ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/1513 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 9 септември 2015 година
за изменение на Директива 98/70/ЕО относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 2009/28/ЕО за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него и член 114 от него във връзка с член 1, параграфи 3-13 и член 2, параграфи 5-7 от настоящата директива,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след като се консултираха с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съгласно член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) всяка държава членка трябва до 2020 г. да постигне дял на енергията от възобновяеми източници във всички видове транспорт от най-малко 10 % от крайното потребление на енергия в държавата членка. Добавянето на биогорива е един от методите, с които разполагат държавите членки за постигането на тази цел, и се очаква то най-много да допринесе за това. Директива 2009/28/ЕО подчертава и необходимостта от енергийна ефективност в сектора на транспорта, която е абсолютно наложителна, тъй като ако цялостното търсене на енергия в транспорта продължава да расте, устойчивото постигане на задължителна цел за дял на енергията от възобновяеми източници е вероятно да става все по-трудно. Поради тази причина и поради значението на енергийната ефективност и за намаляването на емисиите на парникови газове, държавите членки и Комисията се насърчават да включват по-подробна информация относно мерките, свързани с енергийната ефективност в сектора на транспорта, в докладите, които трябва да представят в съответствие с приложение IV към Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4) и друго законодателство на Съюза във връзка с насърчаването на енергийната ефективност в сектора на транспорта.
(2)
Предвид целта на Съюза за още по-голямо намаление на емисиите на парникови газове и като се има предвид значителният принос за тези емисии на горивата, използвани в автомобилния транспорт, съгласно член 7а, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) държавите членки изискват от доставчиците на горива или енергия до 31 декември 2020 г. да намалят най-малко с 6 % емисиите на парникови газове на единица енергия за целия жизнен цикъл на горивата, използвани в Съюза от пътни превозни средства, извънпътна подвижна техника, селскостопански или горски трактори и плавателни съдове с развлекателна цел, когато не плават в морски води. Добавянето на биогорива е един от методите, с които разполагат доставчиците за изкопаеми горива, за да намалят интензитета на емисиите на парникови газове от доставяните изкопаеми горива.
(3)
В Директива 2009/28/ЕО се определят критерии за устойчивост, на които трябва да отговарят биогоривата и течните горива от биомаса, за да се отчитат за целите на същата директива и да е допустимо тяхното включване в схеми за публично подпомагане. Критериите включват изисквания относно минималното намаление на емисиите на парникови газове, което трябва да бъде постигнато чрез биогоривата и течните горива от биомаса в сравнение с изкопаемите горива. Идентични критерии за устойчивост във връзка с биогоривата са определени в Директива 98/70/ЕО.
(4)
Когато пасища или земеделски земи, използвани преди за отглеждане на хранителни и фуражни култури, бъдат пренасочени към отглеждането на култури за производство на биогорива, търсенето на съответните култури не за гориво ще трябва както и преди да се задоволи или чрез засилване на сегашното производство, или чрез превръщане на неземеделски земи в обработваеми другаде. Вторият случай представлява непряка промяна в земеползването и когато тя е свързана с преустройството на площи с големи почвени въглеродни запаси, може да доведе до значителни емисии на парникови газове. Поради това директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО следва да бъдат изменени, като се включат в тях разпоредби в отговор на въздействието на непреките промени в земеползването, тъй като сегашните видове биогорива се произвеждат главно от култури, отглеждани върху съществуващи земеделски земи. Тези разпоредби следва да вземат надлежно под внимание необходимостта да се защитят вече направените инвестиции.
(5)
Въз основа на предоставените от държавите членки прогнози за търсенето на биогорива и оценки за емисиите вследствие на непреки промени в земеползването при използване на различни суровини за биогорива, може да се очаква, че дължащите се на непреки промени в земеползването емисии на парникови газове ще са значителни и могат да неутрализират отчасти или изцяло намалението на тези емисии за отделните биогорива. Това се дължи на обстоятелството, че почти цялото производство на биогорива през 2020 г. се очаква да бъде от култури, отглеждани на земи, които могат да бъдат използвани за задоволяване на пазара на храни и фуражи. С цел да се намалят тези емисии е уместно съответното разграничаване между групите култури - например маслодайни, захарни, зърнени и други култури, съдържащи скорбяла. Освен това е необходимо да се насърчи научноизследователската и развойната дейност за биогорива от ново поколение, които не се конкурират с хранителните култури, както и да се проучи още по-задълбочено въздействието на различните групи култури както върху преките, така и върху непреките промени в земеползването.
(6)
За да се избегне стимулирането на съзнателно увеличаване на производството на остатъци от преработването за сметка на основния продукт, от определението на „остатък от преработване“ следва да се изключат остатъците от производствен процес, който е бил предумишлено изменен за тази цел.
(7)
Вероятно транспортният сектор ще се нуждае от течни горива от възобновяеми източници, за да може да намали своите емисии на парникови газове. Биогоривата от ново поколение, като например произведените от отпадъци или водорасли, осигуряват големи намаления на емисиите на парникови газове с нисък риск да причинят непреки промени в земеползването и не се конкурират пряко за земеделски земи с пазарите на хранителни и фуражни култури. Следователно е целесъобразно да се насърчават по-голяма научноизследователска и развойна дейност и по-голямото производство на такива биогорива от ново поколение, тъй като понастоящем те не се предлагат на пазара в големи количества, което се дължи отчасти на конкуренцията за държавни субсидии от страна на утвърдените технологии за биогорива от хранителни култури.
(8)
Желателно е още през 2020 г. да бъде постигнато значително по-високо равнище на потребление на биогорива от ново поколение в Съюза в сравнение с настоящата крива на потреблението. Всяка държава членка следва да насърчава потреблението на такива биогорива от ново поколение и да се стреми да постигне минимално потребление на своя територия на биогорива от ново поколение, като набележи правно необвързваща национална подцел, която да се стреми да постигне в рамките на задължението за осигуряване до 2020 г. на дял на енергията от възобновяеми източници във всички видове транспорт от най-малко 10 % от крайното потребление на енергия в същата държава членка. Плановете на държавите членки за постигането на техните национални цели, когато такива са налице, следва да бъдат публикувани с оглед по-голяма прозрачност и предвидимост за пазара.
(9)
Освен това е целесъобразно държавите членки да докладват на Комисията за равнищата на потребление на биогорива от ново поколение на тяхната територия в момента на определяне на националната цел, както и за постигнатото по изпълнението на тези национални подцели за 2020 г., за което следва да бъде публикуван обобщаващ доклад, така че да се направи оценка на ефективността на въведените с настоящата директива мерки за намаляване на риска от емисии на парникови газове вследствие на непреки промени в земеползването чрез насърчаване на биогоривата от ново поколение. Очаква се биогоривата от ново поколение, които имат слабо отражение върху непреките промени в земеползването и водят до голямо намаление на общите емисии на парникови газове, и тяхното насърчаване да продължат да играят важна роля за декарбонизацията на транспорта и разработването на транспортни технологии с ниски нива на въглеродни емисии и след 2020 г.
(10)
В заключенията си от 23 и 24 октомври 2014 г. Европейският съвет подчерта значението на намаляването на емисиите на парникови газове и рисковете, свързани със зависимостта от изкопаеми горива в транспортния сектор, в рамката за 2030 г. за климата и енергетиката, и прикани Комисията допълнително да проучи инструменти и мерки за цялостен и неутрален в технологично отношение подход за насърчаване на намаляването на емисиите и енергийна ефективност в транспорта, за електрически транспорт и за възобновяеми енергийни източници в транспорта и след 2020 г.
(11)
Важно е също така Пътната карта за енергия от възобновяеми източници за периода след 2020 г., която трябва да бъде представена от Комисията през 2018 г. в съответствие с член 23, параграф 9 от Директива 2009/28/ЕО, включително за транспортния сектор, да бъде изготвена като част от по-обширна стратегия на Съюза за свързаните с енергията и климата технологии и иновации, която трябва да съответства на заключенията на Европейския съвет от 20 март 2015 г. Следователно е целесъобразно навременно да бъде направен преглед на ефективността на стимулите за разработването и внедряването на технологии в областта на биогоривата от ново поколение, за да се гарантира, че заключенията от прегледа са изцяло взети предвид при изготвянето на Пътната карта за периода след 2020 г.
(12)
Разликите в предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването произтичат от различни данни и основни предположения относно развитието в селското стопанство, като тенденциите в земеделския добив и производителност, прехвърлянето на емисии към странични продукти и наблюдаваните в световен мащаб темпове на промяна в земеползването и на обезлесяване, които са извън контрола на производителите на биогорива. Макар и повечето суровини за биогорива да се произвеждат в Съюза, очаква се предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването да бъдат извън Съюза, в райони където допълнителното производство евентуално би могло да бъде реализирано с най-ниски разходи. По-конкретно, предположенията относно преобразуването на тропическите гори и дренирането на торфища извън Съюза има силно въздействие върху предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването, свързани с производството на биодизел от маслодайни култури, и поради това е важно да се гарантира, че тези данни и предположения се преразглеждат в светлината на най-новата информация относно преобразуването на земите и обезлесяването, включително като се вземе предвид напредъкът в тези райони по текущи международни програми. Поради това Комисията следва да представи доклад на Европейския парламент и на Съвета, в който прави преглед, въз основа на най-добрите налични научни данни, на ефективността на мерките, въведени с настоящата директива, по отношение на ограничаването на емисиите на парникови газове, дължащи се на непреки промени в земеползването, свързани с производството на биогорива и течни горива от биомаса, и преглед на възможностите за въвеждане на коригирани фактори за предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването в съответните критерии за устойчивост.
(13)
С оглед да се осигури конкурентоспособността в дългосрочен план на основаните на биотехнологии промишлени сектори и в съответствие със съобщението на Комисията от 13 февруари 2012 г., озаглавено „Иновации за устойчив растеж: биоикономика за Европа“ и съобщението на Комисията от 20 септември 2011 г., озаглавено „Пътната карта за ефективно използване на ресурсите в Европа“, с която се насърчава изграждането на интегрирани и диверсифицирани биорафинерии в цяла Европа, в Директива 2009/28/ЕО следва да бъдат определени подобрени стимули по начин, с който да се отдава предпочитание на използването на суровини от биомаса, които нямат висока икономическа стойност за друга употреба освен за производството на биогорива.
(14)
Засиленото използване на електроенергия от възобновяеми източници е средство за преодоляване на много от предизвикателствата в транспортния сектор, както и в други енергийни сектори. Поради това е целесъобразно да се предвидят допълнителни стимули за използването на електроенергия от възобновяеми източници в транспортния сектор, както и да бъдат увеличени коефициентите на умножаване за изчисляване на приноса на електроенергията от възобновяеми източници, която се консумира от електрическите мотриси в железопътния транспорт и от електрическите автомобили, така че да се разшири тяхното приложение и присъствие на пазара. Също така е целесъобразно да се обмислят допълнителни мерки за насърчаване на енергийната ефективност и икономиите на енергия в транспортния сектор.
(15)
Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) допринася за доближаването на Съюза към изграждането на „рециклиращо общество“ посредством избягване на образуването на отпадъци и използването им като ресурс. Йерархията на отпадъците задава в общ план приоритетен ред в законодателството и политиката в областта на отпадъците за това кой е най-добрият вариант за околната среда като цяло. Държавите членки следва да подкрепят използването на рециклируеми материали в съответствие с йерархията на отпадъците и с цел изграждане на рециклиращо общество и, когато това е възможно, да не подкрепят депонирането или изгарянето на подобни рециклируеми материали. Някои от суровините, които са с ниска степен на риск от непреки промени в земеползването, могат да се считат за отпадъци. Те обаче пак могат да се използват за други цели, които в йерархията на отпадъците, установена в член 4 от Директива 2008/98/ЕО, биха имали по-висок приоритет в сравнение с оползотворяването за получаване на енергия. Ето защо е целесъобразно държавите членки да отчитат надлежно принципа на йерархията на отпадъците при всякакви стимулиращи мерки за налагане на биогоривата с ниска степен на риск от непреки промени в земеползването или всякакви мерки за свеждане до минимум на стимулите за измама във връзка с производството на такива биогорива, така че стимулите за използване на такива суровини за биогориво да не неутрализират усилията за намаляване на отпадъците или увеличаване на рециклирането и ефективното и устойчиво използване на наличните ресурси. Държавите членки могат да включват мерките, които предприемат в това отношение, в докладването съгласно Директива 2009/28/ЕО.
(16)
Минимално допустимата стойност за намалението на емисиите на парникови газове за биогорива и течни горива от биомаса, произведени в нови инсталации, следва да се увеличи, за да се подобри техният общ баланс на емисиите на парникови газове, както и да не се насърчава по-нататъшното инвестиране в инсталации с ниска ефективност по отношение на парниковите газове. Подобно увеличение би осигурило защита на инвестициите в производствени мощности за биогорива и течни горива от биомаса в съответствие с член 19, параграф 6, втора алинея от Директива 2009/28/ЕО.
(17)
С оглед да се подготви преходът към биогорива от ново поколение и да се сведат до минимум общите въздействия от непреки промени в земеползването е целесъобразно да се ограничи количеството на биогоривата и течните горива от биомаса, произведени от зърнени култури и други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, които могат да се отчитат с оглед на целите, поставени в Директива 2009/28/ЕО, без да се ограничава цялостното използване на такива биогорива и течни горива от биомаса. В съответствие с член 193 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) установяването на ограничение на равнището на Съюза не засяга възможността на държавите членки да предвиждат по-малки ограничения по отношение на количеството на биогоривата и течните горива от биомаса, произведени от зърнени култури и други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, които могат да се отчитат на национално равнище с оглед на целите, поставени в Директива 2009/28/ЕО.
(18)
Държавите членки следва да могат да изберат да прилагат ограничението относно количеството на биогоривата, произведени от зърнени и други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, които могат да се отчитат с оглед на целта, поставена в член 7а от Директива 98/70/ЕО.
(19)
В съответствие с необходимостта да бъде ограничено количеството на биогоривата и течните горива от биомаса, произведени от зърнени култури и други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, държавите членки следва да се стремят постепенно да преустановят подкрепата за потреблението на подобни биогорива и течни горива от биомаса, на нива, които надхвърлят това ограничение.
