РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 254/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
относно многогодишна програма „Потребители“ за периода 2014-2020 г. и за отмяна на Решение № 1926/2006/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 169 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съобщението на Комисията от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020 - Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („Европа 2020“), се отправя призив на гражданите да бъдат предоставени възможности за пълноценно участие във вътрешния пазар, което изисква да им бъдат предоставени повече възможности и по-голяма увереност да купуват стоки и услуги зад граница, и по-специално онлайн.
(2)
Съюзът допринася да се гарантира високо равнище на защита на потребителите и да им бъде отредено централно място във вътрешния пазар чрез подпомагане и допълване на политиките на държавите членки, като стремежът е да се създадат условия, гарантиращи на гражданите възможността да се възползват в пълна степен от предимствата на вътрешния пазар, като така чрез конкретни действия ефективно се обезпечат тяхната безопасност и законните и икономическите им интереси.
(3)
Многогодишната програма „Потребители“ за периода 2014-2020 г. („Програмата“) следва да спомогне за гарантирането на висока степен на защита за потребителите и да предостави пълна подкрепа за постигането на амбициозните цели на „Европа 2020“ по отношение на растежа и конкурентоспособността, като в Програмата бъдат включени специфични въпроси, определени в „Европа 2020“ относно дневния ред в областта на цифровите технологии за Европа, за да се гарантира, че цифровизацията действително води до подобряване на благосъстоянието на потребителите, относно устойчивия растеж чрез преход към по-устойчиви модели на потребление, относно социалното приобщаване, като се отчитат специфичното положение на уязвимите потребители и потребностите на застаряващото население, както и относно интелигентното регулиране, наред с другото, чрез наблюдение на потребителските пазари, за създаването на добре обмислена и целенасочена нормативна уредба.
(4)
Съобщението на Комисията от 22 май 2012 г., озаглавено „Европейска програма за потребителите - насърчаване на доверието и растежа“(„Програмата за потребителите“), определя стратегическа рамка за политиката на Съюза относно потребителите през следващите години, като оказва подкрепа за интересите на потребителите във всички политики на Съюза. Целта на Програмата за потребителите е да се разработи стратегия, в която политическите действия да подпомагат ефикасно и ефективно потребителите през целия им живот чрез гарантиране безопасността на предоставяните им продукти и услуги, чрез информирането и ограмотяването им, чрез оказване на подкрепа на органите, които ги представляват, чрез засилване на правата им и осигуряване на достъп до правосъдие и правни средства за защита, както и чрез обезпечаване на прилаганетото на законодателството за защита на потребителите.
(5)
Неотдавнашният икономически спад разкри редица пропуски и несъответствия в рамките на вътрешния пазар, които оказаха отрицателно въздействие върху доверието на потребителите и гражданите. Макар че е необходимо да се отчитат бюджетните ограничения, при които функционира Съюзът понастоящем, Съюзът все пак следва да предоставя необходимите финансови средства, които да позволят постигането на целите на Програмата и по тази причина следва да подпомага „Европа 2020“.
(6)
Премахването на оставащите необосновани и несъразмерни пречки пред нормалното функциониране на вътрешния пазар и подобряването на доверието на гражданите в системата, по-специално при извършването на трансгранични покупки, са съществени за доизграждането на вътрешния пазар. Съюзът следва да се стреми да създава подходящи условия за увеличаване ролята на потребителите, като им предоставя необходимите инструменти, знания и компетентност, които да им позволяват да вземат обмислени и информирани решения, и като повишава тяхната осведоменост.
(7)
В настоящия регламент са взети предвид особеностите на икономическата, социалната и техническата среда и съответните възникващи предизвикателства. По-специално, дейностите, финансирани по Програмата, ще търсят решение на проблеми, свързани с глобализацията, цифровизацията, нарастващата степен на сложност на решенията, които потребителите трябва да вземат, необходимостта да се премине към по-устойчиви модели на потребление, застаряването на населението, социалното изключване и проблема с уязвимите потребители. Приоритетно място заема включването на интересите на потребителите във всички политики на Съюза в съответствие с член 12 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Координирането с другите политики и програми на Съюза е от съществено значение, за да се гарантира отчитането в пълна степен на интересите на потребителите в рамките на другите политики. С цел насърчаване на полезното взаимодействие и избягване на дублирането, в рамките на други фондове и програми на Съюза следва да се предвиди финансова подкрепа с цел включване на интересите на потребителите в съответните области.
(8)
Програмата следва да гарантира висока степен на защита за всички потребители, като обръща особено внимание на уязвимите потребители, за да се вземат предвид техните специфични потребности и да се засилят възможностите им, както се призовава в Резолюцията на Европейския парламент от 22 май 2012 г. относно стратегия за укрепване на правата на уязвимите потребители (4). По-специално Програмата следва да гарантира достъпа на уязвимите потребители до информация за стоки и услуги, за да имат равни възможности за свободен и информиран избор, особено като се има предвид, че за тези потребители достъпът до информация и разбирането ѝ могат да са свързани със затруднения и следователно съществува риск те да бъдат подведени.
(9)
Програмата следва да обръща особено внимание на децата, включително посредством работа със заинтересованите страни, така че да се гарантира тяхното отговорно отношение към рекламата, насочена към непълнолетни лица, и по-специално да се противодейства на подвеждащата реклама в интернет.
(10)
В Програмата следва да бъдат предвидени действия и рамка на Съюза за финансирането им. В съответствие с член 54 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5) настоящият регламент следва да предостави правното основание за предприемане на тези действия и за прилагане на Програмата. Настоящият регламент се опира на действията, финансирани по силата на Решение № 1926/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), и ги продължава.
(11)
Важно е да се подобри защитата на потребителите. За да се постигне тази обща цел, следва да се определят специфични цели по отношение на безопасността, информацията и образованието на потребителите и подкрепата за организациите на потребителите, действащи на равнището на Съюза, правата и правните средства за защита, както и правоприлагането по отношение на правата на потребителите. Качеството и въздействието на мерките, предприемани по Програмата, следва да бъдат предмет на редовно наблюдение и оценка, за да се улесни разработването на по-добре обмислена политика в интерес на потребителите. С цел оценяване на политиката за защита на потребителите, и в частност на точното въздействие на предприетите мерки, следва да се разработят показатели, чиято полза обаче следва да се разглежда в по-широк контекст.
(12)
Важно е да се повиши доверието на потребителите. За да се постигне тази цел, е необходимо да се увеличат възможностите за действие, по-специално чрез подходяща финансова подкрепа за организации на потребителите на европейско равнище и за европейските потребителски центрове, като се взема под внимание тяхната основна роля при предоставянето на информация и за оказване на съдействие на потребителите относно техните права, подпомагането на потребителите при потребителски спорове, особено по отношение на достъпа до подходящи механизми за разрешаване на спорове, и утвърждаването на интересите на потребителите при правилното функциониране на вътрешния пазар. Тези организации и центрове следва да разполагат с необходимия капацитет за засилване на защитата и доверието на потребителите чрез предприемане на действия на място и съобразяване на помощта, информацията и обучението с индивидуалните потребности.
(13)
Необходимо е да се предвидят допустимите действия, с които да бъдат постигнати тези цели.
(14)
Необходимо е да се определят категориите потенциални бенефициери, отговарящи на условията за отпускане на безвъзмездни средства.
(15)
В настоящия регламент е включена финансова референтна сума за Програмата по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетните въпроси и доброто финансово управление (7), без с това да се засягат бюджетните правомощия на Европейския парламент и на Съвета, както са заложени в ДФЕС.
(16)
В духа на принципите на доброто финансово управление, на прозрачност и гъвкавост при прилагането на Програмата следва да е допустимо изпълнителната агенция да продължи дейността си, при условие че са изпълнени всички изисквания, установени с Регламент (ЕО) № 58/2003 (8).
(17)
Разходите от страна на Съюза и на държавите членки в областта на безопасността, образованието и правата на потребителите, както и на правоприлагането, следва да бъдат по-добре координирани, за да се гарантира взаимно допълване, по-голяма ефективност и видимост и за да се постигне по-добро бюджетно взаимодействие.
