litra a), c) eller d)" til "artikel 2, litra a), c), d), e) eller f)".
18)
I artikel 37, stk. 4, ændres "det fyldte 63. år" til "han nåede den pensionsberettigende alder", og "artikel 2, litra a), c) eller d)" ændres til "artikel 2, litra a), c), d), e) eller f)."
19)
Artikel 39, stk. 1, affattes således:
"1. Ved udtræden af tjenesten er en ansat i henhold til artikel 2 berettiget til alderspension, overførsel af den aktuarmæssige modværdi eller udbetaling af udtrædelsespenge på de betingelser, der er fastsat i afsnit V, kapitel 3, i vedtægten og i bilag VIII til vedtægten. Når den ansatte har krav på alderspension, nedsættes hans ret til pension forholdsmæssigt med de betalinger, der er sket i henhold til artikel 42."
20)
Artikel 42, stk. 1, affattes således:
"Den ansatte kan på betingelser, som skal fastsættes af den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed, anmode denne myndighed om at foretage de indbetalinger, som han måtte være nødsaget til at foretage for at etablere eller opretholde pensionsrettigheder i sit hjemland."
21)
Artikel 47 affattes således:
"Artikel 47
Undtagen ved dødsfald ophører ansættelsesforholdet for en midlertidigt ansat:
a)
ved udgangen af den måned, i hvilken den ansatte fylder 66 år, eller i givet fald på det tidspunkt, der fastsættes i henhold til artikel 52, stk. 2 og 3, i vedtægten, eller
b)
for kontrakter på bestemt tid:
i)
på det tidspunkt, der er fastsat i kontrakten
ii)
ved udløbet af den opsigelsesfrist, der er fastsat i kontrakten, og som giver den ansatte eller institutionen mulighed for at opsige kontrakten, inden den udløber. Opsigelsesfristen kan ikke være kortere end en måned for hvert tjenesteår, idet den dog mindst skal være på en måned og højst kan være på tre måneder. For en ansat, hvis kontrakt er blevet fornyet, kan den højst være på seks måneder. Opsigelsesfristen kan ikke begynde at løbe under en graviditet, dokumenteret ved en lægeerklæring, eller under barsels- eller sygeorlov, medmindre denne orlov overstiger tre måneder. Opsigelsesfristen suspenderes desuden under en graviditet, dokumenteret ved en lægeerklæring, eller under barsels- eller sygeorlov, dog med ovenstående begrænsninger. Hvis institutionen opsiger kontrakten, er den ansatte berettiget til en godtgørelse svarende til en tredjedel af grundlønnen for tiden mellem dagen for fratrædelse fra tjenesten og den dag, hvor kontrakten ville være udløbet
iii)
i tilfælde, hvor den ansatte ikke længere opfylder de i artikel 12, stk. 2, litra a), fastsatte betingelser, og med forbehold af den i nævnte artikel fastsatte undtagelse. Såfremt en sådan undtagelse ikke bevilges, gælder den i nr. ii) fastsatte opsigelsesfrist, eller
c)
for kontrakter på ubestemt tid:
i)
ved udløbet af den opsigelsesfrist, der er fastsat i kontrakten. Opsigelsesfristen kan ikke være kortere end en måned for hvert tjenesteår, idet den dog mindst skal være på tre måneder og højst kan være på ti måneder. Opsigelsesfristen kan ikke begynde at løbe under en graviditet, dokumenteret ved en lægeerklæring, eller under barsels- eller sygeorlov, medmindre denne orlov overstiger tre måneder. Opsigelsesfristen suspenderes desuden under en graviditet, dokumenteret ved en lægeerklæring, eller under barsels- eller sygeorlov, dog med ovenstående begrænsninger, eller
ii)
i tilfælde, hvor den ansatte ikke længere opfylder de i artikel 12, stk. 2, litra a), fastsatte betingelser, og med forbehold af den i nævnte artikel fastsatte undtagelse. Såfremt en sådan undtagelse ikke bevilges, gælder den i nr. i) fastsatte opsigelsesfrist."
22)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 48a
I en given valgperiode kan vedtægtens artikel 50 finde tilsvarende anvendelse på højst fem midlertidigt ansatte seniormanagere i Europa-Parlamentets politiske grupper, som er indplaceret i lønklasse AD 15 eller AD 16, forudsat at de er fyldt 55 år og har været ansat i EU-institutionerne i 20 år og har mindst 2,5 års anciennitet i deres seneste lønklasse."