(20)
Ограничаването на биогоривата и течните горива от биомаса, произведени от зърнени и други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, които могат да се отчитат за целите, установени в Директива 2009/28/ЕО, не следва да засяга свободата на държавите членки да определят свой собствен начин за спазване на предписания дял за конвенционалните биогорива в рамките на общата цел от 10 %. Следователно достъпът до пазара остава напълно отворен за биогорива, произведени от действащите инсталации преди края на 2013 г. Поради това настоящата директива не засяга легитимните очаквания на операторите на подобни инсталации.
(21)
Временните средни стойности на предвижданите количества емисии на парникови газове вследствие на непреки промени в земеползването следва да бъдат включени в докладването от доставчиците на горива и от Комисията на емисиите на парникови газове от биогорива съгласно Директива 98/70/ЕО, както и в докладването от Комисията на емисиите на парникови газове от биогорива и течни горива от биомаса съгласно Директива 2009/28/ЕО. На биогоривата, произведени от суровини, които не водят до допълнителни потребности от земя, като например отпадъци, следва да се определи нулев емисионен фактор.
(22)
Възможно е да възникнат рискове от непреки промени в земеползването, ако нехранителни култури, отглеждани основно за енергийни цели, се отглеждат върху съществуващи земеделски земи, използвани за производство на храни и фуражи. При все това, в сравнение с хранителните и фуражните култури, подобни култури, отглеждани основно за енергийни цели, могат да водят до по-високи добиви и имат потенциал да допринесат за възстановяването на тежко деградирали или силно замърсени земи. Същевременно обаче съществуват ограничени сведения относно производството на биогорива и течни горива от подобни култури, отглеждани основно за енергийни цели, и действителното въздействие, което те оказват върху промените в земеползването. Поради това Комисията следва също да наблюдава и редовно да докладва относно състоянието на производството и потреблението в Съюза на биогорива и течни горива от биомаса, произведени от подобни култури, отглеждани основно за енергийни цели, както и да наблюдава и докладва относно свързаните с това последици. Съществуващите проекти в Съюза следва да бъдат идентифицирани и използвани за подобряване на информационната база с цел по-задълбочен анализ както на рисковете, така и на ползите, свързани с устойчивостта на околната среда.
(23)
Увеличаването на добива в селскостопанския сектор чрез интензивни научни изследвания, технологично развитие и трансфер на знания над нивата, които биха преобладавали при липса на схеми за подпомагане на увеличаването на производителността за биогорива на основата на хранителни и фуражни култури, както и отглеждането на втора годишна реколта в райони, които преди това не са били използвани за отглеждане на втора годишна реколта, може да допринесе за ограничаването на непреките промени в земеползването. Доколкото постигнатото ограничаване на ефекта от непреките промени в земеползването на национално или проектно равнище може да получи числено изражение, въведените с настоящата директива мерки могат да отразят тези подобрения на производителността както като докладвано намаление на стойностите на предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването, така и като принос на биогоривата на основата на хранителни и фуражни култури към дела на енергията от възобновяеми източници в транспорта, който трябва да бъде постигнат през 2020 г.
(24)
Доброволните схеми имат все по-голяма роля за предоставянето на доказателства за спазване на изискванията за устойчивост, предвидени в директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО. Ето защо е уместно да се възложи на Комисията да включи изискване доброволните схеми, включително вече признатите от Комисията в съответствие с член 7в, параграф 6 от Директива 98/70/ЕО и член 18, параграф 6 от Директива 2009/28/ЕО, да докладват редовно относно дейността си. Тези доклади следва да стават публично достояние, за да се увеличи прозрачността и да се подобри надзорът от страна на Комисията. Освен това тези доклади биха предоставили информацията, нужна на Комисията, за да докладва относно функционирането на доброволните схеми с оглед на набелязване на най-добри практики и при целесъобразност представянето на предложение за насърчаване на такива най-добри практики.
(25)
За да се улесни безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар, е целесъобразно да се изяснят условията, при които принципът на взаимното признаване се прилага между всички схеми за проверка на съответствието с критериите за устойчивост по отношение на биогоривата и течните горива от биомаса, установени съгласно директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО.
(26)
Доброто управление и основаващият се на правата подход, включващ всички права на човека, на всички равнища, са важни при разглеждането на въпроса за продоволствената сигурност и сигурността на храните; при отрицателни последици за тази сигурност е наложително да се работи за съгласуваност между различните политики. В този контекст управлението и сигурността на правата, свързани с правото на владение на земя и земеползването, са особено важни. Ето защо държавите членки следва да зачитат принципите за отговорни инвестиции в селскостопанските и продоволствените системи, одобрени от Комитета по световната продоволствена сигурност на Организацията на ООН за прехрана и земеделие през октомври 2014 г. Държавите членки се насърчават също така да подкрепят прилагането на доброволните насоки относно отговорното управление на правото на владение на земя, рибарството и горите в контекста на националната продоволствена сигурност, приети от Комитета по световната продоволствена сигурност през октомври 2013 г.
(27)
Въпреки че по принцип биогоривата на основата на хранителни и фуражни култури са свързани с рискове от непреки промени в земеползването, има и изключения. Държавите членки и Комисията следва да насърчават разработването и използването на схеми, които могат надеждно да докажат, че определено количество суровина за биогорива, произведено по даден проект, не е изместило производството за други цели. Такъв може да е случаят например, когато производството на биогорива се равнява на количеството допълнително производство, постигнато чрез инвестиране в подобряване на производителността над нивата, които биха били достигнати без това подобряване, при липсата на такива схеми за подпомагане на увеличаването на производителността, или когато производството на биогорива се осъществява на земя, за която пряката промяна в земеползването е осъществена без значителни отрицателни последици за съществуващите екосистемни услуги, предоставяни до този момент от тази земя, включително опазване на въглеродните запаси и биологичното разнообразие. Държавите членки и Комисията следва да разгледат възможността да се определят критерии за идентифициране и сертифициране на подобни схеми, които могат надеждно да докажат, че определено количество суровини за биогорива, произведено по даден проект, не е изместило производството за цели, различни от производството на биогорива, и че тези суровини за биогорива са били произведени в съответствие с критериите на Съюза за устойчивост за биогорива. За такива могат се считат само онези количества суровини, които съответстват на реално постигнатото намаление на изместването на производствените дейности посредством схемата.
(28)
Целесъобразно е да се уеднаквят правилата за използване на приетите стойности, за да се осигури равнопоставеност на производителите, независимо от мястото, където се осъществява производството. Докато трети държави имат право да използват приетите стойности, от производителите от Съюза се изисква да използват действителните стойности, когато те са по-високи от приетите, или когато от съответната държава членка не е бил представен доклад, като това води до увеличена административната тежест за тях. Поради това действащите разпоредби следва да бъдат опростени, така че използването на приети стойности да не се ограничава до териториални единици в Съюза, включени в списъците, посочени в член 19, параграф 2 от Директива 2009/28/ЕО и член 7г, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО.
(29)
Вследствие на влизането в сила на Договора за функционирането на Европейския съюз предоставените на Комисията правомощия съгласно директиви 2009/28/ЕО и 98/70/ЕО трябва да бъдат приведени в съответствие с членове 290 и 291 от ДФЕС.
(30)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(31)
С цел да се позволи адаптиране на Директива 98/70/ЕО към техническия и научния напредък, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с добавянето на предвиждани типични и приети стойности за начините за производство на биогорива и адаптирането на разрешените методи за анализ във връзка със спецификациите на горивата и на допустимото превишение на налягането на парите, разрешено за бензин, съдържащ биоетанол, както и установяването на приети стойности за емисии на парникови газове по отношение на течни горива от възобновяеми източници или газообразни транспортни горива от небиологичен произход и улавяне на въглерод и използването му за транспортни цели.
(32)
С цел да се позволи адаптиране на Директива 2009/28/ЕО към техническия и научния напредък, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с евентуални допълнения към списъка на суровини за биогорива и горива, чийто принос към изпълнението на целта по член 3, параграф 4 от посочената директива следва да се счита за равен на тяхното енергийно съдържание, умножено по две, и също във връзка с добавянето на предвиждани типични и приети стойности за начините за производство на биогорива и течни горива от биомаса, както и адаптирането на енергийното съдържание на транспортните горива, както е посочено в приложение III към Директива 2009/28/ЕО, към научния и техническия напредък.
(33)
От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията, в изпълнение на директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО, да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(34)
Въз основа на най-добрите и най-нови съществуващи научни данни, Комисията следва да извършва преглед на ефективността на мерките, въведени с настоящата директива, по отношение на ограничаването на въздействието на емисиите на парникови газове, дължащи се на непреки промени в земеползването, и да разглежда начини за по-нататъшно намаляване на това въздействие.
(35)
Важно е Комисията да представи незабавно всеобхватно предложение за икономически целесъобразна и неутрална в технологично отношение политика за периода след 2020 г. с цел създаване на дългосрочна перспектива за инвестиции в устойчиви биогорива с нисък риск от непреки промени в земеползването и други средства за намаляване на въглеродната интензивност на транспортния сектор.
(36)
В съответствие със Съвместната политическа декларация на държавите членки и Комисията относно обяснителните документи от 28 септември 2011 г. (8) държавите членки се ангажираха в основателни случаи да прилагат към нотификацията на мерките си за транспониране един или повече документи, в които да обясняват връзката между елементите на дадена директива и съответстващите им части от националните нормативни актове за транспонирането ѝ. Във връзка с настоящата директива законодателят смята, че предаването на такива документи е необходимо.
(37)
Доколкото целите на настоящата директива, а именно да се осигури единен пазар на горива за автомобилния транспорт и извънпътната подвижна техника, както и да се гарантира спазването на минималните нива за защита на околната среда при употребата на тези горива, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради техния обхват и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския Съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на посочените цели.
(38)
Поради това директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 98/70/ЕО
Директива 98/70/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 2 се добавят следните точки:
„10.
„възобновяеми течни или газообразни транспортни горива от небиологичен произход“ означава течни или газообразни горива, различни от биогорива, чието енергийно съдържание произхожда от възобновяеми енергийни източници, различни от биомаса, и които се използват в транспорта;
11.
„богати на скорбяла култури“ означава култури, включващи основно зърнени култури (независимо дали се използват само зърната или се използва цялото растение, като например при силажната царевица), грудки и кореноплодни (като например картофи, земни ябълки, сладки патати, маниока и игнам) и грудколуковици (като например таро и маланга);
12.
„биогорива с нисък риск от непреки промени в земеползването“ означава биогорива на основата на суровини, които са произведени в рамките на схеми, които намаляват изместването на производствените дейности с цел, различна от добива на биогорива, и са произведени в съответствие с критериите за устойчивост за биогорива по член 7б;
13.
„остатък от преработване“ означава вещество, което не е търсеният пряко краен продукт/крайни продукти от даден процес на производство; то не е основната цел на производствения процес и процесът не е модифициран специално, така че то да бъде произвеждано;
14.
„остатъци от селското стопанство, аквакултурите, рибарството и горското стопанство“ означава остатъци, които се произвеждат пряко от селското стопанство, аквакултурите, рибарството и горското стопанство; те не включват остатъци от свързаната с тези отрасли промишленост или преработване.“
2)
Член 7а се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 след първата алинея се добавя следната алинея:
„По отношение на доставчиците на биогорива за използване във въздухоплаването държавите членки могат да позволяват на тези доставчици да избират да участват в задължението за намаляване на емисиите съгласно параграф 2 от настоящия член, при условие че тези биогорива отговарят на критериите за устойчивост, посочени в член 7б.“;
б)
в параграф 2 се добавя следната алинея:
„Държавите членки могат да приемат разпоредби, за да постановят, че максималният принос от биогорива, произведени от зърнени култури и други богати на скорбяла култури, захарни и маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, с оглед на изпълнението на целта, упомената в първа алинея от настоящия параграф, не надвишава максималния принос, определен в член 3, параграф 4, втора алинея, буква г) от Директива 2009/28/ЕО.“;
в)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. Комисията приема актове за изпълнение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3, за да определи подробни правила за единното прилагане от страна на държавите членки на параграф 4 от настоящия член.“;
г)
добавят се следните параграфи:
„6. На Комисията се предоставя правомощието да приеме, не по-късно от 31 декември 2017 г., делегирани актове за определяне на приетите стойности на намалението на емисиите на парникови газове, ако тези стойности не са били вече установени преди 5 октомври 2015 г., що се отнася до:
а)
възобновяемите течни и газообразни транспортни горива от небиологичен произход;
б)
улавянето и използването на въглерод за транспортни цели.
7. Като част от докладването по параграф 1 държавите членки гарантират, че доставчиците на гориво докладват ежегодно на посочения от държавата членка орган, начините за производство на биогорива, обемите на биогорива от суровините, посочени в част A от приложение V, и емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия, включително временните средни стойности на предвижданите количества емисии от биогорива вследствие на непреки промени в земеползването. Държавите членки докладват тези данни на Комисията.“
3)
Член 7б се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Намалението на емисиите на парникови газове в резултат на използването на биогорива, отчетено за целите, посочени в параграф 1, е най-малко 60 % за биогорива, произведени в инсталации, пуснати в действие след 5 октомври 2015 г. За дадена инсталация се счита, че е в действие, ако е осъществено физическото производство на биогорива.
За целите, посочени в параграф 1, за биогорива в случая на инсталации, които са били в действие на 5 октомври 2015 г. или преди това, се постига намаление на емисиите на парникови газове най-малко с 35 % до 31 декември 2017 г. и най-малко с 50 % от 1 януари 2018 г. нататък.
Намалението на емисиите на парникови газове в резултат на използването на биогорива се изчислява в съответствие с член 7г, параграф 1.“;
б)
в параграф 3 втората алинея се заличава.