(18)
Споразумението за Европейското икономическо пространство предвижда сътрудничество в областта на защитата на потребителите между Съюза и неговите държави членки, от една страна, и страните от Европейската асоциация за свободна търговия, участващи в Европейското икономическо пространство, от друга. Освен това следва да се предвиди разпоредба за отваряне на Програмата за участие и на други държави, по-специално съседни на Европейския съюз държави и държави, които са подали молба за членство, имат статут на кандидатки или се присъединяват към Европейския съюз.
(19)
В контекста на изпълнението на Програмата и предвид глобализирането на производствената верига и нарастващата взаимозависимост на пазарите следва да се насърчи сътрудничеството с трети държави, които не участват в Програмата, като се отчитат всички приложими споразумения между тези държави и Съюза.
(20)
В съответствие с член 290 от ДФЕС на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове по отношение на адаптирането на показателите, определени в приложение II, за да се вземат предвид измененията в законодателната рамка в областта на защитата на потребителите, и по отношение на изменението на приложение I чрез премахване на съответни специфични действия, за да се вземат предвид резултатите от доклада за оценка на Комисията. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(21)
С цел да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на приемането на годишните работни програми. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9). Като се има предвид, че с Програмата не се установяват критерии за безопасността на продуктите, а се цели осигуряването на финансова подкрепа за инструменти за провеждането на политиката в областта на безопасност на продуктите, както и предвид сравнително малката сума, предвидена за тази цел, е целесъобразно да се приложи процедурата по консултиране.
(22)
Финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитени чрез прилагане на пропорционални мерки през целия цикъл на разходи, включително предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на загубени, неправомерно платени или неправилно използвани средства и, където е необходимо, налагане на административни и финансови санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(23)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради трансграничния характер на засегнатите въпроси, а поради по-големия потенциал на действието на равнището на Съюза, могат да бъдат по-добре постигнати на това равнище, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(24)
Решение № 1926/2006/ЕО следва да бъде отменено.
(25)
Целесъобразно е да се осигури плавен преход без прекъсване между програмата за действие на Общността в областта на политиката за защита на потребителите (2007-2013 г.), създадена с Решение № 1926/2006/ЕО, и настоящата Програма, по-специално по отношение на продължаването на многогодишните мерки и оценката на успехите на предишната програма и на областите, които изискват повече внимание. Във връзка с това е целесъобразно програмата да обхваща период от седем години, за да се съобрази нейната продължителност с тази на многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г., предвидена в Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (10). Ето защо настоящата програма следва да се прилага от 1 януари 2014 г. Считано от 1 януари 2021 г., бюджетните кредити за техническа и административна помощ следва да покриват, ако е необходимо, разходите, свързани с управлението на дейности, които не са завършени до края на 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Многогодишна програма „Потребители“
С настоящия регламент се създава многогодишна програма „Потребители“, обхващаща периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. („Програмата“).
Член 2
Обща цел
Общата цел на Програмата е да гарантира високо равнище на защита на потребителите, да увеличи ролята им и да им отреди централно място във вътрешния пазар в рамките на цялостната стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. За тази цел Програмата ще способства за опазването на здравето, безопасността и законните и икономически интереси на потребителите, както и за утвърждаването на тяхното право на информация и образование и право да се организират с цел защита на техните интереси и подпомагане на интегрирането на интересите на потребителите в други области на политиката. Програмата следва да допълва, подкрепя и наблюдава политиките на държавите членки.
Член 3
Специфични цели и показатели
1. Общата цел по член 2 се изпълнява посредством следните специфични цели:
а)
Цел I - безопасност: да се укрепи и повиши безопасността на продуктите чрез ефективен надзор на пазара на цялата територия на Съюза.
Изпълнението на тази цел ще се измерва по-специално чрез дейността и ефективността на системата на ЕС за бърз обмен на информация за опасни потребителски продукти (RAPEX).
б)
Цел II - информиране и образование на потребителите и подкрепа за организациите на потребителите: да се повиши образованието, информираността и осведомеността на потребителите за техните права, да се разработи информационна база, която да послужи като основа за политиката за защита на потребителите, и да се подпомогнат организациите на потребителите, включително като се вземат предвид и специфичните потребности на уязвимите потребители.
в)
Цел III - права и правни средства за защита: да се развият и укрепят правата на потребителите, по-специално чрез добре обмислени регулаторни мерки и подобряване на достъпа до опростени, ефикасни, бързи и евтини правни средства за защита, включително механизми за извънсъдебно разрешаване на спорове.
Изпълнението на тази цел ще се измерва по-специално чрез данни за прибягването до извънсъдебни способи за разрешаване на трансгранични спорове, за работата на обща за целия Европейски съюз система за онлайн разрешаване на спорове и за процента потребители, които предприемат действия в отговор на възникнал проблем.
г)
Цел IV - правоприлагане: да се подкрепи спазването на правата на потребителите чрез укрепване на сътрудничеството между националните правоприлагащи органи и чрез подкрепа на потребителите с консултации и съвети.
Изпълнението на тази цел ще се измерва по-специално чрез нивото на информационния поток и ефективността на сътрудничеството в рамките на мрежата за сътрудничество между националните правоприлагащи органи в областта на защитата на потребителите, чрез дейността на европейските потребителски центрове и степента на тяхната известност сред потребителите.
Висококачествената информация и участието на потребителите са приоритет за множество сектори и следователно, когато е възможно, се интегрират изрично във всички секторни цели и действия, финансирани по програмата.
2. Описанието на показателите се съдържа в приложение II.
3. В съответствие с член 15, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове с цел адаптиране на показателите, посочени в приложение II.
Член 4
Допустими действия
Конкретните цели по член 3 се осъществяват посредством допустимите действия, посочени в следния списък:
а)
в рамките на цел I - безопасност:
1)
научни съвети и анализ на риска, свързани със здравето и безопасността на потребителите, по отношение на нехранителни продукти и услуги, включително подкрепа за работата на независимите научни комитети, учредени с Решение 2008/721/ЕО на Комисията (11);
2)
координиране на действията за надзор на пазара и за прилагане на законодателството в областта на безопасността на продуктите, в съответствие с Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12), и действия за подобряване безопасността на услугите за потребителите;
3)
поддръжка и доразвиване на базите данни за козметичните продукти;
б)
в рамките на цел II - информация и образование на потребителите, както и подкрепа за организациите на потребителите:
4)
изграждане и подобряване на достъпа до информационната база, която ще служи като основа за разработването на политиката в области, засягащи потребителите, за създаването на по-добре обмислена и целенасочена нормативна уредба и за разкриването на евентуални нарушения във функционирането на пазара или промени в потребностите на потребителите, които да послужат за основа за разработването на политиката за защита на потребителите, за набелязването на най-проблематичните за потребителите области и за включването на интересите на потребителите в други политики на Съюза;
5)
подкрепа чрез финансиране на организации на потребителите на равнището на Съюза и чрез изграждане на капацитет на организациите на потребителите на националнои регионално равнище и на равнището на Съюза, повишаване на прозрачността и засилване на обмена на добри практики и експертен опит;
6)
повишаване прозрачността на потребителските пазари и на информацията за потребителите, като се гарантира, че потребителите разполагат със сравнима, надеждна и леснодостъпна информация, включително за трансгранични случаи, за да могат да сравняват не само цените, но и качеството и надеждността на стоките и услугите;
7)
повишаване на образованието на потребителите като процес, протичащ през целия живот, с особено внимание към уязвимите потребители;
в)
в рамките на цел III - права и правни средства за защита:
8)
подготовка от Комисията на законодателство и други регулаторни инициативи в областта на защитата на потребителите, наблюдение на транспонирането им от държавите членки и последваща оценка на тяхното въздействие, както и насърчаване на инициативи за съвместно регулиране и саморегулиране и наблюдение на реалното въздействие на тези инициативи върху потребителските пазари;
9)
улесняване на достъпа на потребителите до механизми за разрешаване на спорове, по-специално до способи за извънсъдебно разрешаване на спорове, включително посредством система за онлайн решаване на спорове, обхващаща целия Съюз, и включването в мрежа на националните органи за алтернативно разрешаване на спорове, като се обръща особено внимание на мерките, съобразени с потребностите и правата на уязвимите потребители; наблюдение на функционирането и ефективността на механизмите за разрешаване на потребителски спорове, включително чрез разработване и поддръжка на съответните средства на информационните технологии, и на обмена на настоящи добри практики и опит в държавите членки;
г)
в рамките на цел IV - правоприлагане:
10)
координиране на действията за надзор и правоприлагане във връзка с Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (13);
11)
финансово участие в съвместни действия с публичноправни органи или организации с нестопанска цел, влизащи в състава на мрежи на равнището на Съюза, които предоставят информация и помощ на потребителите, за да им се помогне да упражняват правата си и да получат достъп до подходящи механизми за разрешаване на спорове, включително и до способи за извънсъдебно разрешаване на спорове онлайн (мрежата на европейските потребителски центрове).