23)
Artikel 50c, stk. 2, udgår.
24)
I afsnit II tilføjes følgende kapitel:
"KAPITEL 11
SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR MIDLERTIDIGT ANSATTE I HENHOLD TIL ARTIKEL 2, LITRA F)
Artikel 51
Artikel 37 med undtagelse af stk. 1, litra b), og artikel 38 i vedtægten finder tilsvarende anvendelse for de i artikel 2, litra f), nævnte midlertidigt ansatte.
Artikel 52
Som undtagelse fra artikel 17, stk. 3, kan de midlertidigt ansatte, som er omfattet af artikel 2, litra f), og som har en tidsubegrænset kontrakt, uafhængig af deres anciennitet bevilges tjenestefrihed uden løn i perioder af højst et år.
Den samlede varighed af denne form for tjenestefrihed må ikke overstige 12 år i løbet af den midlertidigt ansattes samlede karriere.
Der kan ansættes en anden i den stilling, som den midlertidigt ansatte besætter.
Efter udløbet af denne tjenestefrihed skal den midlertidigt ansatte genindtræde i den første stilling i hans lønklasse, der bliver ledig i hans ansættelsesgruppe, såfremt han er i besiddelse af de fornødne kvalifikationer. Afslår han den tilbudte stilling, har han fortsat på de samme betingelser krav på at genindtræde i den næste ledige stilling svarende til hans lønklasse i hans ansættelsesgruppe; hvis han afslår det andet tilbud, kan institutionen uden varsel afslutte ansættelsesforholdet. Indtil den midlertidigt ansatte i praksis er genindtrådt i tjenesten eller udstationeret, forbliver den ansatte på orlov af personlige årsager uden løn.
Artikel 53
Det i artikel 2, litra f), omhandlede midlertidige personale ansættes på grundlag af en udvælgelsesprocedure, som tilrettelægges af et eller flere agenturer. Efter anmodning fra det eller de berørte agenturer bistår Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor agenturerne i arbejdet med bl.a. at planlægge indholdet af prøverne og at afholde udvælgelsesprocedurerne. Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor sikrer, at udvælgelses-procedurerne er gennemskuelige.
I forbindelse med eksterne udvælgelsesprocedurer ansættes der kun midlertidigt personale i henhold til artikel 2, litra f), i lønklasse SC 1-SC 2, AST 1 - AST 4 og AD 5 - AD 8. Hvis det er hensigtsmæssigt, kan agenturet imidlertid i behørigt begrundede tilfælde tillade, at ansættelse finder sted i lønklasse AD 9, AD 10, AD 11 og undtagelsesvist i lønklasse AD 12, såfremt der er tale om stillinger med et hertil svarende ansvar, og inden for den godkendte stillingsoversigts grænser. Det samlede antal ansættelser i lønklasse AD 9 - AD 12 i et agentur må ikke overstige 20 % af det samlede antal midlertidigt ansatte i ansættelsesgruppe AD beregnet over en femårig periode.
Artikel 54
For så vidt angår midlertidigt ansatte i henhold til artikel 2, litra f), finder indplacering i den umiddelbart højere lønklasse udelukkende sted ved udvælgelse blandt de medarbejdere, som har mindst to års anciennitet i deres lønklasse, og efter en sammenligning af de pågældende medarbejderes fortjenester og udtalelserne om dem. Vedtægtens artikel 45, stk. 1, sidste punktum, og artikel 45, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse. De vejledende multiplikationsfaktorer for ækvivalens mellem gennemsnitlige karriereforløb, som er fastsat i bilag I, afdeling B, til vedtægten, må ikke overskrides.
Hvert enkelt agentur vedtager i henhold til vedtægtens artikel 110 almindelige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel.
Artikel 55
I de tilfælde, hvor en medarbejder, der er midlertidigt ansat i henhold til artikel 2, litra f), efter internt opslag af en stilling flytter til en ny stilling inden for samme ansættelsesgruppe, kan han ikke indplaceres i en lavere lønklasse eller et lavere løntrin end i den tidligere stilling, dog forudsat at hans lønklasse er omfattet af stillingsopslaget.