4)
Член 7в се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 третата алинея се заменя със следното:
„Комисията приема актове за изпълнение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3, за да състави списък с подходящата и приложима информация, посочена в първите две алинеи от настоящия параграф. Комисията следи по-специално представянето на тази информация да не представлява прекомерна административна тежест за операторите като цяло и в частност за дребните селскостопански производители, организациите на производителите и кооперациите.“;
б)
в параграф 5 се добавят следните алинеи:
„Доброволните схеми, посочени в параграф 4 („доброволните схеми“), публикуват редовно, поне веднъж годишно, списък на своите сертифициращи органи, които се използват за независимо одитиране, като в списъка за всеки сертифициращ орган се посочва от кое образувание или национален публичен орган е признат и кое образувание или национален публичен орган упражнява мониторинг над него.
С цел по-конкретно предотвратяване на измамите Комисията може въз основа на анализ на риска или на докладите, посочени във втората алинея на параграф 6 от настоящия член, да уточни подробно стандартите за независимото одитиране и да наложи изискването всички доброволни схеми да спазват тези стандарти. Това става посредством актове за изпълнение, приети в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3. В тези актове се определя график, в рамките на който доброволните схеми трябва да спазят стандартите. Комисията може да отменя решения за признаване на доброволни схеми, в случай че те не успеят да изпълнят такива стандарти в предвидения срок.“;
в)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Решенията по параграф 4 от настоящия член се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3. Тези решения имат срок на действие от не повече от пет години.
Комисията изисква всяка доброволна схема, за която се приема решение съгласно параграф 4, да представя в срок от 6 октомври 2016 г., а впоследствие и ежегодно преди 30 април, доклад до Комисията, който да обхваща всяка от посочените в трета алинея от настоящия параграф точки. По принцип докладът обхваща предходната календарна година. Първият доклад обхваща период от поне шест месеца от 9 септември 2015 г. Изискването за представяне на доклад се прилага само за доброволни схеми, които работят от поне 12 месеца.
До 6 април 2017 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета, в който анализира докладите, посочени във втората алинея на настоящия параграф и прави преглед на изпълнението на договореностите, посочени в параграф 4, или на доброволните схеми, за които е прието решение в съответствие с настоящия член, и набелязва най-добрите практики. Докладът се основава на най-добрите налични данни, включително получени чрез допитване до заинтересованите страни, и на практическия опит от прилагането на съответните договорености или схеми. В доклада се анализира следното:
като цяло:
а)
независимостта, условията и редът и честотата на одитите, както във връзка с отразеното в това отношение в документацията по схемата към момента, в който съответната схема е била одобрена от Комисията, така и във връзка с най-добрата промишлена практика;
б)
наличността, опитът и прозрачността при прилагането на методи за установяване на неизпълнение и действия при неизпълнение, като се обръща особено внимание на случаите или твърденията за сериозни закононарушения от страна на членовете на схемата;
в)
прозрачността, по-специално във връзка с достъпността на схемата, наличието на преводи на приложимите езици на държавите и регионите, от които произхождат суровините, достъпността на списъка на сертифицираните оператори и съответните сертификати, както и на одиторските доклади;
г)
участието на заинтересованите страни, по-специално консултациите с общностите на коренното население и местните общности преди да се вземе решение, по време на изготвянето на проекта за схемата и нейното преразглеждане, както и при извършването на одити и при действията в отговор на техните препоръки;
д)
общата стабилност на схемата, по-специално с оглед на правилата относно акредитацията, квалификацията и независимостта на одиторите и на съответните органи по схемата;
е)
пазарните актуализации на схемата, броят на сертифицираните суровини и биогорива, посочени по държава на произход и по вид, броят на участниците;
ж)
доколко лесно и ефективно е въвеждането на система, която проследява доказателствата за спазване на критериите за устойчивост, които схемата дава на своя член (своите членове), като целта на такава система е да служи за предотвратяване на измами, по-специално по отношение на разкриването, третирането и последващите действия във връзка със съмненията за измама и други нередности, и при целесъобразност броят случаи на разкрити нередности или измами;
и по-специално:
з)
възможността образуванията да бъдат упълномощени да признават и да упражняват мониторинг над сертифициращите органи;
и)
критериите за признаване или акредитация на сертифициращите органи;
й)
правилата за начина на упражняване на мониторинг над сертифициращите органи;
к)
начините за улесняване или подобряване на насърчаването на най-добри практики.
Всяка държава членка може да уведоми Комисията за своята национална схема. Комисията отдава приоритет на изготвянето на оценката на тази схема. Решението за съответствие на такава съобщена национална схема с условията, предвидени в настоящата директива се приема съгласно процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3, за да се улесни взаимното двустранно и многостранно признаване на схемите за проверка на съответствието с критериите за устойчивост за биогоривата. Ако решението е положително, установените в съответствие с настоящия член схеми не могат да отказват взаимно признаване със схемата на въпросната държава членка, що се отнася до проверката на съответствието с критериите за устойчивост, установени в член 7б, параграфи 2-5.“;
г)
параграф 8 се заменя със следното:
„8. По искане на държава членка или по своя инициатива Комисията разглежда прилагането на член 7б във връзка с даден източник на биогориво и в срок от шест месеца от получаването на такова искане и в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3, решава дали въпросната държава членка може да вземе предвид горивото от този източник за целите на член 7а.“
5)
Член 7г се изменя, както следва:
а)
параграфи 3, 4 и 5 се заменят със следното:
„3. Типичните емисии на парникови газове от отглеждането на селскостопански суровини, включени в посочените в параграф 2 доклади за държавите членки, а за територии извън Съюза - в доклади, еквивалентни на тези, посочени в параграф 2 и изготвени от компетентните органи, могат да бъдат докладвани на Комисията.
4. Комисията може да реши посредством акт за изпълнение, приет в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3, че докладите съгласно параграф 3 от настоящия член съдържат за целите на член 7б, параграф 2 точни данни за целите на измерването на емисиите на парникови газове, свързани с обичайно отглежданите в тези райони суровини за биогорива.
5. До 31 декември 2012 г. и на всеки две години след това Комисията изготвя и публикува доклад относно предвижданите типични и приети стойности, посочени в приложение IV, части Б и Д, като се отделя специално внимание на емисиите на парникови газове от транспорта и преработването.
В случай че в докладите, посочени в първата алинея, се посочва, че може да е необходимо предвижданите типични и приети стойности в приложение IV, части Б и Д да се коригират въз основа на най-новите научни данни, Комисията представя по целесъобразност законодателно предложение на Европейския парламент и на Съвета.“;
б)
параграф 6 се заличава;
в)
в параграф 7 първата, втората и третата алинея се заменят със следното:
„7. Комисията преразглежда редовно приложение IV, с оглед да се добавят, където е оправдано, стойности за допълнителни начини за производство на биогорива от същите или други суровини. При това преразглеждане се обмисля и промяна на методологията, описана в част В към приложение IV, по-специално по отношение на:
-
метода на отчитане на отпадъците и остатъците;
-
метода на отчитане на страничните продукти;
-
метода на отчитане на когенерацията; както и
-
статуса на остатъците от селскостопански култури като странични продукти.
Приетите стойности за биодизел от отпадни растителни или животински мазнини се преразглеждат във възможно най-кратък срок. В случай че при преразглеждането Комисията стигне до извода, че приложение IV следва да бъде допълнено, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 10а с оглед да добавя, но не и да премахва или изменя, предвижданите типични и приети стойности в части А, Б, Г и Д от приложение IV за начините за производство на биогорива, за които още не са включени конкретни стойности в същото приложение.“;
г)
параграф 8 се заменя със следното:
„8. Когато е необходимо, с оглед да се осигури еднакво прилагане на приложение IV, част В, точка 9, Комисията може да приема актове за изпълнение, с които се въвеждат подробни технически спецификации и определения. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3.“
6)
Член 7д, параграф 2 се заменя със следното:
„2. Докладите на Комисията до Европейския парламент и до Съвета, посочени в член 7б, параграф 7, член 7в, параграфи 2 и 9 и член 7г, параграфи 4 и 5, както и докладите и информацията, предоставени съгласно първата и петата алинея от член 7в, параграф 3 и член 7г, параграф 2, се подготвят и изпращат за целите както на Директива 2009/28/ЕО, така и на настоящата директива.“
7)
Член 8 се изменя, както следва
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите членки следят за спазването на изискванията по членове 3 и 4 по отношение на бензиновите и дизеловите горива чрез методите за анализ, посочени съответно в приложения I и II.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Всяка година до 31 август държавите членки представят доклад с националните данни за качеството на горивата за предходната календарна година. Комисията определя общ формат за представяне на обобщените национални данни за качеството на горивата чрез акт за изпълнение, приет в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 11, параграф 3. Първият доклад се представя до 30 юни 2002 г. От 1 януари 2004 г. форматът на този доклад трябва да отговаря на описания в съответния европейски стандарт. В допълнение държавите членки докладват общите количества бензинови и дизелови горива, предлагани на пазара на тяхната територия, както и количествата на предлаганите на пазара безоловни бензинови и дизелови горива с максимално съдържание на сяра 10 mg/kg. Освен това държавите членки докладват всяка година относно наличието на подходящо балансирано в географско отношение пазарно предлагане на тяхната територия на бензинови и дизелови горива с максимално съдържание на сяра 10 mg/kg.“
8)
В член 8а параграф 3 се заменя със следното:
„3. В зависимост от оценката, извършена чрез посочената в параграф 1 методология за изпитване, Европейският парламент и Съветът могат, въз основа на законодателно предложение на Комисията, да преразгледат ограничението за съдържанието на метилциклопентадиенил манганов трикарбонил (ММТ) в горивата, определено в параграф 2.“
9)
В член 9, параграф 1 се добавя следната буква:
„к)
начините за производство, обемите и емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия, включително временните средни стойности на предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването и съответния диапазон, базирани на анализа на чувствителността, посочени в приложение V, на потребяваните в Съюза биогорива. Комисията прави публично достояние данните относно временните средни стойности на предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването и съответния диапазон, базирани на анализа на чувствителността.“
10)
Член 10 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Процедура на адаптиране на разрешените методи за анализ и на допустимите превишения на налягането на парите“;
б)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 10а, доколкото е необходимо за адаптиране на разрешените методи за анализ с цел осигуряване на съответствие при евентуално преразглеждане на европейските стандарти, посочени в приложение I или II. Комисията се оправомощава също да приема делегирани актове в съответствие с член 10а за адаптиране в рамките на границата, определена в член 3, параграф 4, първа алинея, на посочените в приложение III допустими превишения на налягането на парите, изразено в kPa, за съдържание на етанол в бензина. Подобни делегирани актове не засягат изключенията, които се предоставят по член 3, параграф 4.“
11)
Вмъква се следният член:
„Член 10а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7а, параграф 6, член 7г, параграф 7 и в член 10, параграф 1, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 5 октомври 2015 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7а, параграф 6, член 7г, параграф 7 и член 10, параграф 1, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна дата, посочена в решението. Решението не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7а, параграф 6, член 7г, параграф 7 и член 10, параграф 1, влиза в сила единствено ако Европейският парламент или Съветът не са представили възражения в срок от два месеца от нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок както Европейският парламент, така и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
12)
Член 11 се заменя със следния текст:
„Член 11
Процедура на комитет
1. Освен в случаите, посочени в параграф 2, Комисията се подпомага от Комитета по качеството на горивата. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9).
2. По въпроси относно устойчивостта на биогоривата съгласно членове 7б, 7в и 7г Комисията се подпомага от Комитета по устойчивост на биогоривата и течните горива от биомаса, посочен в член 25, параграф 2 от Директива 2009/28/ЕО. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетите не дадат становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
(9) Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).“" 						
13)
Приложение IV се изменя и се добавя приложение V в съответствие с приложение I към настоящата директива.
Член 2
Изменения на Директива 2009/28/ЕО
Директива 2009/28/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 2, втора алинея се добавят следните букви:
„п)
„отпадък“ се определя съгласно член 3, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10); вещества, които са били умишлено изменени или замърсени, за да отговарят на това определение, не попадат в това определение;
р)
„богати на скорбяла култури“ означава култури, включващи основно зърнени култури (независимо дали се използват само зърната или се използва цялото растение, като например при силажната царевица), грудки и кореноплодни (като например картофи, земни ябълки, сладки патати, маниока и игнам) и грудколуковици (като например таро и маланга);
с)
„лигноцелулозни материали“ означава материали, изградени от лигнин, целулоза и хемицелулоза, например биомаса от горите, дървесни енергийни култури и остатъци и отпадъци от горското стопанство и свързаните с него промишлени отрасли;
т)
„нехранителни целулозни материали“ означава суровини, изградени основно от целулоза и хемицелулоза, които имат по-ниско съдържание на лигнин от лигноцелулозните материали; те включват остатъци от хранителни и фуражни култури (например слама, стъбла, шушулки и черупки), тревисти енергийни култури с ниско съдържание на скорбяла (например райграс, стрелковидна трева, слонска трева, гигантска тръстика и култури за защита и подобряване на почвата преди и след основните култури), промишлени остатъци (включително от хранителни и фуражни култури след извличането на растителните масла, захарите, скорбялата и протеина) и материали от биологични отпадъци;
у)
„остатък от преработване“ означава вещество, което не е търсеният пряко краен продукт/крайни продукти от даден процес на производство; то не е основната цел на производствения процес и процесът не е модифициран специално, така че то да бъде произвеждано;
ф)
„възобновяеми течни и газообразни транспортни горива от небиологичен произход“ означава течни или газообразни горива, различни от биогорива, чието енергийно съдържание произхожда от възобновяеми енергийни източници, различни от биомаса, и които се използват в транспорта;
х)
„остатъци от селското стопанство, аквакултурите, рибарството и горското стопанство“ означава остатъци, които се произвеждат пряко от селското стопанство, аквакултурите, рибарството и горското стопанство; те не включват остатъци от свързаната с тези отрасли промишленост или преработване;
ц)
„биогорива и течни горива от биомаса с нисък риск от непреки промени в земеползването“ означава биогорива и течни горива от биомаса на основата на суровини, които са произведени в рамките на схеми, които намаляват изместването на производствените дейности с цел, различна от добива на биогорива и течни горива от биомаса, и са произведени в съответствие с критериите за устойчивост за биогорива и течни горива, предвидени в член 17.