Където е приложимо, упоменатите в първата алинея на настоящия член допустими действия са допълнително уточнени в приложение I чрез изброяване на свързани с тях конкретни действия.
Член 5
Бенефициери, отговарящи на условията за отпускане на безвъзмездни средства
1. Безвъзмездни средства за функционирането на организации на потребителите на равнището на Съюза могат да се отпускат на европейски организации на потребителите, които отговарят кумулативно на следните условия:
а)
да са неправителствени, с нестопанска цел, независими от промишлени, търговски и стопански интереси или други несъвместими интереси и да имат за свои основни цели и дейности укрепването и опазването на здравето, безопасността и икономическите и законни интереси на потребителите в Съюза;
б)
да имат за задача да представляват интересите на потребителите на равнището на Съюза чрез организации в поне половината от държавите членки, които са представителни по отношение на потребителите в съответствие с националното законодателство или практика и действат на регионално или национално равнище.
2. Безвъзмездни средства за функционирането на международни организации, които насърчават прилагането на принципи и политики, способстващи за постигането на целите на Програмата, могат да се отпускат на организации, които отговарят на всички от следните условия:
а)
да са неправителствени, с нестопанска цел, независими от промишлени, търговски и стопански интереси или други несъвместими интереси и да имат за свои основни цели и дейности укрепването и опазването на здравето, безопасността и икономическите и законни интереси на потребителите;
б)
да извършват всички посочени по-долу дейности: предоставяне на официален механизъм, позволяващ на представителите на потребителите от Съюза и от трети държави да участват в политически дискусии и в разработването на политики, организиране на срещи с отговорни за политиката длъжностни лица и регулаторни органи с цел отстояване и защита на интересите на потребителите пред публичните органи, набелязване на общи проблеми и предизвикателства пред потребителите, отстояване на позициите на потребителите в контекста на двустранните отношения между Съюза и трети държави, допринасяне за обмена и разпространяването на експертен опит и познания по въпроси, засягащи потребителите, в Съюза и в трети държави, както и изготвяне на препоръки във връзка с разработването на политиките.
3. Безвъзмездни средства за функционирането на органи на равнището на Съюза, създадени за координиране на действията за прилагане на законодателството в областта на безопасността на продуктите, могат да се отпускат на органи, признати за тази цел от законодателството на Съюза.
4. Безвъзмездни средства за действие за органи, действащи на цялата територия на Съюза във връзка с разработването на кодекси за поведение, най-добри практики и насоки за съпоставяне на цените, качеството и дълготрайността на продуктите могат да се отпускат на органи, които отговарят на всички от следните условия:
а)
да са неправителствени, с нестопанска цел, независими от промишлени, търговски и стопански интереси или други несъвместими интереси и да включват сред своите основни цели и дейности за утвърждаване и защитата на интересите на потребителите;
б)
да упражняват дейност в поне половината от държавите членки.
5. Безвъзмездни средства за организирането на прояви на председателството, свързани с политиката на Съюза за защита на потребителите, могат да се отпускат на национални органи на държавата членка, която изпълнява председателството на съставите на Съвета, с изключение на този по външни работи, или на органи, определени от тази държава членка.
6. Безвъзмездни средства за действие, предназначени за органи в държавите членки, отговарящи за потребителските въпроси, и за съответните органи в трети държави, могат да се отпускат на органи, за които Комисията е нотифицирана в съответствие с Регламент (ЕО) № 2006/2004 или Директива 2001/95/ЕО от държава членка или от трета държава по член 7 от настоящия регламент, или на органи с нестопанска цел, които са изрично посочени от въпросните органи за тази цел.
7. Безвъзмездни средства за длъжностни лица в сферата на правоприлагането от държавите членки и от трети държави могат да се отпускат на длъжностни лица от органите, за които Комисията е нотифицирана за целите на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2001/95/ЕО от държава членка или от трета държава по член 7 от настоящия регламент.
8. Безвъзмездни средства за действие могат да се отпускат на посочени от държава членка или от трета държава по член 7 публичен орган или организация с нестопанска цел, подбрана чрез прозрачна процедура. Така посоченият орган е част от мрежа на Съюза, която предоставя информация и помощ за потребителите, за да им се помогне да упражняват правата си и да получат достъп до подходящ механизъм за разрешаване на спорове (Мрежа на европейските потребителски центрове). Между Комисията и Мрежата на европейските потребителски центрове и/или съставляващите я органи може да се установи рамково партньорство като механизъм за дългосрочно сътрудничество.
9. Безвъзмездни средства за действие могат да се отпускат на органи за разглеждане на жалби, които са учредени и действат на територията на държавите членки на Съюза и в държавите от Европейската асоциация за свободна търговия, които участват в Европейското икономическо пространство, които отговарят за приемането на жалби на потребители или за предприемането на действия за намиране на решение по тях, за предоставянето на консултации исъвети или на информация на потребителите във връзка с жалби или запитвания и се явяват трета страна по жалба или запитване на потребител във връзка с търговец. Те не включват механизмите за разглеждане на потребителски жалби, използвани от търговците за разглеждане на запитвания и жалби с непосредственото участие на потребителя, нито механизмите за предоставяне на услуги във връзка с разглеждането на жалби, използвани от или от името на търговец.
Член 6
Финансова рамка
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.е в размер на 188 829 000 EUR по текущи цени.
2. Годишните бюджетни кредити се отпускат от Европейския парламент и от Съвета в границите на многогодишната финансова рамка.
Член 7
Участие на трети държави в Програмата
Програмата е отворена за:
а)
държавите от Европейската асоциация за свободна търговия, които участват в Европейското икономическо пространство, в съответствие с условията, установени в Споразумението за Европейското икономическо пространство;
б)
трети държави, по-специално присъединяващи се държави и държави кандидатки, както и потенциални кандидатки, и държави, спрямо които се прилага Европейската политика за съседство, в съответствие с общите принципи и общите правила и условия за участието им в програми на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения, решения на Съвета за асоцииране или подобни споразумения.
Член 8
Видове интервенции и максимални равнища на съфинансиране
1. В съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 финансовото участие на Съюза може да приеме формата на безвъзмездни средства, обществени поръчки или всякаква друга форма на интервенция, необходима за постигането на целите, посочени в членове 2 и 3 от настоящия регламент.
2. Безвъзмездните средства от Съюза и съответните им максимални равнища се определят, както следва:
а)
безвъзмездни средства за функционирането на организации на потребителите на равнището на Съюза, както са определени в член 5, параграф 1 - не повече от 50 % от допустимите разходи;
б)
безвъзмездни средства за функционирането на международни организации, които насърчават прилагането на принципи и политики, способстващи за постигането на целите на Програмата, както са определени в член 5, параграф 2 - не повече от 50 % от допустимите разходи;
в)
безвъзмездни средства за функционирането на органи на равнището на Съюза, създадени с цел координиране на действията за прилагане на законодателството в областта на безопасността на продуктите и признати за тази цел от законодателството на Съюза, както са определени в член 5, параграф 3 - не повече от 95 % от допустимите разходи;
г)
безвъзмездни средства за действие за органи, действащи на цялата територия на Съюза във връзка с разработването на кодекси за поведение, най-добри практики и насоки за съпоставяне на цените, качеството и дълготрайността на продуктите, както са определени в член 5, параграф 4 - не повече от 50 % от допустимите разходи;
д)
безвъзмездни средства за организирането на прояви на председателството, свързани с политиката на Съюза за защита на потребителите, за национални органи на държавата членка, която осъществява председателството на съставите на Съвета,с изключение на този по външни работи, или за органи, определени от тази държава членка - не повече от 50 % от допустимите разходи;
е)
безвъзмездни средства за действие за органи в държавите членки, отговарящи за потребителските въпроси, и за съответните органи в трети държави, участващи по силата на член 7, както са определени в член 5, параграф 6 - не повече от 50 % от допустимите разходи, освен в случай на действия от изключителна полза, като в този случай финансовото участие на Съюза в допустимите разходи не надвишава 70 %;
ж)
безвъзмездни средства за обмен на длъжностни лица в сферата на правоприлагането от държавите членки и от трети държави, участващи по силата на член 7, както са определени в член 5, параграф 7 - покриване на пътните и дневните разходи;
з)
безвъзмездни средства за действие за органи, посочени от държава членка или, трета държава, участваща по силата на член 7, както са определени в член 5, параграф 8 - не повече от 70 % от допустимите разходи;
и)
безвъзмездни средства за действие, предназначени за националните органи за разглеждане на потребителски жалби, както са определени в член 5, параграф 9 - не повече от 50 % от допустимите разходи.