Samme betingelser gælder i de tilfælde, hvor en sådan midlertidig ansat indgår en ny kontrakt med et agentur i umiddelbar forlængelse af en tidligere kontrakt om ansættelse som denne form for midlertidigt ansat i et andet agentur.
Artikel 56
Hvert agentur vedtager i overensstemmelse med artikel 110, stk. 2, i vedtægten almindelige gennemførelsesbestemmelser til procedurerne for ansættelse og brug af midlertidigt ansatte i henhold til artikel 2, litra f)."
25)
Afsnit III udgår.
26)
I artikel 79, stk. 2, ændres "Hver institution" til "Den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed".
27)
I artikel 80 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 3 affattes således:
"3. Den myndighed, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, i hver institution, hvert agentur eller hver enhed, som er omhandlet i artikel 3a, kan på grundlag af denne oversigt og efter høring af Vedtægtsudvalget nærmere definere de beføjelser, der er forbundet med hver enkelt type af arbejdsopgaver."
b)
stk. affattes således:
"4. Vedtægtens artikel 1d og 1e finder tilsvarende anvendelse."
28)
I artikel 82 foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 6 ændres "Hver institution" til "Den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed".
b)
følgende stykke tilføjes:
"7. Kontraktansatte i ansættelsesgruppe II, III og IV kan først få tilladelse til at deltage i interne udvælgelsesprøver efter at have fuldført tre tjenesteår i institutionen. Kontraktansatte i ansættelsesgruppe II kan kun få adgang til udvælgelsesprøver til stillinger i lønklasse SC 1-2, i ansættelsesgruppe III til stillinger i lønklasse AST 1-2 og i ansættelsesgruppe IV til stillinger i lønklasse AST 1-4 eller AD 5-6. Det samlede antal kandidater, som er kontraktansatte, og som udnævnes til ledige stillinger i disse lønklasser, må aldrig overstige 5 % af det samlede antal udnævnelser, der hvert år foretages i disse ansættelsesgrupper i henhold til vedtægtens artikel 30, stk. 2."
29)
Artikel 84 affattes således:
"Artikel 84
1. En kontraktansat, hvis kontrakt er på mindst et år, er på prøvetid i de i de første seks måneder af ansættelsesforholdet, hvis han er i ansættelsesgruppe I og i de første ni måneder, hvis han er i en af de øvrige ansættelsesgrupper.
Hvis en kontraktansat i løbet af sin prøvetid som følge af sygdom, barselsorlov som omhandlet i artikel 58 i vedtægten eller ulykke forhindres i at udøve sit hverv i en sammenhængende periode på mindst en måned, kan den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed forlænge prøvetiden med et tilsvarende tidsrum. Prøvetidens samlede længde kan under ingen omstændigheder overstige 15 måneder.
2. Der kan afgives en udtalelse om den kontraktansatte på et hvilket som helst tidspunkt inden prøvetidens udløb, såfremt den pågældendes arbejdsindsats viser sig klart utilfredsstillende.
Udtalelsen meddeles den pågældende, som inden for otte arbejdsdage kan fremsætte sine bemærkninger skriftligt. Udtalelsen og bemærkningerne videresendes straks af den kontraktansattes umiddelbart overordnede til den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed. På grundlag af udtalelsen kan den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed træffe beslutning om at afskedige den kontraktansatte inden prøvetidens udløb med en måneds varsel eller at overflytte vedkommende til en anden afdeling i den resterende del af prøvetiden.
3. Senest en måned inden prøvetidens udløb skal der afgives en udtalelse om den kontraktansattes evne til at varetage de med stillingen forbundne opgaver samt om vedkommendes tjenstlige indsats og adfærd. Udtalelsen meddeles den kontraktansatte, som kan fremsætte sine bemærkninger skriftligt inden for otte arbejdsdage.
Såfremt der i udtalelsen henstilles til afskedigelse eller, i undtagelsestilfælde, til forlængelse af prøvetiden i henhold til stk. 1, sendes udtalelsen og bemærkningerne straks af den kontraktansattes umiddelbart overordnede til den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed.
En kontraktansat, hvis arbejdsindsats eller adfærd ikke berettiger vedkommende til at fortsætte i stillingen, afskediges.
Den endelige beslutning træffes på grundlag af den i stk. 3 omhandlede udtalelse samt den viden, som er til rådighed for den i artikel 6, stk. 1, nævnte myndighed, vedrørende den kontraktansattes adfærd for så vidt angår vedtægtens kapitel II.