(10) Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, 22.11.2008 г., стр. 3).“" 						
2)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„С оглед придържане към целите, посочени в първа алинея от настоящия параграф, максималният съвместен принос на биогоривата и течните горива от биомаса, произведени от зърнени култури и други богати на скорбяла култури, захарни или маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, не надвишава количеството енергия, съответстващо на максималния принос съгласно параграф 4, буква г).“;
б)
параграф 4, втора алинея се изменя, както следва:
i)
буква а) се заменя със следното:
„а)
за изчисляването на знаменателя, т.е. общото потребление на енергия в транспорта за целите на първа алинея, се отчитат единствено бензинът, дизеловото гориво, биогоривата, потребени в пътния или железопътния транспорт, и електроенергията, включително електроенергията, използвана за производството на възобновяеми течни и газообразни транспортни горива от небиологичен произход;“
ii)
в буква б) се добавя следното изречение:
„Настоящата буква не засяга буква г) от настоящия параграф и член 17, параграф 1, буква а);“
iii)
буква в) се заменя със следното:
„в)
за изчисляването на приноса на електроенергията, произведена от възобновяеми източници и потребена във всички видове електрически превозни средства и за производството възобновяеми течни и газообразни транспортни горива от небиологичен произход за целите на букви а) и б), държавите членки могат да избират да използват или средния дял на електроенергията от възобновяеми източници в Съюза, или дела на електроенергията от възобновяеми източници в съответната държава членка, измерен две години преди въпросната година. Освен това за изчисляването на потребената електроенергия от възобновяеми източници от електрифицирани железници се счита, че това потребление е равно на 2,5 пъти енергийното съдържание на вложената електроенергия от възобновяеми източници. За изчисляването на потребената електроенергия от възобновяеми източници от електрически пътни превозни средства по буква б) се счита, че това потребление е равно на енергийното съдържание на вложената електроенергия от възобновяеми източници, умножено по пет.“
iv)
добавят се следните букви:
„г)
при изчисляването на биогоривата в числителя делът на енергията от биогорива, произведени от зърнени култури и от други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, не надхвърля 7 % от крайното енергопотребление в транспорта в държавите членки през 2020 г.
Биогоривата, произведени от суровини, посочени в приложение IX, не се смятат за част от лимита, определен в първа алинея от настоящата буква.
Държавите членки могат да решат делът на енергията от биогорива, произведени от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, различни от зърнени култури и от други богати на скорбяла култури, захарни и маслодайни култури, да не се смята за част от лимита, определен в първа алинея от настоящата буква, при условие че:
i)
е извършена проверка на съответствието с критериите за устойчивост, определени в член 17, параграфи 2-5, в съответствие с член 18; както и
ii)
тези култури се отглеждат върху земя, която попада в обсега на приложение V, част В, точка 8, и съответната премия „eB“ по точка 7 от част В от приложение V се включва в изчисляването на емисиите на парникови газове, с цел да се покаже спазването на член 17, параграф 2;
д)
всяка държава членка се стреми да постигне целта за минимално потребление на своята територия на биогорива, произведени от суровини, и на други горива, изброени в приложение IX, част А. Във връзка с това най-късно до 6 април 2017 г. всяка държава членка определя национална цел, която се стреми да постигне. Референтната стойност за тази цел е 0,5 процентни пункта енергийно съдържание от дяла на енергията от възобновяеми източници във всички видове транспорт през 2020 г., посочени в първа алинея, която да бъде постигната с биогорива, произведени от суровини, и с други горива, изброени в приложение IX, част А. Освен това биогоривата, произведени от суровини, които не са изброени в приложение IX, и които са определени от компетентните национални органи като отпадъци, остатъци, нехранителни целулозни материали и лигноцелулозни материали и се използват в съществуващите съоръжения преди приемането на Директива (ЕС) 2015/1513 на Европейския парламент и на Съвета (11), могат да се броят при отчитането на националната цел.
Държавите членки могат да определят националната цел по-ниско спрямо референтната стойност от 0,5 процентни пункта въз основа на едно или няколко от следните основания:
i)
обективни фактори като ограничения потенциал за устойчиво производство на биогорива, произведени от суровини и на други горива, изброени в приложение IX, част А, или ограничената наличност на такива биогорива на рентабилни цени на пазара;
ii)
специфичните технически или климатични характеристики на националния пазар за транспортни горива, като състав и състояние на автомобилния парк; или
iii)
националните политики, отпускащи съответните финансови ресурси с цел стимулиране на енергийна ефективност и използването на електроенергия от възобновяеми енергийни източници в транспорта.
При определяне на своите национални цели държавите членки предоставят наличната информация относно количествата консумирани биогорива от суровини и други горива, изброени в част А от приложение IХ.
При определянето на политики за насърчаване на производството на горива от суровини, изброени в приложение IX, държавите членки отчитат надлежно йерархията на отпадъците, установена в член 4 от Директива 2008/98/ЕО, включително разпоредбите относно концепцията за жизнения цикъл и цялостното въздействие на генерирането и управлението на различните отпадъчни потоци.
Комисията публикува съгласно член 24 от настоящата директива:
-
националните цели на държавите членки,
-
плановете на държавите членки за постигане на националните цели, ако има такива,
-
когато това е приложимо - основанията за отклоняване на националните цели на държавите членки от референтната стойност, нотифицирана в съответствие с член 4, параграф 2 от Директива (ЕС) 2015/1513; както и
-
обобщаващ доклад за резултатите на държавите членки при реализирането на националните им цели;
е)
биогоривата, произведени от суровини, изброени в приложение IX, се считат за равни на тяхното енергийно съдържание, умножено по две, за изпълнението на целта по първа алинея.
(11) Директива (ЕС) 2015/1513 на Европейския парламент и на Съвета от 9 септември 2015 г. за изменение на Директива 98/70/ЕО относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 2009/28/ЕО за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници (ОВ L 239, 15.9.2015 г., стр. 1).“;" 						
в)
в параграф 4 третата алинея се заменя със следното:
„До 31 декември 2017 г. Комисията представя, по целесъобразност, предложение, което позволява при определени условия да се отчита цялото количество електроенергия от възобновяеми източници, използвана за захранването на всички видове електрически превозни средства и за производството на възобновяеми течни и газообразни транспортни горива от небиологичен произход.“;
г)
добавя се следният параграф:
„5. С оглед на минимизиране на опасността отделни партиди да бъдат обявени в Съюза повече от веднъж държавите членки и Комисията полагат усилия за засилване на сътрудничеството между националните системи и между националните системи и доброволни схеми, създадени съгласно член 18, като при необходимост се включва и обменът на данни. За да се предотврати умишленото модифициране или превръщане в отпадъци на материалите, така че да попаднат в обхвата на приложение IX, държавите членки насърчават разработването и използването на системи, които откриват и проследяват суровините и произведените от тях биогорива по цялата верига на стойността. Държавите членки гарантират, че при откриване на измами се предприемат адекватни действия. В срок до 31 декември 2017 г. и на всеки две години след това държавите членки докладват относно предприетите мерки, ако не са предоставили равностойна информация относно надеждността и защитата срещу измами в своите доклади за напредъка в насърчаването и използването на енергия от възобновяеми източници, изготвени съгласно член 22, параграф 1, буква г).
Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 25а за изменение на списъка на суровините в приложение IX, част А, с цел добавяне на суровини към списъка, но не и премахването им. Комисията приема отделен делегиран акт за всяка суровина, която се добавя към списъка в приложение IX, част А. Всеки делегиран акт се основава на анализ на най-новите достижения на научно-техническия прогрес, като се отчитат надлежно принципите на йерархията на отпадъците, установени в Директива 2008/98/ЕО, и се подкрепя заключението, че въпросната суровина не поражда допълнителни потребности от земеделски площи, нито предизвиква значителни смущения на пазарите на (вторични) продукти, отпадъци или остатъци, че осигурява съществено намаление на емисиите на парникови газове в сравнение с изкопаемите горива и че не поражда заплаха от отрицателно въздействие върху околната среда и биологичното разнообразие.“
3)
В член 5 параграф 5 се заменя със следното:
„5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 25а относно адаптирането към научно-техническия напредък на енергийното съдържание на транспортните горива, посочени в приложение III.“
4)
В член 6 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Държавите членки могат да се споразумеят и могат да постигнат договорености за статистическото прехвърляне на конкретно количество енергия от възобновяеми източници от една държава членка към друга. Прехвърленото количество:
а)
се изважда от количеството енергия от възобновяеми източници, което се отчита при определяне на степента на спазване на изискванията на член 3, параграфи 1, 2 и 4 от страна на държавата членка, която извършва прехвърлянето; както и
б)
се прибавя към количеството енергия от възобновяеми източници, което се отчита при определяне на степента на спазване на изискванията на член 3, параграфи 1, 2 и 4, от страна на друга държава членка, която приема прехвърлянето.
2. Договореностите, посочени в параграф 1 от настоящия член, по отношение на член 3, параграфи 1, 2 и 4, могат да имат действие за една или няколко години. Комисията бива уведомявана за тези договорености най-късно три месеца след края на всяка година, през която те действат. Изпратената до Комисията информация включва количеството и цената на въпросната енергия.“
5)
Член 17 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Намалението на емисиите на парникови газове в резултат на използването на биогорива и течни горива от биомаса, отчетено за целите, посочени в параграф 1, е най-малко 60 % за биогорива и течни горива от биомаса, произведени в инсталации, пуснати в действие след 5 октомври 2015 г. За дадена инсталация се счита, че е в действие, ако е осъществено физическото производство на биогорива или течни горива от биомаса.
За целите, посочени в параграф 1, за биогорива и течни горива от биомаса, произведени от инсталации, които са били в действие на 5 октомври 2015 г. или преди това, се постига намаление на емисиите на парникови газове най-малко с 35 % до 31 декември 2017 г. и най-малко с 50 % от 1 януари 2018 г. нататък.
Намалението на емисиите на парникови газове в резултат на използването на биогорива и течни горива от биомаса се изчислява в съответствие с член 19, параграф 1.“;
б)
в параграф 3 втората алинея се заличава.
6)
Член 18 се изменя, както следва:
а)
в параграф 3 третата алинея се заменя със следното:
„Комисията приема актове за изпълнение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 3, за да състави списък с подходящата и приложима информация, посочена в първите две алинеи от настоящия параграф. Комисията следи по-специално представянето на тази информация да не представлява прекомерна административна тежест за операторите като цяло и в частност за дребните селскостопански производители, организациите на производителите и кооперациите.“;
б)
в параграф 4 втората алинея се заменя със следното:
„Комисията може да реши, че доброволни национални или международни схеми за установяване на стандарти за производството на продукти от биомаса съдържат точни данни за целите на член 17, параграф 2 и/или доказват, че партидите от биогорива или течни горива от биомаса съответстват на критериите за устойчивост, установени в член 17, параграфи 3, 4 и 5, и/или че няма материали, които са били умишлено модифицирани или превърнати в отпадъци, така че партидата или част от нея да попадне в обхвата на приложение IX. Комисията може да реши, че тези схеми съдържат точни данни за целите на информирането относно предприетите мерки за опазване на зоните, които осигуряват основни услуги на екосистемите в критични ситуации (като защитата на речни басейни и контрола на ерозията), за опазването на почвите, водата и въздуха, за възстановяването на деградирали земи, избягването на излишно потребление на вода в зони с недостатъчно количество вода, както и по въпросите, посочени в член 17 параграф 7, втора алинея. Комисията може също да признае зони за защита на редки, под заплаха или застрашени екосистеми или видове, признати от международни споразумения или включени в списъци, изготвени от междуправителствени организации или от Международния съюз за опазване на природата, за целите на член 17, параграф 3, буква б), подточка ii).“;
в)
в параграф 5 се добавят следните алинеи:
„Доброволните схеми, посочени в параграф 4 („доброволните схеми“), публикуват редовно, поне веднъж годишно, списък на своите сертифициращи органи, които се използват за независимо одитиране, като в списъка за всеки сертифициращ орган се посочва от кое образувание или национален публичен орган е признат и кое образувание или национален публичен орган упражнява мониторинг над него.
С цел по-конкретно предотвратяване на измамите Комисията може въз основа на анализ на риска или на докладите, посочени във втората алинея на параграф 6 от настоящия член, да уточни подробно стандартите за независимото одитиране и да наложи изискването всички доброволни схеми да спазват тези стандарти. Това става посредством актове за изпълнение, приети в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 3. В тези актове се определя график, в рамките на който доброволните схеми трябва да спазят стандартите. Комисията може да отменя решения за признаване на доброволни схеми в случай че те не успеят да изпълнят такива стандарти в предвидения срок.“;
г)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. Решенията по параграф 4 от настоящия член се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане посочена в член 25, параграф 3. Тези решения имат срок на действие от не повече от пет години.
Комисията изисква всяка доброволна схема, за която е прието решение съгласно параграф 4, да представи в срок до 6 октомври 2016 г., а впоследствие и ежегодно до 30 април, доклад до Комисията, който да обхваща всяка от посочените в третата алинея на настоящия параграф точки. По принцип докладът обхваща предходната календарна година. Първият доклад обхваща период от поне шест месеца от 9 септември 2015 г. Изискването за представяне на доклад се прилага само за доброволни схеми, които работят от поне 12 месеца.