3. Действията се считат за действия от изключителна полза по смисъла на параграф 2, буква е), когато:
а)
по отношение на безвъзмездни средства, отпуснати на органите и за които Комисията е нотифицирана за целите на Регламент (ЕО) № 2006/2004 - в тях участват най-малко шест държави членки или действията са свързани с нарушения, които причиняват или има вероятност да причинят щети в две или повече държави членки;
б)
по отношение на безвъзмездни средства, отпуснати на органите, отговарящи за безопасността на потребителските продукти - в тях участват най-малко десет държави членки, участващи в европейската мрежа от органи на държавите членки, компетентни по въпросите на безопасността на продуктите, посочена в член 10 от Директива 2001/95/ЕО, или действията допринасят за изпълнението на предвидени в правен акт на Съюза дейности за наблюдение на пазара в областта на безопасността на потребителските продукти.
Член 9
Административна и техническа помощ
1. С отпуснатите за Програмата финансови средства могат да се покриват и разходи за дейности по подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценяване, които са необходими за управлението на Програмата и за осъществяването на нейните цели, наред с другото корпоративна комуникация по политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общата цел на настоящия регламент, както и всякакви други разходи за техническа и административна помощ, направени от Комисията във връзка с управлението на Програмата.
2. Общата сума, отпусната за покриване на разходите във връзка с дейности по подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценяване, както и за техническа и административна помощ, посочени в параграф 1, не надвишава 12 % от финансовия пакет, заделен за Програмата.
Член 10
Методи на изпълнение
Комисията изпълнява Програмата, като си служи с методите на управление, предвидени в член 58 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 11
Съгласуваност и взаимно допълване с други политики
Комисията, в сътрудничество с държавите членки, гарантира общата съгласуваност и взаимно допълване между Програмата и други политики, инструменти и действия на Съюза в тази област, по-специално по линия на многогодишната програма „Права, равенство и гражданство“ (14) за периода 2014-2020 г.
Член 12
Годишни работни програми
Комисията изпълнява Програмата посредством годишни работни програми. Годишните работни програми осъществяват по последователен начин целите, определени в членове 2 и 3, и действията, посочени в член 4 и уточнени допълнително в приложение I.
Комисията приема годишни работни програми под формата на актове за изпълнение в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 16, параграф 2 от настоящия регламент. В тези актове за изпълнение се съдържат елементите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, и по-специално:
а)
извършването на действията в съответствие с член 4 от и приложение I към настоящия регламент и примерното разпределение на финансовите ресурси;
б)
графикът на планираните покани за участие в търгове и покани за представяне на предложения;
Член 13
Оценка и разпространение
1. По искане на Комисията държавите членки ѝ предоставят информация за изпълнението и въздействието на Програмата.
2. Комисията:
а)
до 30 септември 2017 г.:
i)
прави преглед на постигнатия напредък по изпълнението на целите на всички мерки (от гледна точка на резултатите и въздействието), на актуалното състояние във връзка с изпълнението на допустимите действия по член 4 и специфичните действия, посочени в приложение I, на разпределението на средствата в полза на бенефициерите в съответствие с условията, установени в член 5, на ефикасността на използването на средствата и съответната европейска добавена стойност, като отчита промените в развитието на защитата на потребителите, с оглед вземането на решение за подновяване, изменение или преустановяване на мерките;
ii)
представя доклада за оценка относно извършения преглед на Европейския парламент и на Съвета;
б)
при целесъобразност представя до 31 декември 2017 г. законодателно предложение или, при условията на параграф 3, приема делегиран акт.
В доклада за оценка се разглежда също възможността за опростяване, вътрешната и външната съгласуваност, актуалността на всички цели, както и приносът на мерките към приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Под внимание се вземат резултатите от оценката на дългосрочното въздействие на предходната програма.
На въздействието в по-дългосрочен план и на устойчивостта на последиците от Програмата се прави оценка, която да послужи за основа на решение за евентуално подновяване, изменение или преустановяване на последваща програма.
3. С цел да се вземе предвид ситуация, при която в доклада за оценка по параграф 2 бъде констатирано, че специфичните действия, посочени в приложение I, не са били изпълнени до 31 декември 2016 г. и не могат да бъдат изпълнени до края на Програмата, включително когато тези специфични действия вече нямат значение за постигането на целите, посочени в членове 2 и 3, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 15, за да измени приложение I чрез заличаване на въпросните специфични действия.
4. Комисията прави публично достояние резултатите от действията, предприети в съответствие с настоящия регламент.
Член 14
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема подходящи мерки, които да гарантират, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяване на нередности, чрез събиране на неправомерно платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, съразмерни и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Европейската сметна палата имат правомощие за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза съгласно настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да провежда разследвания, включително контрол и проверки на място в съответствие с процедурите, установени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15), и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (16), с оглед да се установи дали е налице измама, корупция или всякаква друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение или решение за предоставяне на безвъзмездни средства или с договор, финансиран по силата на настоящия регламент.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и международни организации, договорите, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, съдържат разпоредби, с които Комисията, Европейската сметна палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания в съответствие със своята компетентност.
Член 15
Делегиране
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове при спазване на установените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в член 3, параграф 3 и член 13, параграф 3, се предоставя на Комисията за периода на действие на Програмата.
3. Делегирането на правомощието, посочено в член 3, параграф 3 и член 13, параграф 3, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на посоченото в същото решение правомощие. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет на основание член 3, параграф 3 и член 13, параграф 3, влиза в сила единствено ако не е повдигнато възражение от страна на Европейския парламент или на Съвета в двумесечен срок от уведомяването на Европейския парламент и на Съвета за този акт или ако преди изтичането на този срок както Европейският парламент, така и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 16
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 17
Преходни мерки
1. Член 6 от Решение № 1926/2006/ЕО продължава да се прилага за действия, попадащи в обхвата на посоченото решение, които не са приключили към 31 декември 2013 г. Със заделените за Програмата финансови средства следователно могат да се покриват и разходи за техническа и административна помощ, необходими за осигуряване на прехода между мерките, приети по силата на Решение № 1926/2006/ЕО, и програмата.
2. При необходимост в бюджета могат да бъдат вписани бюджетни кредити за периода след 31 декември 2020 г. за покриване на предвидените в член 9 разходи, за да се даде възможност за управление на действията, които не са приключили към 31 декември 2020 г.
Член 18
Отмяна
Решение № 1926/2006/ЕО се отменя, считано от 1 януари 2014 г.
Член 19
Влизане в сила и дата на прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 254/2014
af 26. februar 2014
om et flerårigt forbrugerprogram for årene 2014-2020 og om ophævelse af afgørelse nr. 1926/2006/EF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 169,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 med titlen »EUROPA 2020 - En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« (»Europa 2020«) kræver, at borgerne skal have mulighed for fuldt ud at deltage i det indre marked, hvilket gør det nødvendigt at styrke deres mulighed for og tillid til at købe varer og tjenesteydelser over grænserne, navnlig over nettet.
(2)
Unionen bidrager til at sikre et højt niveau for forbrugerbeskyttelse og til at sætte forbrugerne i centrum for det indre marked ved at støtte og supplere medlemsstaternes politikker gennem bestræbelser på at sikre, at EU-borgerne fuldt ud kan udnytte fordelene ved det indre marked, og at deres sikkerhed og juridiske og økonomiske interesser i den forbindelse nyder passende beskyttelse gennem konkrete aktioner.