4. En afskediget kontraktansat har ret til en godtgørelse svarende til en tredjedel af vedkommendes grundløn for hver fuldført måned af prøvetiden."
30)
I artikel 85, stk. 3, ændres "EF-traktatens artikel 314" til "artikel 55, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union"
31)
I artikel 86, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
i andet afsnit tilføjes følgende punktum:
"Dog finder vedtægtens artikel 32, stk. 2, tilsvarende anvendelse for kontraktansatte i lønklasse 1."
b)
følgende afsnit tilføjes:
"Der vedtages almindelige gennemførelsesbestemmelser til dette stykke i overensstemmelse med artikel 110 i vedtægten."
32)
I artikel 88, stk. 1, litra b), ændres "tre år" til "seks år"
33)
Artikel 91 affattes således:
"Artikel 91
Artikel 16-18 finder tilsvarende anvendelse.
Vedtægtens artikel 55, stk. 4, andet punktum, finder ikke tilsvarende anvendelse på kontraktansatte.
Overarbejde udført af kontraktansatte i ansættelsesgruppe III og IV giver hverken ret til arbejdstidsudligning eller vederlag.
Overarbejde udført af kontraktansatte i ansættelsesgruppe I og II giver på de i vedtægtens bilag VI fastlagte betingelser ret til enten arbejdstidsudligning eller til vederlag, hvis det af tjenstlige grunde ikke er muligt at foretage arbejdstidsudligning inden for de to måneder, der følger efter den måned, hvor overarbejdet blev udført."
34)
I artikel 95 ændres "er fyldt 63 år" til "har nået den pensionsberettigende alder"
35)
I artikel 96 foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 3 ændres "tilpasses" til "ajourføres"
b)
stk. 11 affattes således:
"11. Kommissionen udarbejder hver andet år en rapport om arbejdsløshedsforsikringens finansielle situation. Uafhængigt af denne rapport kan Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter, jf. artikel 111 og 112 i vedtægten, ajourføre de i stk. 7 omhandlede bidrag, hvis det er nødvendigt af hensyn til ordningens balance."
36)
I artikel 101, stk. 1, andet afsnit, andet punktum, ændres "65. år" til "66. år".
37)
I artikel 103 foretages følgende ændringer
a)
stk. 2 affattes således:
"2. Såfremt en tidligere kontraktansat, der oppebærer en invaliditetsydelse, eller en tidligere kontraktansat, der oppebærer alderspension, eller som er udtrådt af tjenesten, inden vedkommende nåede den pensionsberettigende alder, og som har anmodet om at få udsat udbetalingen af sin alderspension indtil den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, i hvilken vedkommende når den pensionsberettigende alder, afgår ved døden, har de ydelsesberettigede pårørende som defineret i kapitel 4 i bilag VIII til vedtægten ret til en efterladtepension på de i nævnte bilag fastsatte betingelser."
b)
stk. 3 affattes således:
"3. I tilfælde, hvor opholdsstedet for en kontraktansat, en tidligere kontraktansat, der oppebærer en invaliditetsydelse eller en alderspension, eller en tidligere kontraktansat, der er udtrådt af tjenesten, inden vedkommende nåede den pensionsberettigende alder, og som har anmodet om at få udsat udbetalingen af sin alderspension indtil den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, i hvilken vedkommende når den pensionsberettigende alder, har været ukendt i mere end et år, finder bestemmelserne i kapitel 5 og 6 i bilag VIII til vedtægten om foreløbige pensionsydelser tilsvarende anvendelse på ægtefællen og personer, som den forsvundne anses at have forsørgerpligt over for."
38)
I artikel 106 ændres "inden det fyldte 63. år" til "inden vedkommende nåede den pensionsberettigende alder".
39)
I artikel 120 ændres "hver institution" til "den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed".
40)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 132a
I overensstemmelse med de i artikel 125, stk. 1, omhandlede gennemførelsesbestemmelser og på udtrykkelig anmodning fra det eller de respektive medlemmer, som de bistår, kan akkrediterede parlamentariske assistenter kun én gang få udbetalt enten bosættelsespenge eller bosættelsespenge efter fratræden over det pågældende medlems assistentgodtgørelse, såfremt det er godtgjort, at det var nødvendigt at skifte bopæl. Det konkrete beløb må ikke overstige, hvad der svarer til en måneds grundløn for assistenten."