До 6 април 2017 г., а впоследствие в своите доклади в съответствие с член 23, параграф 3, Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета, в който анализира докладите, посочени във втората алинея на настоящия параграф, като прави преглед на изпълнението на договореностите, посочени в параграф 4 или на доброволните схеми, за които е прието решение по силата на настоящия член, и набелязва най-добрите практики. Докладът се основава на най-добрите налични данни, включително получени чрез допитване до заинтересованите страни, и на практическия опит от прилагането на съответните договорености или схеми. В доклада се анализира следното:
като цяло:
а)
независимостта, условията и редът и честотата на одитите, както във връзка с отразеното в това отношение в документацията по схемата към момента, в който съответната схема е била одобрена от Комисията, така и във връзка с най-добрата промишлена практика;
б)
наличността, опитът и прозрачността при прилагането на методи за установяване на неизпълнение и действия при неизпълнение, като се обръща особено внимание на случаите или твърденията за сериозни закононарушения от страна на членовете на схемата;
в)
прозрачността, по-специално във връзка с достъпността на схемата, наличието на преводи на приложимите езици на държавите и регионите, от които произхождат суровините, достъпността на списъка на сертифицираните оператори и съответните сертификати, както и на одиторските доклади;
г)
участието на заинтересованите страни, по-специално консултациите с общностите на коренното население и местните общности преди да се вземе решение, по време на изготвянето на проекта за схемата и нейното преразглеждане, както и при извършването на одити и при действията в отговор на техните препоръки;
д)
общата стабилност на схемата, по-специално с оглед на правилата относно акредитацията, квалификацията и независимостта на одиторите и на съответните органи по схемата;
е)
пазарните актуализации на схемата, броят на сертифицираните суровини и биогорива, посочени по държава на произход и по вид, броят на участниците;
ж)
доколко лесно и ефективно е въвеждането на система, която проследява на доказателствата за спазване на критериите за устойчивост, които схемата дава на своя член (своите членове), като целта на такава система е да служи за предотвратяване на измами, по-специално по отношение на разкриването, третирането и последващите действия във връзка със съмненията за измама и други нередности, и при целесъобразност броят случаи на разкрити нередности или измами;
и по-специално:
з)
възможността образуванията да бъдат упълномощени да признават и да упражняват мониторинг над сертифициращите органи;
и)
критериите за признаване или акредитация на сертифициращите органи;
й)
правилата за начина на упражняване на мониторинг над сертифициращите органи;
к)
начините за улесняване или подобряване на насърчаването на най-добри практики.
Комисията прави обществено достъпни на платформата за прозрачност, посочена в член 24, докладите от доброволните схеми в съкратен вариант или в пълния им текст по целесъобразност.
Всяка държава членка може да уведоми Комисията за своята национална схема. Комисията отдава приоритет на изготвянето на оценката на тази схема. Решението за съответствие на такава съобщена национална схема с условията, предвидени в настоящата директива се приема съгласно процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 3, за да се улесни взаимното двустранно и многостранно признаване на схемите за проверка на съответствието с критериите за устойчивост за биогоривата и течните горива от биомаса. Ако решението е положително, установените в съответствие с настоящия член схеми не могат да отказват взаимно признаване със схемата на въпросната държава членка, що се отнася до проверката на съответствието с критериите за устойчивост, установени в член 17, параграфи 2-5.“;
д)
параграф 8 се заменя със следното:
„8. По искане на държава членка или по своя инициатива Комисията разглежда прилагането на член 17 във връзка с даден източник на биогориво и в срок от шест месеца от получаването на такова искане и в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 3, решава дали въпросната държава членка може да вземе предвид горивото от този източник за целите на член 17, параграф 1.“
7)
Член 19 се изменя, както следва:
а)
параграфи 3, 4 и 5 се заменят със следното:
„3. Типичните емисии на парникови газове от отглеждането на селскостопански суровини, включени в посочените в параграф 2 доклади за държавите членки, а за територии извън Съюза - в доклади, еквивалентни на тези, посочени в параграф 2 и изготвени от компетентните органи, могат да бъдат докладвани на Комисията.
4. Комисията може да реши посредством акт за изпълнение, приет в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 3, че докладите съгласно параграф 3 от настоящия член съдържат за целите на член 17, параграф 2 точни данни за целите на измерване на емисиите на парникови газове, свързани с обичайно отглежданите в тези райони суровини за биогорива и течни горива от биомаса.
5. До 31 декември 2012 г. и на всеки две години след това Комисията изготвя и публикува доклад относно предвижданите типични и приети стойности, посочени в приложение V, части Б и Д, като се отделя специално внимание на емисиите на парникови газове от транспорта и преработването.
В случай че в докладите, посочени в първа алинея, се посочва, че може да е необходимо предвижданите типични и приети стойности в приложение V, части Б и Д да се коригират въз основа на най-новите научни данни, Комисията представя по целесъобразност законодателно предложение на Европейския парламент и на Съвета.“;
б)
параграф 6 се заличава;
в)
в параграф 7 първата, втората и третата алинея се заменят със следното:
„7. Комисията преразглежда редовно приложение V, с оглед да се добавят, където е оправдано, стойности за допълнителни начини за производство на биогорива от същите или други суровини. При това преразглеждане се обмисля и промяна на методологията, описана в част В от приложение V, по-специално по отношение на:
-
метода на отчитане на отпадъците и остатъците;
-
метода на отчитане на страничните продукти;
-
метода на отчитане на когенерацията; както и
-
статуса на остатъците от селскостопански култури като странични продукти.
Приетите стойности за биодизел от отпадни растителни или животински мазнини се преразглеждат във възможно най-кратък срок. В случай че при преразглеждането Комисията стигне до извода, че приложение V следва да бъде допълнено, Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 25а с оглед да добавя, но не и да премахва или изменя предвижданите типични и приети стойности в части А, Б, Г и Д от приложение V за начините за производство на биогорива и течни горива от биомаса, за които още не са включени конкретни стойности в това приложение.“;
г)
параграф 8 се заменя със следното:
„8. Когато е необходимо, с оглед да се осигури еднакво прилагане на приложение V, част В, точка 9, Комисията може да приема актове за изпълнение, с които се въвеждат подробни технически спецификации и определения. Посочените актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 25, параграф 3.“
8)
Член 21 се заличава.
9)
Член 22, параграф 1 втората алинея се изменя, както следва:
а)
буква и) се заменя със следното:
„и)
разработването и делът на биогоривата, произвеждани от суровини, изброени в приложение IX, в т.ч. оценка на ресурсите, насочена към аспекта устойчивост във връзка с ефекта от замяната на хранителни и фуражни продукти с производството на биогорива, като се отчитат надлежно принципите на йерархията на отпадъците, установени с Директива 2008/98/ЕО, и принципът на комбинирано използване на биомасата като суровина и енергиен източник, вземайки под внимание регионалните и местните икономически и технически условия, поддържането на необходимия въглероден запас в почвата и качеството на почвата и екосистемите;“
б)
добавя се следната нова буква:
„о)
количеството биогорива и течни горива от биомаса в единиците енергия, които съответстват на всяка категория на групите суровини, посочени в част А от приложение VIII, отчетени от тази държава членка с оглед спазване на целите, предвидени в член 3, параграфи 1 и 2 и член 3, параграф 4, първа алинея.“
10)
Член 23 се изменя, както следва:
а)
последното изречение на параграф 1 се заличава;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. При докладване на намалението на емисии на парникови газове в резултат на използването на биогорива и течни горива от биомаса Комисията използва стойностите, докладвани от държавите членки в съответствие с член 22, параграф 1, буква о), включително временните средни стойности на предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването и съответния диапазон, базирани на анализа на чувствителността, посочени в приложение VIII. Комисията прави публично достояние данните относно временните средни стойности на предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването и съответния диапазон, базирани на анализа на чувствителността. Освен това Комисията оценява доколко и как биха се изменили предвижданите данни за преки намаления на емисиите, ако при използване на метода на заместването бъдат отчетени страничните продукти.“;
в)
в параграф 5 букви д) и е) се заменят със следното:
„д)
наличието и устойчивостта на биогоривата, произвеждани от суровини, изброени в приложение IX, включително оценка на ефекта от замяната на хранителни и фуражни продукти с производството на биогорива, като се отчитат надлежно принципите на йерархията на отпадъците, установени с Директива 2008/98/ЕО, и принципът на комбинирано използване на биомасата като суровина и енергиен източник, вземайки под внимание регионалните и местните икономически и технически условия, поддържането на необходимия въглероден запас в почвата и качеството на почвата и екосистемите;
е)
информация относно и анализ на наличните резултати от научните изследвания на непреките промени в земеползването във връзка с всички начини за производство, придружени от оценка дали установеният диапазон на несигурност в анализа, който е в основата на преценките за емисиите вследствие на непреки промени в земеползването, може да бъде стеснен и дали може да се отчете евентуалното въздействие на политиките на Съюза, например политиките в областта на околната среда, климата и селското стопанство; както и
ж)
технологични изменения и наличие на данни относно използването, икономическите и екологическите въздействия на биогоривата и течните горива от биомаса, произведени в Съюза, от нехранителни култури, отглеждани главно за енергийни цели.“;
г)
в параграф 8, първа алинея буква б) се заменя със следното:
„б)
по отношение на целите, посочени в член 3, параграф 4, преразглеждане на:
i)
разходната ефективност на мерките, които трябва да се приложат за постигането на целите;
ii)
оценка на възможността за постигане на целите, като в същото време се гарантира устойчивост на производството на биогорива в Съюза и в трети държави и се отчита икономическото, екологичното и социалното въздействие, включително косвените последици и въздействие по отношение на биоразнообразието, както и търговската наличност на биогорива от второ поколение;
iii)
последиците от изпълнението на целите по отношение на наличието на хранителни продукти на достъпни цени;
iv)
търговската наличност на електрически и хибридни превозни средства и на превозни средства, задвижвани с водород, както и избраната методика за изчисляване на дела на енергията от възобновяеми източници, потребявана в транспортния сектор;
v)
оценката на специфичните пазарни условия, като се вземат предвид по-специално пазарите, където на транспортните горива се пада повече от половината от крайното потребление на енергия, както и пазарите, които са напълно зависими от вноса на биогорива;“.
11)
Член 25 се заменя със следното:
„Член 25
Процедура на комитет
1. Освен в случаите, посочени в параграф 2, Комисията се подпомага от Комитета по възобновяемите източници на енергия. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
2. По въпроси относно устойчивостта на биогоривата и течните горива от биомаса Комисията се подпомага от Комитета по устойчивост на биогоривата и течните горива от биомаса. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетите не дадат становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
(12) Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13).“" 						
12)
Вмъква се следният член:
„Член 25а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 3, параграф 5, член 5, параграф 5 и член 19, параграф 7, се предоставя на Комисията за период от пет години, считано от 5 октомври 2015 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 3, параграф 5, член 5, параграф 5 и член 19, параграф 7, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна посочена в решението дата. Решението не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 3, параграф 5, член 5, параграф 5 и член 19, параграф 7, влиза в сила единствено ако Европейският парламент или Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета относно акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
13)
Приложение V се изменя и се добавят приложения VIII и IX в съответствие с приложение II към настоящата директива.
Член 3
Преглед
1. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета най-късно до 31 декември 2016 г. доклад, включващ оценка на наличността на пазара на Съюза на необходимите количества рентабилни биогорива от суровини, за които не е нужна земя, и от нехранителни култури до 2020 г., както и на екологическите, икономическите и социалните въздействия от тях, в т.ч. необходимостта от допълнителни критерии за гарантиране на тяхната устойчивост, и на най-добрите налични научни данни за емисиите на парникови газове вследствие на непреки промени в земеползването, свързани с производството на биогорива и течни горива от биомаса. По целесъобразност докладът се придружава от предложения за по-нататъшни мерки, като се вземат предвид икономически, социални и екологични съображения.
2. Комисията представя в срок до 31 декември 2017 г. доклад на Европейския парламент и на Съвета за преглед, въз основа на най-добрите и най-нови налични научни данни, на:
а)
ефективността на мерките, въведени с настоящата директива, за ограничаване на емисиите на парникови газове вследствие на непреки промени в земеползването, свързани с производството на биогорива и течни горива от биомаса. В това отношение докладът включва и последната налична информация за основните предположения, които влияят на резултатите от моделирането на емисиите на парникови газове вследствие на непреки промени в земеползването, свързани с производството на биогорива и течни горива от биомаса, в т.ч. измерените тенденции в селскостопанския добив и производителност, прехвърлянето на емисии към странични продукти и наблюдаваните в световен мащаб темпове на промяна в земеползването и на обезлесяване, и евентуалното въздействие на политиките на Съюза, например политиките в областта на околната среда, климата и селското стопанство, като в процеса на този преглед бъдат ангажирани заинтересованите страни;
б)
ефективността на стимулите, предоставяни за биогоривата от суровини, за които не е нужна земя, и от нехранителни култури съгласно член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО, включително дали от Съюза като цяло се очаква да постигне 0,5 процентни пункта енергийно съдържание от дяла на енергията от възобновяеми източници във всички видове транспорт през 2020 г., произведени от суровини и от други горива, изброени в част А от приложение IX;
в)
въздействието на увеличеното търсене на биомаса върху секторите, използващи биомаса;
г)
възможността да се определят критерии за идентифициране и сертифициране на биогорива и течни горива от биомаса с нисък риск от непреки промени в земеползването, произведени в съответствие с критериите за устойчивост, посочени в директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО, с оглед актуализирането на приложение V към Директива 98/70/ЕО и приложение VIII към Директива 2009/28/ЕО, ако е целесъобразно;
д)
потенциалните икономически и екологически ползи и рискове от засиленото производство и използване на нехранителни култури, отглеждани главно за енергийни цели, включително като се използват и данни, свързани със съществуващи проекти;
е)
относителния дял на биоетанола и биодизела на пазара на Съюза и дела на енергията от възобновяеми източници в бензина. Комисията оценява също така причините, които оказват влияние върху дела на енергията от възобновяеми източници в бензина, в т.ч. всякакви пречки пред приложението ѝ. Оценката включва разходи, стандарти за горивата, инфраструктура и климатични условия. По целесъобразност Комисията може да направи препоръки как да бъдат отстранени идентифицираните пречки; и
ж)
определяне кои държави членки са решили да приложат лимита върху количеството биогорива, произведени от зърнени култури и от други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, към постигането на целта, определена в член 7а от Директива 98/70/ЕО, и дали са възникнали проблеми при изпълнението или осъществяването на целта, определена в член 7а от Директива 98/70/ЕО. Комисията също така оценява степента, в която биогоривата, произведени от зърнени култури и други богати на скорбяла култури, захарни, маслодайни култури и от култури, отглеждани като основни култури главно за производство на енергия върху земеделска земя, биват доставяни за постигането на целта, определена в член 7а от Директива 98/70/ЕО, над равнищата, които могат да допринесат за целите в Директива 2009/28/ЕО. Оценката включва оценка на въздействието на непреките промени в земеползването и икономическата ефективност на подхода, възприет от държавите членки.