(3)
Det flerårige forbrugerprogram for årene 2014-2020 (»programmet«) bør bidrage til at sikre et højt niveau for forbrugerbeskyttelse og fuldt ud støtte målene i Europa 2020 med hensyn til vækst og konkurrencedygtighed ved at integrere specifikke betænkeligheder identificeret i Europa 2020 vedrørende en digital dagsorden for Europa med henblik på at sikre, at digitalisering faktisk fører til øget forbrugervelfærd. Det bør ligeledes sikre bæredygtig vækst og udvikling hen imod mere bæredygtige forbrugsmønstre, social inklusion, idet der tages hensyn til de specifikke forhold for sårbare forbrugere og behovene hos en aldrende befolkning, samt intelligent lovgivning bl.a. baseret på overvågning af forbrugermarkeder som hjælp til udformning af intelligent og målrettet lovgivning.
(4)
I Kommissionens meddelelse af 22. maj 2012 med titlen »En europæisk forbrugerdagsorden - Øget tillid og vækst« (»forbrugerdagsordenen«) fastlægges de strategiske rammer for EU-forbrugerpolitik i de kommende år, hvor forbrugernes interesser støttes i alle Unionens politikker. Formålet med denne forbrugerdagsorden er at indføre en strategi, ifølge hvilken den politiske indsats effektivt kan støtte forbrugerne gennem hele livet ved at sikre udbydelsen af sikre varer og tjenesteydelser, oplyse og uddanne dem, støtte de organer, der repræsenterer dem, styrke deres rettigheder, ved at give dem adgang til retssystemet og klagemuligheder samt ved at sikre, at forbrugerlovgivningen håndhæves.
(5)
Den seneste økonomiske krise har påvist en række mangler og uoverensstemmelser i forbindelse med det indre marked, som har haft negative konsekvenser for forbrugernes og borgernes tillid. Selv om det er nødvendigt at anerkende de stramme budgetmæssige rammer, inden for hvilke Unionen i øjeblikket udøver sin virksomhed, bør Unionen dog stille tilstrækkelige finansielle midler til rådighed til, at programmets mål kan nås, og bør derfor støtte Europa 2020.
(6)
Det er af afgørende betydning for gennemførelsen af det indre marked at fjerne de tilbageværende uberettigede eller uforholdsmæssige hindringer for et velfungerende indre marked og forbedre borgernes tillid og tiltro til systemet, navnlig i forbindelse med grænseoverskridende køb. Unionen bør stræbe efter at skabe hensigtsmæssige markedsvilkår ved at give forbrugerne tilstrækkelige værktøjer, oplysninger og kompetencer, så de kan træffe velovervejede og informerede beslutninger, og ved at gøre forbrugerne mere bevidste.
(7)
I denne forordning tages der højde for de økonomiske, sociale og tekniske omstændigheder og de ledsagende nye udfordringer. Med de aktioner, der modtager støtte i henhold til dette program, tilsigtes det navnlig at tage fat om de problemer, der er forbundet med globaliseringen, digitaliseringen, de stadig mere komplekse beslutninger, som forbrugerne må træffe, behovet for udvikling hen imod mere bæredygtige forbrugsmønstre, en aldrende befolkning, social udstødelse og spørgsmålet om sårbare forbrugere. Der lægges stor vægt på at integrere forbrugerinteresser i alle EU-politikker i overensstemmelse med artikel 12 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Koordineringen med andre EU-politikker og -programmer er et vigtigt led i at sikre, at der i forbindelse med andre politikker tages behørigt hensyn til forbrugerinteresser. For at fremme synergi og undgå dobbeltarbejde bør andre EU-fonde og -programmer åbne mulighed for at yde finansiel støtte til at integrere forbrugerinteresser i deres respektive områder.
(8)
Programmet bør sikre et højt beskyttelsesniveau for alle forbrugere og lægge særlig vægt på sårbare forbrugere med henblik på at tage hensyn til deres specifikke behov og styrke deres kapacitet som krævet i Europa-Parlamentets beslutning af 22. maj 2012 om en strategi til styrkelse af sårbare forbrugeres rettigheder (4). Navnlig bør programmet sikre, at sårbare forbrugere har adgang til information om varer og tjenester, så de har lige muligheder for at træffe frie og informerede valg, især da sårbare forbrugere kan have svært ved at få adgang til og forstå forbrugeroplysninger og derfor risikerer at blive vildledt.
(9)
Programmet bør især tage hensyn til børn, bl.a. gennem et samarbejde med berørte parter for at sikre, at de forpligter sig til at anvende ansvarlige reklamer henvendt til mindreårige, og navnlig til at bekæmpe vildledende onlinereklamer.
(10)
Der bør fastlægges aktioner i programmet, som skal danne en EU-ramme for deres finansiering. I overensstemmelse med artikel 54 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (5) skal denne forordning udgøre retsgrundlaget for disse aktioner og for gennemførelsen af programmet. Denne forordning bygger på og viderefører de aktioner, der modtager støtte under Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1926/2006/EF (6).
(11)
Det er vigtigt at styrke forbrugerbeskyttelsen. For at nå dette generelle mål bør der fastsættes specifikke målsætninger for sikkerhed, forbrugeroplysning og uddannelse, støtte til forbrugerorganisationer på EU-plan, rettigheder og klageadgang samt håndhævelse med hensyn til forbrugerrettigheder. Værdien og indvirkningen af de foranstaltninger, der iværksættes inden for rammerne af programmet, bør regelmæssigt overvåges og evalueres for at fremme en mere intelligent udformning af politikken i forbrugernes interesse. Med henblik på at evaluere forbrugerpolitikken og navnlig de præcise indvirkninger af de trufne foranstaltninger bør der udarbejdes indikatorer, hvis værdi imidlertid bør betragtes i en bredere sammenhæng.
(12)
Det er vigtigt at øge forbrugernes tillid. For at nå dette mål er det nødvendigt at styrke indsatsområdet, bl.a. gennem passende finansiel støtte til forbrugerorganisationer på EU-plan og europæiske forbrugercentre, under hensyntagen til deres vigtige rolle med hensyn til at formidle oplysninger og yde bistand til forbrugerne om deres rettigheder, støtte forbrugerne i tvister om forbrugerspørgsmål, navnlig for så vidt angår adgang til passende tvistbilæggelsesordninger, og fremme forbrugernes interesser i forbindelse med det indre markeds hensigtsmæssige funktion. Disse organisationer og centre bør have kapacitet til at forbedre forbrugerbeskyttelsen og -tilliden gennem konkrete tiltag og skræddersyet bistand, oplysning og uddannelse.
(13)
Det er nødvendigt at fastsætte de støtteberettigede aktioner, hvormed disse målsætninger skal nås.
(14)
Det er nødvendigt at definere, hvilke kategorier af potentielle støttemodtagere der kan få tilskud.
(15)
Der anføres i denne forordning et finansielt referencegrundlag for programmet som omhandlet i punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (7), uden at dette berører Europa-Parlamentets og Rådets budgetmæssige beføjelser i henhold til TEUF.
(16)
I tråd med principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning, gennemsigtighed og fleksibilitet i gennemførelsen af programmet bør det kun være tilladt at videreføre forvaltningsorganet, hvis alle kravene i Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 (8) er opfyldt.
(17)
Unionens og medlemsstaternes udgifter inden for forbrugersikkerhed, uddannelse, rettigheder og håndhævelse bør koordineres bedre med henblik på at sikre komplementaritet, større effektivitet og synlighed samt at opnå bedre budgetmæssige synergier.
(18)
Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde indeholder bestemmelser om samarbejde inden for forbrugerbeskyttelse mellem Unionen og dens medlemsstater på den ene side og de lande i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, der deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, på den anden side. Andre lande bør også kunne deltage i programmet, herunder især Unionens nabolande og lande, der har ansøgt om EU-medlemskab, kandidatlande og tiltrædende lande.
(19)
Man bør i forbindelse med programmets gennemførelse og i betragtning af globaliseringen af produktionskæden og markedernes stadigt større indbyrdes afhængighed forsøge at fremme samarbejdet med tredjelande, der ikke deltager i programmet, idet der tages hensyn til relevante aftaler mellem disse tredjelande og EU.