41)
I artikel 139 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 ændres således:
i)
litra b) affattes således:
"b)
ved udgangen af den måned, i hvilken den akkrediterede parlamentariske assistent fylder 66 år, eller undtagelsesvist på det tidspunkt, der fastsættes i henhold til artikel 52, stk. 1, litra b), andet afsnit, i vedtægten"
ii)
litra d) affattes således:
"d)
under hensyntagen til, at tillid er grundlaget for arbejdsrelationen mellem medlemmet og dettes akkrediterede parlamentariske assistent, ved udløbet af den i kontrakten fastsatte opsigelsesfrist, der giver den akkrediterede parlamentariske assistent eller Europa-Parlamentet, der handler efter anmodning fra det eller de medlemmer af Europa-Parlamentet, som den akkrediterede parlamentariske assistent er ansat til at bistå, ret til at opsige kontrakten, inden den udløber. Opsigelsesfristen kan ikke være kortere end en måned for hvert tjenesteår, dog mindst én og højst tre måneder. Opsigelsesfristen kan ikke begynde at løbe under en graviditet, dokumenteret ved en lægeerklæring, eller under barsels- eller sygeorlov, medmindre denne orlov overstiger tre måneder. Opsigelsesfristen suspenderes desuden under en graviditet, dokumenteret ved en lægeerklæring, eller under barsels- eller sygeorlov inden for ovennævnte begrænsninger"
b)
følgende stykke indsættes:
"3a. De i artikel 125, stk. 1, omhandlede gennemførelsesbestemmelser skal omfatte en forligsprocedure, som skal tages i anvendelse, inden ansættelseskontrakten med en akkrediteret parlamentarisk assistent bringes til ophør i henhold til stk. 1, litra d), og stk. 3, såfremt det eller de medlemmer af Europa-Parlamentet, som den parlamentariske assistent blev ansat til at bistå, eller vedkommende selv anmoder herom."
42)
I artikel 141 ændres "hver institution" til "den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed".
43)
Følgende artikel tilføjes:
"Artikel 142a
Senest den 31. december 2020 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om, hvordan disse ansættelsesvilkår for øvrige ansatte fungerer."
44)
I bilaget foretages følgende ændringer:
a)
i artikel 1, stk. 1, tilføjes følgende punktummer:
"Artikel 21, artikel 22, ekskl. stk. 4, artikel 23, artikel 24a samt artikel 31, stk. 6 og 7, i nævnte bilag finder tilsvarende anvendelse på de øvrige ansatte, der var i tjeneste den 31. december 2013. Artikel 30 samt artikel 31, stk. 1, 2, 3 og 5, i nævnte bilag finder tilsvarende anvendelse på midlertidigt ansatte, der var i tjeneste den 31. december 2013. For ansatte, der er indtrådt i tjeneste inden den 1. januar 2014 læses udtrykkene "66 år" og "66. år" i artikel 33, stk. 1, andet afsnit, artikel 47, litra a), artikel 101, stk. 1, andet afsnit, og artikel 139, stk. 1, litra b), i ansættelsesvilkår for øvrige ansatte som "65 år" og "65. år"."
b)
følgende artikel indsættes:
"Artikel 6
Midlertidigt ansatte, der er omfattet af artikel 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte, og som den 31. december 2013 gør tjeneste i et agentur, vil med virkning fra den 1. januar 2014 uden nogen udvælgelsesprocedure få deres kontrakt ændret til en kontrakt i henhold til artikel 2, litra f), i disse ansættelsesvilkår. De øvrige kontraktbetingelser forbliver uændrede. Nærværende artikel gælder ikke kontrakter om midlertidig ansættelse som leder af et agentur eller stedfortrædende leder af et agentur, jf. Den Europæiske Unions akt om oprettelse af agenturet, eller tjenestemænd, der midlertidigt gør tjeneste i et agentur i tjenestens interesse."
Artikel 3
1. Denne forordning træder i kraft på den tredje dag efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Den finder anvendelse fra 1. januar 2014 med undtagelse af artikel 1, nr. 44, og artikel 1, nr. 73, litra d), som finder anvendelse fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 22. oktober 2013.