По целесъобразност докладът също така предоставя информация относно наличието на финансиране и други мерки за подпомагане на напредъка към постигането на дела от 0,5 процентни пункта енергийно съдържание на биогорива, произведени от суровини и от други горива, изброени в приложение IX, част А, в дела на енергията от възобновяеми източници във всички видове транспорт в Съюза възможно най-скоро, ако е технически осъществимо и икономически обосновано.
Докладът, посочен в първата алинея, се придружава, ако е целесъобразно, от законодателни предложения, основани на най-добрите налични научни данни, за:
а)
въвеждане на коригирани фактори за предвижданите количества емисии вследствие на непреки промени в земеползването в съответните критерии за устойчивост в директиви 98/70/ЕО и 2009/28/ЕО;
б)
въвеждане на допълнителни мерки за предотвратяване на измамите и борба с тях, включително на равнището на Съюза;
в)
насърчаване на устойчивите биогорива след 2020 г. по технологически неутрален начин в контекста на рамка за политиките в областта на климата и енергетиката до 2030 г.
3. Ако е целесъобразно в контекста на докладите от доброволните схеми в съответствие с член 7в, параграф 6, втора алинея от Директива 98/70/ЕО и член 18, параграф 6, втора алинея от Директива 2009/28/ЕО, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета предложение за изменение на разпоредбите на тези директиви, отнасящи се до доброволните схеми, с оглед насърчаване на най-добрата практика.
Член 4
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива до 10 септември 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните мерки в националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива. Във връзка с това държавите членки информират Комисията за националните си цели, установени в съответствие с член 3, параграф 4, буква д) от Директива 2009/28/ЕО и по целесъобразност, за отклоняването на националните цели от референтната стойност, посочена там, както и за основанията за това.
През 2020 г. държавите членки докладват на Комисията за резултатите си в реализирането на националните си цели, установени в съответствие с член 3, параграф 4, буква д) от Директива 2009/28/ЕО, като посочват причините за евентуалните пропуски.
Член 5
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 9 септември 2015 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/1513
af 9. september 2015
om ændring af direktiv 98/70/EF om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af direktiv 2009/28/EF om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1, og artikel 114 for så vidt angår artikel 1, nr. 3)-13), og artikel 2, nr. 5)-7), i dette direktiv,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I medfør af artikel 3, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF (3) skal hver medlemsstat sikre, at andelen af energi fra vedvarende energikilder inden for alle former for transport i 2020 mindst svarer til 10 % af det endelige energiforbrug på transportområdet i medlemsstaten. Iblanding af biobrændstoffer er en af de metoder, medlemsstaterne kan bruge til at nå dette mål, og det forventes, at denne metode vil bidrage mest til at nå målet. I direktiv 2009/28/EF fremhæves også behovet for energieffektivitet i transportsektoren, som er uomgængelig, fordi det sandsynligvis vil blive stadig vanskeligere at nå et bindende procentmål for energi fra vedvarende energikilder på en bæredygtig måde, hvis den samlede efterspørgsel efter energi til transport forsætter med at stige. Derfor, og fordi energieffektivitet også er vigtig for reduktion af drivhusgasemissionerne, tilskyndes medlemsstaterne og Kommissionen til at medtage flere detaljerede oplysninger om energieffektivitetsforanstaltninger inden for transportsektoren i de rapporter, som de skal indsende i henhold til bilag IV til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU (4) og anden EU-lovgivning af relevans for fremme af energieffektivitet i transportsektoren.
(2)
På baggrund af Unionens mål om en yderligere reduktion af drivhusgasemissionerne og det forhold, at brændstoffer til vejtransport bidrager væsentligt til disse emissioner, skal medlemsstaterne i medfør af artikel 7a, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF (5) kræve, at leverandører af brændstof eller energi reducerer vugge til grav-emissionerne af drivhusgasser pr. energienhed med mindst 6 % senest den 31. december 2020 for brændstoffer, der i Unionen anvendes af vejgående køretøjer, mobile ikke-vejgående maskiner og landbrugs- og skovbrugstraktorer samt fritidsfartøjer, når de ikke er til søs. Iblanding af biobrændstoffer er en af de metoder, som leverandører af fossile brændstoffer kan anvende til at reducere drivhusgasintensiteten for det fossile brændstof, der leveres.
(3)
I direktiv 2009/28/EF fastlægges de bæredygtighedskriterier, som biobrændstoffer og flydende biobrændsler skal opfylde for at blive medregnet i opfyldelsen af nævnte direktivs mål og få del i de offentlige støtteordninger. Kriterierne omfatter krav om de minimumsbesparelser i drivhusgasemissionen, som biobrændstoffer og flydende biobrændsler skal opnå i forhold til fossile brændstoffer. Der er fastlagt tilsvarende bæredygtighedskriterier for biobrændstoffer i direktiv 98/70/EF.
(4)
Hvis græsarealer eller landbrugsjord, som tidligere var bestemt for fødevare- og fodermarkeder, omlægges til produktion af biobrændstoffer, vil efterspørgslen efter andre produkter end brændstoffer stadig skulle imødekommes, enten gennem intensivering af den nuværende produktion eller ved at bringe ikkelandbrugsjord i produktion andre steder. Sidstnævnte tilfælde udgør en indirekte ændring i arealanvendelsen, og når den indebærer omlægning af arealer med store kulstoflagre, kan det resultere i betydelige drivhusgasemissioner. Direktiv 98/70/EF og 2009/28/EF bør derfor ændres således, at de omfatter bestemmelser om virkningerne af indirekte ændringer i arealanvendelsen, da de nuværende biobrændstoffer hovedsagelig fremstilles af afgrøder på eksisterende landbrugsarealer. Disse bestemmelser bør tage behørigt hensyn til behovet for at beskytte investeringer, der allerede er foretaget.
(5)
På grundlag af prognoserne for efterspørgsel efter biobrændstof, som indberettes af medlemsstaterne, samt skønnene over emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen for forskellige råprodukter til biobrændstof er det sandsynligt, at drivhusgasemissionerne i forbindelse med indirekte ændringer i arealanvendelsen er betydelige og vil kunne modvirke alle eller nogle af de besparelser i drivhusgasemissionerne, der opnås med individuelle biobrændstoffer. Dette skyldes, at næsten hele produktionen af biobrændstoffer i 2020 forventes at komme fra afgrøder, der dyrkes på arealer, som kan anvendes til forsyning af fødevare- og fodermarkederne. For at reducere sådanne emissioner bør der skelnes mellem afgrødegrupper som f.eks. olieholdige afgrøder, sukker og korn og andre stivelsesrige afgrøder. Endvidere er det nødvendigt at tilskynde til forskning i og udvikling af nye avancerede biobrændstoffer, som ikke konkurrerer med fødevareafgrøderne, og at foretage yderligere undersøgelser af forskellige afgrødegruppers virkninger på både direkte og indirekte ændringer i arealanvendelsen.
(6)
Med henblik på at undgå at tilskynde til en bevidst øget produktion af restprodukter fra forarbejdning på bekostning af hovedproduktet bør definitionen af restprodukter fra forarbejdning udelukke restprodukter, som er resultatet af en produktionsproces, som er blevet bevidst ændret i dette øjemed.
(7)
Det forventes, at transportsektoren vil få brug for flydende brændstoffer fra vedvarende energikilder for at reducere sine drivhusgasemissioner. Avancerede biobrændstoffer som f.eks. dem, der fremstilles af affald og alger, giver store besparelser i drivhusgasemissionerne med lav risiko for at forårsage indirekte ændringer i arealanvendelsen, og de konkurrerer ikke direkte om landbrugsarealer til fødevare- og fodermarkederne. Det er derfor hensigtsmæssigt at tilskynde til mere forskning i og udvikling og større produktion af disse avancerede biobrændstoffer, da de i øjeblikket ikke er kommercielt tilgængelige i store mængder, hvilket delvis skyldes, at de konkurrerer om offentlig støtte med de etablerede biobrændstofteknologier baseret på fødevareafgrøder.
(8)
Det er ønskværdigt allerede i 2020 at nå op på et, i sammenligning med de nuværende forløb, betydeligt højere niveau for avancerede biobrændstoffer i Unionen. Hver medlemsstat bør fremme forbruget af sådanne avancerede biobrændstoffer og søge at nå et minimumsniveau for forbrug på dens område af avancerede biobrændstoffer ved at fastlægge et nationalt mål, som ikke er juridisk bindende, og som den bestræber sig på at nå som led i pligten til at sikre, at andelen af energi fra vedvarende energikilder inden for alle former for transport i 2020 mindst svarer til 10 % af det endelige energiforbrug på transportområdet i den pågældende medlemsstat. Såfremt medlemsstaterne har udarbejdet planer for opnåelse af deres nationale mål, bør de offentliggøres for at øge gennemsigtigheden og forudsigeligheden for markedet.
(9)
Det er også hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne aflægger rapport til Kommissionen om niveauet for forbruget på deres område af avancerede biobrændstoffer, når de nationale mål fastlægges, og om deres resultater hen imod sådanne nationale mål i 2020, idet der bør offentliggøres en sammenfattende rapport af disse, med henblik på at vurdere effektiviteten af de foranstaltninger, der indføres ved dette direktiv for at mindske risikoen for drivhusgasemissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen gennem fremme af avancerede biobrændstoffer. Avancerede biobrændstoffer, for hvilke virkningerne som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen er beskedne, og besparelserne i de samlede drivhusgasemissioner er betydelige, og fremme heraf forventes fortsat at spille en vigtig rolle i forbindelse med dekarboniseringen i transportsektoren og udviklingen af transportteknologier med lave CO2-udledninger efter 2020.
(10)
I sine konklusioner fra den 23. og 24. oktober 2014 understregede Det Europæiske Råd, at det er vigtigt at reducere drivhusgasemissionerne og risiciene i forbindelse med afhængigheden af fossile brændstoffer i transportsektoren inden for 2030-rammen for klima- og energipolitik, og opfordrede Kommissionen til at foretage yderligere undersøgelser af instrumenter og foranstaltninger til en omfattende og teknologineutral tilgang til fremme af emissionsreduktion og energieffektivitet på transportområdet, til elektrisk transport og til vedvarende energikilder på transportområdet også efter 2020.
(11)
Det er også vigtigt, at køreplanen for vedvarende energi for perioden efter 2020, som Kommissionen skal fremlægge i 2018 i overensstemmelse med artikel 23, stk. 9, i direktiv 2009/28/EF, også for transportsektoren, bliver udarbejdet som led i den bredere EU-strategi for energi- og klimarelateret teknologi og innovation, som skal udarbejdes i henhold til Det Europæiske Råds konklusioner af 20. marts 2015. Derfor er det hensigtsmæssigt at evaluere effektiviteten af incitamenterne til at udvikle og anvende avancerede biobrændstofteknologier på et så tidligt tidspunkt, at det sikres, at konklusionerne på denne evaluering fuldt ud bliver taget i betragtning ved udviklingen af køreplanen for perioden efter 2020.
(12)
Forskelle i skønnede emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen opstår på baggrund af forskelle vedrørende datainput og de vigtigste antagelser vedrørende landbrugets udvikling, som f.eks. tendenser i landbrugets udbytte og produktivitet, allokering til biprodukter og konstaterede globale ændringer i arealanvendelsen samt afskovningsgrad, som ikke er under biobrændstofproducenters kontrol. Mens de fleste råprodukter til biobrændstoffer fremstilles i Unionen, forventes de skønnede emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen for det meste at finde sted uden for Unionen, i områder hvor produktionsforøgelsen sandsynligvis vil blive gennemført med de laveste omkostninger. Navnlig har antagelser vedrørende omdannelse af tropiske skove og dræning af tørvebundsarealer uden for Unionen stor indflydelse på de skønnede emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen, der er forbundet med produktionen af biodiesel fra olieholdige afgrøder, og det er derfor vigtigt at sikre, at sådanne data og antagelser gennemgås i overensstemmelse med de seneste tilgængelige oplysninger om arealomlægning og afskovning, herunder ved at inddrage de forbedringer, der sker på disse områder gennem de igangværende internationale programmer. Kommissionen bør derfor forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, hvori den på grundlag af den bedste tilgængelige videnskabelige dokumentation vurderer effektiviteten af de foranstaltninger, der indføres ved dette direktiv, med hensyn til at begrænse drivhusgasemissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen i tilknytning til produktion af biobrændstoffer og flydende biobrændsler, og vurderer mulighederne for at indføre faktorer for de justerede skønnede emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen i de relevante bæredygtighedskriterier.
(13)
For at sikre langsigtet konkurrencedygtighed i de biobaserede industrisektorer og i tråd med Kommissionens meddelelse af 13. februar 2012 med titlen »Nye veje til bæredygtig vækst: Bioøkonomi i Europa« og Kommissionens meddelelse af 20. september 2011 med titlen »Køreplan til et ressourceeffektivt Europa«, der fremmer integrerede og diversificerede bioraffinaderier i hele Europa, bør de udbyggede incitamenter i henhold til direktiv 2009/28/EF fastsættes på en sådan måde, at anvendelsen af biomasseråprodukter, som ikke har en stor økonomisk værdi for andre anvendelser end biobrændstoffer, prioriteres.
(14)
Med større brug af elektricitet fra vedvarende energikilder kan mange af udfordringerne i transportsektoren og i andre energisektorer tackles. Det er derfor hensigtsmæssigt, at der gives yderligere incitamenter for at stimulere brugen af elektricitet fra vedvarende energikilder i transportsektoren, og for at øge multiplikationsfaktorerne for beregningen af bidraget fra elektricitet fra vedvarende energikilder, der forbruges af elektrificeret jernbanetransport og elektriske vejkøretøjer, så deres udbredelse og markedspenetration øges. Endvidere er det hensigtsmæssigt at overveje yderliggere foranstaltninger til at tilskynde til energieffektivitet og energibesparelser i transportsektoren.