(20)
Beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF bør delegeres til Kommissionen for så vidt angår tilpasningen af de indikatorer, der er fastsat i bilag II, for at tage højde for ændringer af den lovgivningsmæssige ramme inden for forbrugerbeskyttelse og for så vidt angår en ændring af bilag I ved at fjerne specifikke foranstaltninger for at tage højde for resultaterne af en evalueringsrapport fra Kommissionen. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af de relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(21)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til vedtagelsen af de årlige arbejdsprogrammer. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (9). Da programmet ikke opstiller kriterier for produkternes sikkerhed, men har til formål at yde økonomisk støtte til redskaber til gennemførelsen af produktsikkerhedspolitik, og da det kun drejer sig om et ret lille beløb, er det hensigtsmæssigt at anvende rådgivningsproceduren.
(22)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes ved hjælp af forholdsmæssige foranstaltninger under hele udgiftscyklussen, herunder ved forebyggelse, afsløring og efterforskning af uregelmæssigheder, inddrivelse af midler, der er gået tabt, udbetalt uretmæssigt eller anvendt forkert, og efter omstændighederne med administrative og økonomiske sanktioner i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
(23)
Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af de berørte områders grænseoverskridende karakter men kan på grund af Unionens større handleevne bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(24)
Afgørelse nr. 1926/2006/EF bør ophæves.
(25)
Der bør sikres en gnidningsløs overgang uden afbrydelse mellem EF-handlingsprogrammet inden for forbrugerpolitik (2007-2013) fastsat ved afgørelse nr. 1926/2006/EF og nærværende program, navnlig hvad angår videreførelse af flerårige foranstaltninger og evalueringen af resultaterne af det forrige program og af de områder, der kræver større opmærksomhed. Det er endvidere hensigtsmæssigt at tilpasse nærværende programs gyldighedsperiode til varigheden af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020, som er fastlagt i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (10). Nærværende program bør derfor finde anvendelse fra den 1. januar 2014. Fra den 1. januar 2021 bør bevillingerne til teknisk og administrativ bistand i givet fald dække de udgifter, der vedrører forvaltningen af de aktioner, der ikke er afsluttet ultimo 2020 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Flerårigt forbrugerprogram
Med denne forordning oprettes et flerårigt forbrugerprogram for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 (»programmet«).
Artikel 2
Overordnet målsætning
Den overordnede målsætning med programmet er at sikre et højt niveau for forbrugerbeskyttelse, at give forbrugerne indflydelse og at sætte dem i centrum for det indre marked inden for rammerne af en overordnet strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Programmet tilsigter at opnå dette ved at bidrage til beskyttelse af forbrugernes sundhed, sikkerhed og juridiske og økonomiske interesser samt til fremme af deres ret til information, uddannelse og til at organisere sig med henblik på at beskytte deres interesser og til støtte for integrationen af forbrugerinteresser i andre politikområder. Programmet supplerer, støtter og overvåger medlemsstaternes politikker.
Artikel 3
Specifikke målsætninger og indikatorer
1. Den overordnede målsætning i artikel 2 skal forfølges gennem følgende specifikke målsætninger:
a)
Målsætning I - Sikkerhed: at styrke og øge produktsikkerheden gennem effektiv markedsovervågning i hele Unionen.
Denne målsætning bliver især vurderet gennem aktiviteten og effektiviteten i EU-systemet for hurtig varsling for farlige forbrugsgoder (RAPEX).
b)
Målsætning II - Forbrugeroplysning og -uddannelse samt støtte til forbrugerorganisationer: at give forbrugerne bedre uddannelse, information og større bevidsthed om deres rettigheder, at udvikle evidensgrundlaget for forbrugerpolitik og støtte forbrugerorganisationer, idet der herunder tages hensyn til sårbare forbrugeres specifikke behov.
c)
Målsætning III - Rettigheder og klageadgang: at udvikle og styrke forbrugernes rettigheder, særlig gennem intelligent lovgivning og ved at forbedre adgangen til enkle, effektive, hurtige og billige klagemuligheder, herunder til alternative tvistbilæggelsesordninger.
Denne målsætning bliver især vurderet gennem anvendelse af alternativ tvistbilæggelse til løsning af grænseoverskridende tvister og gennem aktiviteten i en EU-dækkende onlinetvistbilæggelsesordning samt gennem procentdelen af forbrugere, der skrider til handling som reaktion på et opstået problem.
d)
Målsætning IV - Håndhævelse: at fremme håndhævelsen af forbrugernes rettigheder ved at styrke samarbejdet mellem de nationale håndhævende myndigheder og ved at støtte forbrugerne med rådgivning.
Denne målsætning bliver især vurderet gennem informationsstrømmen og effektiviteten af samarbejdet inden for netværket for forbrugerbeskyttelsessamarbejde, aktiviteten i de europæiske forbrugercentre, og i hvilket omfang forbrugerne kender til dem.
Forbrugeroplysning og -deltagelse af høj kvalitet er en tværsektoriel prioritet og bør derfor så vidt muligt udtrykkeligt medtages i alle de sektorbestemte målsætninger og foranstaltninger, der finansieres under programmet.
2. En beskrivelse af indikatorerne er fastsat i bilag II.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til efter artikel 15 at vedtage delegerede retsakter for at tilpasse de indikatorer, der er fastsat i bilag II.
Artikel 4
Støtteberettigede aktioner
De specifikke målsætninger i artikel 3 skal nås ved hjælp af de støtteberettigede aktioner, der er opstillet i følgende liste:
a)
under målsætning I - Sikkerhed:
1)
videnskabelig rådgivning og risikoanalyse, der vedrører forbrugernes sundhed og sikkerhed med hensyn til nonfoodprodukter og tjenesteydelser, herunder støtte til de opgaver, der påhviler de uafhængige videnskabelige komitéer, som er oprettet ved Kommissionens afgørelse 2008/721/EF (11)
2)
koordinering af markedsovervågnings- og håndhævelsesaktioner vedrørende produktsikkerhed i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF (12) og aktioner til forbedring af sikkerheden af forbrugertjenester
3)
vedligeholdelse og yderligere udvikling af kosmetikdatabaser
b)
under målsætning II - Forbrugeroplysning og -uddannelse samt støtte til forbrugerorganisationer:
4)
opbygning af og forbedring af adgangen til evidensgrundlaget for politikformuleringen på områder, der berører forbrugerne, for udformningen af intelligent og målrettet lovgivning og for identificeringen af eventuelle markedssvigt eller ændrede forbrugerbehov, der kan danne et grundlag for udviklingen af forbrugerpolitikken, for identifikation af de områder, som er mest problematiske for forbrugerne, og for integrationen af forbrugernes interesser i andre EU-politikker
5)
støtte gennem finansiering af forbrugerorganisationer på EU-plan og gennem kapacitetsopbygning for forbrugerorganisationer på EU-plan og på nationalt og regionalt plan til øget gennemsigtighed og udveksling af bedste praksis og erfaring
6)
forbedret gennemsigtighed på forbrugermarkederne og i forbrugeroplysningen for at sikre, at forbrugerne har let adgang til sammenlignelige og pålidelige oplysninger, også på tværs af grænserne, således at forbrugerne ikke alene kan sammenligne priser på varer og tjenesteydelser, men også deres kvalitet og bæredygtighed
7)
bedre forbrugeruddannelse gennem hele livet, med særlig fokus på sårbare forbrugere
c)
under målsætning III - Rettigheder og klageadgang:
8)
Kommissionens udarbejdelse af forbrugerbeskyttelseslovgivning og andre former for regulering til overvågning af medlemsstaternes gennemførelse af den og den efterfølgende vurdering af dens virkning og fremme af sam- og selvregulerende initiativer samt overvågning af disse initiativers reelle virkninger på forbrugermarkederne
9)
lettere adgang til tvistbilæggelsesordninger for forbrugerne, navnlig til alternative tvistbilæggelsesordninger, herunder et EU-dækkende onlinesystem og et netværk af nationale instanser for alternativ tvistbilæggelse, med særlig fokus på passende foranstaltninger til sikring af sårbare forbrugeres behov og rettigheder og overvågning af, hvorledes tvistbilæggelsesordninger fungerer, og om de er effektive for forbrugerne, herunder gennem udvikling og vedligeholdelse af relevante it-værktøjer samt udveksling af eksisterende bedste praksis og erfaringer i medlemsstaterne
d)
under målsætning IV - Håndhævelse:
10)
koordinering af overvågnings- og håndhævelsesaktioner i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (13)
11)
finansiel støtte til fælles aktioner med offentlige organer eller nonprofitorganisationer, som indgår i EU-netværk, der informerer forbrugerne og bistår dem med at udøve deres rettigheder og få adgang til passende tvistbilæggelse, herunder udenretslige ordninger til onlinetvistbilæggelse (Det Europæiske Netværk af Forbrugercentre).