(15)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF (6) er med til at bringe Unionen tættere på at blive et »genanvendelsessamfund«, idet det tilstræbes dels at undgå affaldsproduktion, dels at anvende affald som en ressource. Affaldshierarkiet fastlægger generelt en prioritetsorden for, hvad der samlet udgør den bedste miljømæssige valgmulighed inden for affaldslovgivningen og -politikken. Medlemsstaterne bør støtte brugen af genanvendelige materialer i overensstemmelse med affaldshierarkiet og med henblik på at blive et genanvendelsessamfund og, når det er muligt, undlade at støtte lossepladsdeponering eller forbrænding af sådanne genanvendelige materialer. Nogle af de råprodukter, der udgør en lav risiko for indirekte ændringer i arealanvendelsen, kan betragtes som affald. De kan dog stadig bruges til andre formål, som ville udgøre en højere prioritet end energiudnyttelse i det affaldshierarki, der er fastsat i artikel 4 i direktiv 2008/98/EF. Det er derfor hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne lægger behørig vægt på affaldshierarkiprincippet i forbindelse med eventuelle tilskyndelsesforanstaltninger til fremme af biobrændstoffer med en lav risiko for indirekte ændringer i arealanvendelsen eller eventuelle foranstaltninger til at mindske incitamenterne til svig i forbindelse med produktionen af sådanne biobrændstoffer, så incitamenter til at anvende sådanne råprodukter til biobrændstof ikke modvirker indsatsen for at begrænse affald eller øge genanvendelse og en effektiv og bæredygtig anvendelse af de disponible ressourcer. Medlemsstaterne kan medtage de foranstaltninger, som de træffer i denne henseende, i deres rapportering i henhold til direktiv 2009/28/EF.
(16)
De minimumstærskler for besparelser i drivhusgasemissioner, der gælder for biobrændstoffer og flydende biobrændsler, som produceres i nye anlæg, bør forhøjes for at forbedre deres samlede drivhusgasbalance og modvirke yderligere investeringer i anlæg med lav præstation for så vidt angår besparelser i drivhusgasemissioner. Med en sådan forhøjelse beskyttes investeringer i produktionskapacitet for biobrændstoffer og flydende biobrændsler i overensstemmelse med artikel 19, stk. 6, andet afsnit, i direktiv 2009/28/EF.
(17)
For at forberede overgangen til avancerede biobrændstoffer og minimere de samlede virkninger af indirekte ændringer i arealanvendelsen er det hensigtsmæssigt at begrænse den mængde af biobrændstoffer og flydende biobrændsler fremstillet af korn og andre stivelsesrige afgrøder, sukker og olieholdige afgrøder og af afgrøder, der dyrkes på landbrugsarealer som hovedafgrøder primært til energiformål, der kan medregnes i opfyldelsen af målene i direktiv 2009/28/EF, uden at den overordnede anvendelse af sådanne biobrændstoffer og flydende biobrændsler begrænses. I overensstemmelse med artikel 193 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) berører det, at der fastlægges en grænse på EU-plan, ikke medlemsstaternes mulighed for at fastlægge lavere grænser for den mængde af biobrændstoffer og flydende biobrændsler fremstillet af korn og andre stivelsesrige afgrøder, sukker og olieholdige afgrøder og af afgrøder, der dyrkes på landbrugsarealer som hovedafgrøder primært til energiformål, der kan medregnes i opfyldelsen af målene i direktiv 2009/28/EF.
(18)
Medlemsstaterne bør have mulighed for at vælge at anvende denne grænse på den mængde af biobrændstoffer fremstillet af korn og andre stivelsesrige afgrøder, sukker og olieholdige afgrøder og af afgrøder, der dyrkes på landbrugsarealer som hovedafgrøder primært til energiformål, og som kan medregnes i opfyldelsen af målet i artikel 7a i direktiv 98/70/EF.
(19)
I overensstemmelse med behovet for at begrænse mængden af biobrændstoffer og flydende biobrændsler fremstillet af korn og andre stivelsesrige afgrøder, sukker og olieholdige afgrøder og af afgrøder, der dyrkes på landbrugsarealer som hovedafgrøder primært til energiformål, bør medlemsstaterne tilstræbe at udfase støtte til forbrug af sådanne biobrændstoffer og flydende biobrændsler på niveauer, der overskrider denne grænse.
(20)
Begrænsningen af den mængde af biobrændstoffer og flydende biobrændsler fremstillet af korn og andre stivelsesrige afgrøder, sukker og olieholdige afgrøder og af afgrøder, der dyrkes på landbrugsarealer som hovedafgrøder primært til energiformål, og som kan medregnes i opfyldelsen af målene i direktiv 2009/28/EF, berører ikke medlemsstaternes frihed til at fastlægge deres eget forløb med hensyn til at overholde den fastsatte andel af konventionelle biobrændstoffer inden for det overordnede mål på 10 %. Derfor vil der fortsat være fuldstændig åben adgang til markedet for biobrændstoffer, der produceres af anlæg, som er i drift før udgangen af 2013. Nærværende direktiv berører således ikke de berettigede forventninger hos driftslederne på sådanne anlæg.
(21)
De foreløbige gennemsnitsværdier for skønnede emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen bør indgå i brændstofleverandørernes og Kommissionens rapportering af drivhusgasemissioner fra biobrændstoffer i henhold til direktiv 98/70/EF såvel som i Kommissionens rapportering af drivhusgasemissioner fra biobrændstoffer og flydende biobrændsler i henhold til direktiv 2009/28/EF. Biobrændstoffer, der er fremstillet af råprodukter, som ikke fører til yderligere efterspørgsel efter jordarealer, f.eks. råprodukter fra affald, bør tildeles en nulemissionsfaktor.
(22)
Der kan forekomme risici for indirekte ændringer i arealanvendelsen, hvis dedikerede nonfood-afgrøder, der primært dyrkes til energiformål, bliver dyrket på eksisterende landbrugsarealer, der anvendes til produktion af fødevarer og foder. Sammenlignet med fødevare- og foderafgrøder kan sådanne dedikerede afgrøder, der primært dyrkes til energiformål, dog give højere udbytte og have potentiale til at bidrage til genopretning af arealer, der er stærkt nedbrudte eller stærkt forurenede. På trods af dette er der kun begrænsede oplysninger om fremstilling af biobrændstoffer og flydende biobrændsler fra sådanne dedikerede energiafgrøder og om deres faktiske indvirkning på ændringerne i arealanvendelsen. Derfor bør Kommissionen også overvåge og regelmæssigt rapportere om situationen for fremstilling og forbrug i Unionen af biobrændstoffer og flydende biobrændsler fremstillet af sådanne dedikerede afgrøder og overvåge og rapportere om de dermed forbundne virkninger. De eksisterende projekter i Unionen bør identificeres og anvendes til at forbedre informationsgrundlaget for en mere dybdegående analyse af både risici og fordele med hensyn til miljømæssig bæredygtighed.
(23)
Udbytteforøgelser i landbrugssektorer ved hjælp af intensiveret forskning, teknologisk udvikling og vidensoverførsel ud over de niveauer, der ville have været gældende, hvis der ikke havde været produktivitetsfremmende ordninger for biobrændstoffer baseret på fødevare- og foderafgrøder, og dyrkning af endnu en årlig afgrøde på arealer, hvor der tidligere kun blev dyrket én årlig afgrøde, kan bidrage til at modvirke indirekte ændringer i arealanvendelsen. I det omfang modvirkningen af indirekte ændringer i arealanvendelsen på nationalt plan eller projektplan som følge heraf kan kvantificeres, vil foranstaltninger, der indføres ved dette direktiv, kunne afspejle sådanne produktivitetsforbedringer både i form af lavere anslåede emissionsværdier i forbindelse med indirekte ændringer i arealanvendelsen og i form af bidraget fra biobrændstoffer baseret på fødevare- og foderafgrøder til den andel af energi fra vedvarende energikilder i transportsektoren, der skal nås i 2020.
(24)
Frivillige ordninger spiller en stadig vigtigere rolle med hensyn til tilvejebringelse af dokumentation for overholdelse af bæredygtighedskravene fastsat i direktiv 98/70/EF og 2009/28/EF. Det er derfor hensigtsmæssigt at give Kommissionen mandat til at kræve, at frivillige ordninger, herunder dem, som Kommissionen allerede har anerkendt i henhold til artikel 7c, stk. 6, i direktiv 98/70/EF og artikel 18, stk. 6, i direktiv 2009/28/EF, regelmæssigt aflægger rapport om deres aktiviteter. Sådanne rapporter bør offentliggøres for at øge gennemsigtigheden og forbedre Kommissionens tilsyn. Desuden vil sådanne rapporter give Kommissionen den fornødne information til at rapportere om de frivillige ordningers funktion med henblik på at kortlægge bedste praksis og eventuelt fremlægge et forslag med henblik på yderligere fremme af sådan bedste praksis.
(25)
For at bidrage til et velfungerende indre marked bør det afklares, på hvilke betingelser princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse mellem alle ordninger for kontrol med overholdelsen af bæredygtighedskriterierne for biobrændstoffer og flydende biobrændsler i overensstemmelse med direktiv 98/70/EF og 2009/28/EF.
(26)
En tilgang baseret på god forvaltningsskik og rettigheder, under overholdelse af samtlige menneskerettigheder, til indsatsen omkring fødevare- og ernæringssikkerhed på alle niveauer er af afgørende betydning, og der bør tilstræbes sammenhæng mellem forskellige politikker i tilfælde af negative indvirkninger på fødevare- og ernæringssikkerheden. I denne sammenhæng er forvaltning og sikring af ejendomsret og brugsret til jord af særlig stor betydning. Derfor bør medlemsstaterne respektere principperne om ansvarlig investering i landbrug og fødevaresystemer som godkendt af Levnedsmiddel- og Landsbrugsorganisationens Komité for Verdens Fødevaresikkerhed (CFS) i oktober 2014. Medlemsstaterne opfordres også til at støtte gennemførelsen af de vejledende retningslinjer for ansvarlig forvaltning af jordbesiddelse, fiskeri og skove i forbindelse med national fødevaresikkerhed som vedtaget af CFS i oktober 2013.
(27)
Biobrændstoffer fremstillet af fødevare- og foderafgrøder er generelt forbundet med risici for indirekte ændringer i arealanvendelsen, men der er også undtagelser. Medlemsstaterne og Kommissionen bør fremme udviklingen og brugen af ordninger, der pålideligt kan dokumentere, at en given mængde råprodukter til biobrændstof, der er fremstillet i et givet projekt, ikke har ført til forskydning af produktion til andre formål. Dette kan f.eks. være tilfældet, hvis biobrændstofproduktionen svarer til den ekstra produktionsmængde, der er opnået ved at investere i bedre produktivitet ud over de niveauer, der ellers ville være nået uden sådanne produktivitetsfremmende ordninger, eller hvis biobrændstofproduktionen sker på jord, hvor der er sket en direkte ændring i arealanvendelsen uden væsentlige negative følger for de økosystemtjenester, som denne jord leverede i forvejen, herunder beskyttelse af kulstoflagre og biodiversitet. Medlemsstaterne og Kommissionen bør udforske muligheden for at fastsætte kriterier for identificering og certificering af sådanne ordninger, der pålideligt kan dokumentere, at en given mængde råprodukter til biobrændstof, som er fremstillet i et givet projekt, ikke har ført til forskydning af produktion til andre formål end at fremstille biobrændstoffer, og at sådanne råprodukter til biobrændstof blev fremstillet i overensstemmelse med Unionens bæredygtighedskriterier for biobrændstoffer. Kun den mængde råprodukter, der svarer til den faktiske begrænsning af forskydningen, der opnås gennem ordningen, kan tages i betragtning.
(28)
Det er hensigtsmæssigt at tilpasse reglerne for anvendelsen af standardværdier for at sikre ligebehandling for producenter, uanset hvor produktionen finder sted. Mens tredjelande kan anvende standardværdier, skal EU-producenterne anvende faktiske værdier, hvis disse overstiger standardværdierne, eller medlemsstaten ikke har forelagt en rapport, hvilket øger deres administrative byrde. Derfor bør de nuværende regler forenkles, så anvendelsen af standardværdier ikke er begrænset til de områder i Unionen, der er optaget på de lister, der er omhandlet i artikel 19, stk. 2, i direktiv 2009/28/EF og artikel 7d, stk. 2, i direktiv 98/70/EF.
(29)
Som følge af TEUF's ikrafttræden bør de beføjelser, der tillægges Kommissionen i henhold til direktiv 2009/28/EF og 98/70/EF, tilpasses til artikel 290 og 291 i TEUF.
(30)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af direktiv 98/70/EF og 2009/28/EF bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (7).
(31)
For at muliggøre tilpasningen af direktiv 98/70/EF til den tekniske og videnskabelige udvikling bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår tilføjelsen af de skønnede typiske værdier og standardværdier for produktionsveje for biobrændstoffer og tilpasningen af de tilladte analysemetoder for brændstofspecifikationer og af den tilladte damptryksafvigelse for benzin, der indeholder bioethanol, såvel som fastlæggelsen af standardværdier for drivhusgasemissioner for så vidt angår vedvarende flydende eller gasformige brændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse, og kulstofopsamling og -anvendelse til transportformål.
(32)
For at muliggøre tilpasningen af direktiv 2009/28/EF til den tekniske og videnskabelige udvikling bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår eventuelle tilføjelser til listen over de råprodukter til biobrændstoffer og brændstoffer, hvis bidrag til målet i artikel 3, stk. 4, i nævnte direktiv bør anses for at være det dobbelte af deres energiindhold, og tillige for så vidt angår tilføjelsen af de skønnede typiske værdier og standardværdier for produktionsveje for biobrændstoffer og flydende biobrændsler samt for så vidt angår tilpasningen af energiindholdet i transportbrændstoffer som anført i bilag III til direktiv 2009/28/EF til den videnskabelige og tekniske udvikling.