Hvor det er relevant, præciseres de støtteberettigede aktioner i nærværende artikels første stykke yderligere med specifikke aktioner i bilag I.
Artikel 5
Tilskudsberettigede modtagere
1. Tilskud til driften af forbrugerorganisationer på EU-plan kan tildeles europæiske forbrugerorganisationer, som opfylder alle de følgende betingelser:
a)
De er ikkestatslige nonprofitorganisationer, der er uafhængige af industrielle, kommercielle og erhvervsmæssige samt andre interesser, der kan medføre interessekonflikter, og deres primære formål og aktiviteter er at fremme og beskytte forbrugernes sundhed, sikkerhed samt økonomiske og juridiske interesser i Unionen.
b)
De har fået mandat til at repræsentere forbrugernes interesser på EU-plan af organisationer i mindst halvdelen af medlemsstaterne, som efter nationale regler eller praksis repræsenterer forbrugerne, og som opererer på regionalt eller nationalt plan.
2. Tilskud til driften af internationale organer, der fremmer principper og politikker, som bidrager til programmets målsætninger, kan tildeles organisationer, som opfylder alle de følgende betingelser:
a)
De er ikkestatslige nonprofitorganisationer, der er uafhængige af industrielle, kommercielle og erhvervsmæssige samt andre interesser, der kan medføre interessekonflikter, og deres primære formål og aktiviteter er at fremme og beskytte forbrugernes sundhed, sikkerhed samt økonomiske og juridiske interesser.
b)
De udfører alle de følgende aktiviteter: stiller en formel ordning til rådighed, hvor forbrugerrepræsentanter fra Unionen og tredjelande kan bidrage til politiske diskussioner og politikker, arrangerer møder med embedsmænd og lovgivere for at fremme og slå til lyd for forbrugerinteresser over for de offentlige myndigheder, identificerer fælles forbrugeranliggender og -udfordringer, fremmer forbrugersynspunkter i forbindelse med bilaterale forbindelser mellem Unionen og tredjelande, bidrager til udveksling og formidling af ekspertise og viden med relation til forbrugerspørgsmål i Unionen og tredjelande og udarbejder politikanbefalinger.
3. Tilskud til driften af organer på EU-plan, som er oprettet med henblik på koordinering af håndhævelsesaktioner vedrørende produktsikkerhed, kan tildeles organer, der er anerkendt til dette formål i medfør af EU-lovgivningen.
4. Aktionstilskud til EU-dækkende organer med henblik på udvikling af adfærdskodekser, bedste praksis og retningslinjer for sammenligning af priser, produktkvalitet og bæredygtighed kan tildeles organer, som opfylder alle de følgende betingelser:
a)
De er ikkestatslige nonprofitorganisationer, der er uafhængige af industrielle, kommercielle og erhvervsmæssige eller andre interesser, der kan medføre interessekonflikter, og blandt deres primære formål og aktiviteter er fremme og beskyttelse af forbrugernes interesser.
b)
De opererer i mindst halvdelen af medlemsstaterne.
5. Tilskud til afholdelse af formandskabets arrangementer vedrørende Unionens forbrugerpolitik kan tildeles nationale myndigheder i den medlemsstat, der har formandskabet for rådssammensætningerne bortset fra Udenrigsrådet, eller organer, der er udpeget af den pågældende medlemsstat.
6. Aktionstilskud til forbrugermyndigheder i medlemsstaterne og til de tilsvarende myndigheder i tredjelande kan tildeles myndigheder, der er anmeldt til Kommissionen i henhold til forordning (EF) nr. 2006/2004 eller direktiv 2001/95/EF af en medlemsstat eller et tredjeland, jf. artikel 7 i denne forordning, eller til nonprofitorganisationer, der udtrykkeligt er udpeget af de pågældende myndigheder med henblik herpå.
7. Tilskud til retshåndhævelsespersonale fra medlemsstaterne og fra tredjelande kan tildeles embedsmænd fra myndigheder, der er anmeldt til Kommissionen i henhold til forordning (EF) nr. 2006/2004 og direktiv 2001/95/EF af en medlemsstat eller et tredjeland, jf. artikel 7 i denne forordning.
8. Aktionstilskud kan tildeles et organ udpeget af en medlemsstat eller et tredjeland, jf. artikel 7, som er en nonprofitorganisation udvalgt ved en gennemsigtig procedure eller et offentligt organ. Det udpegede organ skal indgå i et EU-netværk, der informerer forbrugerne og bistår dem med at udøve deres rettigheder og få adgang til passende tvistbilæggelse (Det Europæiske Netværk af Forbrugercentre). Der kan skabes en partnerskabsramme som en langsigtet samarbejdsmekanisme mellem Kommissionen og Det Europæiske Netværk af Forbrugercentre og/eller dets organer.
9. Aktionstilskud kan tildeles klageinstanser, der er etableret og driver virksomhed i Unionens medlemsstater og i lande i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, som deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, og som er ansvarlige for at indsamle forbrugerklager eller forsøge at finde en løsning på klager, rådgive eller give oplysninger til forbrugerne om klager eller forespørgsler, og som er tredjepart til en klage eller en forespørgsel fra en forbruger om en forhandler. Dette omfatter ikke forbrugerklagemekanismer, der drives af forhandlere, og som behandler forespørgsler og klager direkte med forbrugeren, eller mekanismer, der yder klagetjenester, der drives af eller på vegne af en forhandler.
Artikel 6
Finansieringsramme
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 fastsættes til 188 829 000 EUR i løbende priser.
2. De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for den flerårige finansielle ramme.
Artikel 7
Tredjelandes deltagelse i programmet
Følgende lande kan deltage i programmet:
a)
landene i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, som deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde
b)
tredjelande, særlig tiltrædelses- og kandidatlande samt potentielle ansøgerlande, og lande, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, i overensstemmelse med de generelle principper og generelle vilkår og betingelser for disse landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler, associeringsrådsafgørelser eller i lignende aftaler.
Artikel 8
Støtteformer og maksimumssatsen for samfinansiering
1. I henhold til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 kan finansiel støtte fra Unionen tildeles i form af enten tilskud eller offentlige indkøb eller andre interventioner, der er nødvendige for at opnå målene i artikel 2 og 3 i nærværende forordning.
2. Tilskuddene fra Unionen og de højeste satser for disse tilskud fastlægges således:
a)
tilskud til driften af forbrugerorganisationer på EU-plan, jf. artikel 5, stk. 1, må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede udgifter
b)
tilskud til driften af internationale organer, der fremmer principper og politikker, som bidrager til programmets målsætninger, jf. artikel 5, stk. 2, må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede udgifter
c)
tilskud til driften af organer på EU-plan, som er oprettet med henblik på koordinering af håndhævelsesaktioner vedrørende produktsikkerhed, og som er anerkendt til dette formål i medfør af EU-lovgivningen, jf. artikel 5, stk. 3, må ikke overstige 95 % af de støtteberettigede udgifter
d)
aktionstilskud til EU-dækkende organer til udvikling af adfærdskodekser, bedste praksis og retningslinjer for sammenligning af priser, produktkvalitet og bæredygtighed, jf. artikel 5, stk. 4, må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede udgifter
e)
tilskud til afholdelse af formandskabets arrangementer vedrørende Unionens forbrugerpolitik til nationale myndigheder i den medlemsstat, der har formandskabet for rådssammensætningerne bortset fra Udenrigsrådet, eller til organer, der er udpeget af den pågældende medlemsstat, må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede udgifter
f)
aktionstilskud til forbrugermyndigheder i medlemsstaterne og til de tilsvarende myndigheder i tredjelande, som deltager i henhold til artikel 7, jf. artikel 5, stk. 6, må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede udgifter, undtagen i tilfælde af aktioner med særlig stor nytteværdi, hvor Unionens bidrag til de støtteberettigede udgifter ikke må overstige 70 %
g)
tilskud til udveksling af retshåndhævelsespersonale fra medlemsstaterne og tredjelande, der deltager i henhold til artikel 7, jf. artikel 5, stk. 7, til dækning af rejse- og opholdsudgifter
h)
aktionstilskud til organer udpeget af en medlemsstat eller et tredjeland omhandlet i artikel 7, jf. artikel 5, stk. 8, må ikke overstige 70 % af de støtteberettigede udgifter
i)
aktionstilskud til nationale forbrugerklageinstanser, jf. artikel 5, stk. 9, må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede omkostninger.
3. Aktioner anses for at have særlig stor nytteværdi i henhold til stk. 2, litra f), når de:
a)
for så vidt angår tilskud, der er tildelt myndighederne og anmeldt til Kommissionen i henhold til forordning (EF) nr. 2006/2004, omfatter mindst seks medlemsstater, eller de vedrører overtrædelser, der er eller kan være til skade i to eller flere medlemsstater
b)
for så vidt angår tilskud, der er tildelt myndigheder med ansvar for forbrugerproduktsikkerhed, omfatter mindst ti medlemsstater, der deltager i det europæiske netværk mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder for produktsikkerhed som omhandlet i artikel 10 i direktiv 2001/95/EF, eller de bidrager til gennemførelsen af markedsovervågningsaktiviteter inden for produktsikkerhed for forbrugerne, som fastsat i en EU-retsakt.
Artikel 9
Administrativ og teknisk bistand
1. Finansieringsrammen for programmet kan også dække udgifter til forberedelse, overvågning, kontrol, revision og evaluering, som er en nødvendighed for at forvalte programmet og opnå målene med det, bl.a. formidling af Unionens politiske prioriteringer til virksomhederne, for så vidt de vedrører denne forordnings generelle målsætning, samt andre udgifter til administrativ eller teknisk bistand, som Kommissionen afholder i forbindelse med forvaltningen af programmet.
2. Det samlede beløb, der afsættes til dækning af udgifter til forberedelse, overvågning, kontrol, revision og evaluering samt til teknisk og administrativ bistand, som omhandlet i stk. 1, må ikke overstige 12 % af programmets finansieringsramme.
Artikel 10
Gennemførelsesmetoder
Kommissionen gennemfører programmet ved hjælp af de forvaltningsmetoder, der er nævnt i artikel 58 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
Artikel 11
Sammenhæng og komplementaritet med andre politikker
Kommissionen sikrer, i samarbejde med medlemsstaterne, at programmet generelt er i overensstemmelse med og komplementerer andre relevante EU-politikker, -instrumenter og -aktioner, navnlig i henhold til det flerårige program for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab for perioden 2014 til 2020 (14).
Artikel 12
Årlige arbejdsprogrammer
Kommissionen gennemfører programmet ved hjælp af årlige arbejdsprogrammer. De årlige arbejdsprogrammer skal sikre en ensartet gennemførelse af målsætningerne i artikel 2 og 3 og af aktionerne i artikel 4, der er nærmere præciseret i bilag I.
Kommissionen vedtager årlige arbejdsprogrammer i form af gennemførelsesretsakter efter rådgivningsproceduren i artikel 16, stk. 2, i nærværende forordning. Disse gennemførelsesretsakter opstiller de elementer, der er foreskrevet i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, og navnlig:
a)
gennemførelse af aktionerne i henhold til artikel 4 i og bilag I til denne forordning og den vejledende tildeling af finansielle ressourcer
b)
tidsplanen for de planlagte udbud og indkaldelser af forslag.
Artikel 13
Evaluering og formidling
1. På opfordring af Kommissionen indsender medlemsstaterne til Kommissionen oplysninger om gennemførelsen og virkningerne af programmet.
2. Kommissionen skal:
a)
senest den 30. september 2017:
i)
undersøge, hvorvidt målene for alle foranstaltningerne er nået (med hensyn til resultater og virkninger), i hvilket omfang de støtteberettigede aktioner i artikel 4 og de specifikke aktioner i bilag I er gennemført, om midlerne til tilskudsmodtagerne er tildelt i overensstemmelse med betingelserne i artikel 5, om anvendelsen af ressourcerne er effektiv samt den europæiske merværdi heraf, under hensyntagen til udviklingen inden for forbrugerbeskyttelse, med henblik på at træffe beslutning om forlængelse, ændring eller indstilling af foranstaltningerne
ii)
forelægge Europa-Parlamentet og Rådet evalueringsrapporten om den gennemførte undersøgelse
b)
senest den 31. december 2017 eventuelt fremlægge et lovgivningsmæssigt forslag eller, jf. stk. 3, vedtage en delegeret retsakt.
Evalueringsrapporten skal endvidere behandle muligheden for forenkling, den interne og eksterne sammenhæng, den fortsatte relevans af alle målsætninger samt foranstaltningernes bidrag til EU-prioriteter for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Den skal tage højde for evalueringsresultater vedrørende den langsigtede virkning af det forudgående program.
De langsigtede virkninger og bæredygtigheden af virkningerne af programmet skal evalueres med henblik på at træffe beslutning om en eventuel forlængelse, ændring eller indstilling af et efterfølgende program.
3. For at tage højde for situationer, hvor det i evalueringsrapporten i henhold til stk. 2 konkluderes, at de specifikke aktioner i bilag I ikke er gennemført senest den 31. december 2016 og ikke kan gennemføres inden udgangen af programperioden, herunder når disse specifikke aktioner ikke længere er relevante for opfyldelsen af målsætningerne i artikel 2 og 3, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 15 for at ændre bilag I ved at fjerne de pågældende specifikke aktioner.
4. Kommissionen sørger for, at resultaterne af de aktioner, der iværksættes i henhold til denne forordning, gøres offentligt tilgængelige.
Artikel 14
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen træffer egnede foranstaltninger til at sikre, at Unionens finansielle interesser bliver beskyttet, når der gennemføres aktioner, der finansieres i henhold til denne forordning; beskyttelsen skal sikres ved foranstaltninger til forebyggelse af svig, bestikkelse og andre ulovlige aktiviteter, ved effektiv kontrol og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, ved inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved administrative og finansielle sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Den Europæiske Revisionsret har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at kontrollere alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i henhold til denne forordning.
3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan foretage undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet, i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (15) og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (16), for at klarlægge, om der er begået svig, bestikkelse eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt finansieret i henhold til denne forordning.
4. Samarbejdsaftaler med tredjelande og med internationale organisationer, kontrakter, aftaler om tilskud og afgørelser om ydelse af tilskud som følge af gennemførelsen af denne forordning skal indeholde bestemmelser, der udtrykkeligt giver Kommissionen, Den Europæiske Revisionsret og OLAF beføjelse til at foretage denne kontrol og undersøgelse i overensstemmelse med deres respektive beføjelser, jf. dog stk. 1, 2 og 3.
Artikel 15
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 3, stk. 3, og artikel 13, stk. 3, tillægges Kommissionen for programmets gyldighedsperiode.
3. Den i artikel 3, stk. 3, og artikel 13, stk. 3, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 3, stk. 3, og artikel 13, stk. 3, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 16
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg i betydningen i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 17
Overgangsbestemmelser
1. Artikel 6 i afgørelse nr. 1926/2006/EF finder fortsat anvendelse på aktioner, som er omfattet af denne afgørelse, og som ikke er afsluttet inden den 31. december 2013. Derfor kan den finansielle tildeling til programmet også omfatte udgifter til teknisk og administrativ bistand, som er nødvendige for at sikre overgangen mellem de foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til afgørelse nr. 1926/2006/EF, og programmet.
2. Bevillingerne kan om nødvendigt opføres i budgettet efter den 31. december 2020 til dækning af udgifter, som er omhandlet i artikel 9, således at aktioner, der ikke er afsluttet den 31. december 2020, fortsat kan forvaltes.
Artikel 18
Ophævelse
Afgørelse nr. 1926/2006/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2014.
Artikel 19
Ikrafttrædelse og anvendelsesdato
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 26. februar 2014.