(33)
Det er særlig vigtigt, at Kommissionen ved anvendelsen af 98/70/EF og 2009/28/EF gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(34)
Kommissionen bør på grundlag af den bedste og seneste tilgængelige videnskabelige dokumentation revurdere effektiviteten af de foranstaltninger, der indføres ved dette direktiv, med hensyn til at begrænse indvirkningerne af drivhusgasemissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen, og overveje måder, hvorpå disse indvirkninger kan mindskes yderligere.
(35)
Det er vigtigt, at Kommissionen hurtigst muligt fremlægger et omfattende forslag til en omkostningseffektiv og teknologineutral politik for perioden efter 2020 for at skabe et langsigtet perspektiv for investeringer i bæredygtige biobrændstoffer med lav risiko for at forårsage indirekte ændringer i arealanvendelsen og i andre midler til dekarbonisering af transportsektoren.
(36)
I henhold til den fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter (8) har medlemsstaterne forpligtet sig til i tilfælde, hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter. I forbindelse med dette direktiv finder lovgiver, at fremsendelse af sådanne dokumenter er berettiget.
(37)
Målene for dette direktiv, nemlig at sikre et indre marked for brændstof til vejtransport og mobile ikke-vejgående maskiner og sikre overholdelse af visse mindstekrav til miljøbeskyttelsen ved brug af dette brændstof, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af deres omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(38)
Direktiv 98/70/EØF og 2009/28/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Ændringer af direktiv 98/70/EF
Direktiv 98/70/EF ændres således:
1)
I artikel 2 tilføjes følgende numre:
»10) »vedvarende flydende eller gasformige transportbrændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse«: flydende eller gasformige brændstoffer undtagen biobrændstoffer, hvis energiindhold stammer fra andre vedvarende energikilder end biomasse, og som bruges inden for transport
11) »stivelsesrige afgrøder«: afgrøder, der hovedsagelig omfatter korn (uanset om det kun er kornene eller hele planten, såsom ved fodermajs, der anvendes), rod- og knoldfrugter (såsom kartoffel, jordskok, batat, maniok og yams) samt stængelknolde (såsom taro og tannia)
12) »biobrændstoffer med lav risiko for indirekte ændringer i arealanvendelsen«: biobrændstoffer, hvis råprodukter er fremstillet under ordninger, der begrænser forskydning af produktion til andre formål end til fremstilling af biobrændstoffer, og som er fremstillet i henhold til bæredygtighedskriterierne for biobrændstoffer fastsat i artikel 7b
13) »restprodukt fra forarbejdning«: et stof, som ikke er det slutprodukt eller de slutprodukter, der er det direkte formål med produktionsprocessen; det er ikke det primære mål for produktionsprocessen, og processen er ikke bevidst ændret for at producere det
14) »restprodukter fra landbrug, akvakultur, fiskeri og skovbrug«: restprodukter, som direkte genereres af landbrug, akvakultur, fiskeri og skovbrug; de omfatter ikke restprodukter fra tilknyttede erhvervssektorer eller tilknyttet forarbejdning.«.
2)
Artikel 7a ændres således:
a)
i stk. 1 indsættes følgende afsnit efter første afsnit:
»I tilfælde af leverandører af biobrændstoffer til anvendelse inden for luftfart kan medlemsstaterne give sådanne leverandører tilladelse til at vælge at bidrage til reduktionsforpligtelsen i nærværende artikels stk. 2, forudsat, at de leverede biobrændstoffer opfylder bæredygtighedskriterierne i artikel 7b.«
b)
i stk. 2 tilføjes følgende afsnit:
»Med henblik på opfyldelsen af det mål, der er omhandlet i nærværende stykkes første afsnit, kan medlemsstaterne fastsætte, at det maksimale bidrag fra biobrændstoffer fremstillet af korn og andre stivelsesrige afgrøder, sukker og olieholdige afgrøder og af afgrøder, der dyrkes på landbrugsarealer som hovedafgrøder primært til energiformål, ikke må overstige det maksimale bidrag, der er fastsat i artikel 3, stk. 4, andet afsnit, litra d), i direktiv 2009/28/EF.«
c)
stk. 5 affattes således:
»5. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter efter undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 3, med henblik på at fastlægge detaljerede regler for ensartet gennemførelse i medlemsstaterne af nærværende artikels stk. 4.«
d)
følgende stykker tilføjes:
»6. Kommissionen tillægges beføjelse til senest den 31. december 2017 at vedtage delegerede retsakter vedrørende fastlæggelse af standardværdier for drivhusgasemissioner, såfremt sådanne værdier ikke allerede er blevet fastlagt før den 5. oktober 2015, for
a)
vedvarende flydende eller gasformige transportbrændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse
b)
kulstofopsamling og -anvendelse til transportformål.
7. Som led i rapporteringen i henhold til stk. 1 sikrer medlemsstaterne, at brændstofleverandørerne hvert år, til den myndighed medlemsstaten har udpeget, rapporterer om produktionsveje for biobrændstoffer, mængder af biobrændstoffer fremstillet af de råprodukter, som er kategoriseret i bilag V, del A, og vugge til grav-emissioner af drivhusgasser pr. energienhed, herunder de foreløbige gennemsnitsværdier for skønnede emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen ved anvendelse af biobrændstoffer. Medlemsstaterne indberetter disse data til Kommissionen.«.
3)
Artikel 7b ændres således:
a)
stk. 2 affattes således:
»2. Besparelsen i drivhusgasemissionerne ved anvendelse af biobrændstoffer, der tages i betragtning med henblik på de i stk. 1 omhandlede formål, skal være mindst 60 % for biobrændstoffer, der er produceret i anlæg, som sættes i drift efter den 5. oktober 2015. Et anlæg anses for at være i drift, hvis den fysiske produktion af biobrændstoffer har fundet sted.
Med henblik på de i stk. 1 nævnte formål skal der i anlæg, der var i drift senest den 5. oktober 2015, ved anvendelse af biobrændstoffer opnås besparelser i drivhusgasemissionerne på mindst 35 % frem til den 31. december 2017 og på mindst 50 % fra den 1. januar 2018.
Besparelsen i drivhusgasemissionerne som følge af anvendelse af biobrændstoffer beregnes i overensstemmelse med artikel 7d, stk. 1.«
b)
stk. 3, andet afsnit, udgår.
4)
Artikel 7c ændres således:
a)
stk. 3, tredje afsnit, affattes således:
»Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter efter undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 3, for at fastlægge den i nærværende stykkes første og andet afsnit omhandlede liste over passende og relevante oplysninger. Kommissionen påser navnlig, at afgivelsen af disse oplysninger ikke er en for stor administrativ byrde for aktørerne generelt og for mindre landbrugere, producentorganisationer og kooperativer i særdeleshed.«
b)
i stk. 5 tilføjes følgende afsnit:
»De i stk. 4 omhandlede frivillige ordninger (»de frivillige ordninger«) skal regelmæssigt, og mindst én gang om året, offentliggøre en liste over deres certificeringsorganer, som anvendes til uafhængig kontrol, idet det for hvert certificeringsorgan angives, hvilken enhed eller national offentlig myndighed der har anerkendt det, og hvilken enhed eller national offentlig myndighed der fører tilsyn med det.
Navnlig med henblik på at forhindre svig kan Kommissionen på grundlag af en risikoanalyse eller de i nærværende artikels stk. 6, andet afsnit, omhandlede rapporter specificere standarderne for uafhængig kontrol og kræve, at alle frivillige ordninger anvender disse standarder. Dette skal ske ved hjælp af gennemførelsesretsakter vedtaget efter undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 3. Sådanne retsakter skal fastlægge en tidsfrist, inden for hvilken de frivillige ordninger skal gennemføre standarderne. Kommissionen kan ophæve afgørelser om anerkendelse af frivillige ordninger, såfremt disse ordninger ikke gennemfører sådanne standarder inden for den fastlagte tidsfrist.«
c)
stk. 6 affattes således:
»6. Afgørelser i henhold til nærværende artikels stk. 4 vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 3. Sådanne afgørelser er gyldige i højst fem år.
Kommissionen kræver, at hver frivillig ordning, som er genstand for en afgørelse vedtaget i henhold til stk. 4, senest den 6. oktober 2016 og derefter årligt senest den 30. april forelægger Kommissionen en rapport, der dækker hvert af punkterne i nærværende stykkes tredje afsnit. Generelt skal rapporten dække det forudgående kalenderår. Den første rapport skal dække mindst seks måneder fra den 9. september 2015. Kravet om at forelægge en rapport finder kun anvendelse på frivillige ordninger, som har fungeret i mindst 12 måneder.
Senest den 6. april 2017 forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet med en analyse af de i nærværende stykkes andet afsnit omhandlede rapporter og en gennemgang af gennemførelsen af de i stk. 4 omhandlede aftaler eller frivillige ordninger, for hvilke der er vedtaget en afgørelse i overensstemmelse med nærværende artikel, samt en kortlægning af bedste praksis. Rapporten skal baseres på de bedste tilgængelige oplysninger, herunder fra høringer af interessenter, og på de praktiske erfaringer med anvendelsen af de pågældende aftaler eller ordninger. Rapporten skal analysere følgende:
generelt:
a)
kontrollernes uafhængighed, modalitet og hyppighed både i forhold til, hvad der fremgår om disse forhold af dokumentationen om ordningen på det tidspunkt, hvor Kommissionen godkendte den pågældende ordning, og i forhold til bedste praksis i industrien
b)
tilgængelighed, erfaring og gennemsigtighed med hensyn til anvendelsen af metoder til identifikation og håndtering af manglende overholdelse, navnlig for så vidt angår situationer med eller påstande om alvorlige fejl fra ordningens medlemmers side
c)
gennemsigtighed, navnlig hvad angår adgang til ordningen, tilgængelighed af oversættelser til de sprog, der anvendes i de lande og regioner, som råmaterialerne kommer fra, adgangen til en liste over certificerede aktører og relevante certifikater samt adgangen til kontrolrapporter
d)
inddragelse af interessenter, navnlig med hensyn til høring af oprindelige og lokale samfund før beslutningstagning, i forbindelse med udarbejdelsen og gennemgangen af ordningen og under kontroller samt reaktionerne på deres bidrag
e)
ordningens overordnede robusthed, navnlig i lyset af reglerne om kontrollanters akkreditering, kvalifikationer og uafhængighed og de relevante organer under ordningen
f)
markedsopdateringer af ordningen, mængden af certificerede råprodukter og biobrændstoffer efter oprindelsesland og type, antallet af deltagere
g)
oplysninger om, hvor let og effektivt der kan iværksættes et system til sporing af dokumentation for overholdelse af de bæredygtighedskriterier, som ordningen opstiller over for medlemmet eller medlemmerne, idet et sådant system er tænkt som et middel til at forebygge svigagtig adfærd, især med henblik på opdagelse, behandling og opfølgning af formodet svig og andre uregelmæssigheder og, hvor det er relevant, antallet af opdagede tilfælde af svig eller uregelmæssigheder
og navnlig:
h)
mulighederne for, at enheder bemyndiges til at anerkende og føre tilsyn med certificeringsorganer
i)
kriterierne for anerkendelse eller akkreditering af certificeringsorganer
j)
reglerne for, hvordan der føres tilsyn med certificeringsorganer
k)
fremgangsmåder til at lette eller forbedre fremme af bedste praksis.
En medlemsstat kan give meddelelse om sin nationale ordning til Kommissionen. Kommissionen skal prioritere vurderingen af en sådan ordning. En afgørelse om, hvorvidt en således meddelt national ordning opfylder betingelserne fastsat i dette direktiv, vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 3, med henblik på at lette gensidig bilateral og multilateral anerkendelse af ordninger til kontrol af overholdelsen af bæredygtighedskriterierne for biobrændstoffer. Er afgørelsen positiv, må ordninger oprettet i henhold til nærværende artikel ikke afvise gensidigt at anerkende den pågældende medlemsstats ordning, hvad angår kontrol af overholdelsen af bæredygtighedskriterierne i artikel 7b, stk. 2-5.«
d)
stk. 8 affattes således:
»8. Efter anmodning fra en medlemsstat eller på eget initiativ undersøger Kommissionen anvendelsen af artikel 7b i relation til en kilde til biobrændstof og træffer senest seks måneder efter modtagelsen af en anmodning og i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 3, afgørelse om, hvorvidt medlemsstaten kan tage biobrændstof fra denne kilde i betragtning med henblik på de i artikel 7a omhandlede formål.«.
5)
Artikel 7d ændres således:
a)
stk. 3, 4 og 5 affattes således:
»3. De typiske drivhusgasemissioner fra dyrkning af landbrugsråvarer, der er angivet i de rapporter, som er omhandlet i stk. 2, når der er tale om medlemsstater, og, når der er tale om områder uden for Unionen, i rapporter, der svarer til dem, som er omhandlet i stk. 2, og som er udarbejdet af kompetente organer, kan forelægges Kommissionen.
4. Kommissionen kan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt, der er vedtaget efter undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 3, træffe afgørelse om, at de i nærværende artikels stk. 3 omhandlede rapporter indeholder nøjagtige data med henblik på måling af drivhusgasemissioner, som er knyttet til dyrkning af råprodukter til biobrændstoffer, der typisk produceres i disse områder, i forbindelse med artikel 7b, stk. 2.
5. Senest den 31. december 2012 og derefter hvert andet år udarbejder og offentliggør Kommissionen en rapport om de skønnede typiske værdier og standardværdier i bilag IV, del B og E, med særlig vægt på drivhusgasemissioner fra transport og forarbejdning.
Viser rapporterne, der er omhandlet i første afsnit, at de skønnede typiske værdier og standardværdier i bilag IV, del B og E, eventuelt skal justeres på grundlag af den seneste videnskabelige dokumentation, forelægger Kommissionen om nødvendigt et lovgivningsforslag for Europa-Parlamentet og Rådet.«
b)
stk. 6 udgår
c)
stk. 7, første, andet og tredje afsnit, erstattes af følgende:
»7. Kommissionen gennemgår løbende bilag IV med henblik på, hvis det er berettiget, at tilføje værdier for yderligere produktionsveje for biobrændstoffer for de samme eller for andre råmaterialer. I gennemgangen tages der også hensyn til ændring af den metodologi, der er fastsat i bilag IV, del C, navnlig hvad angår:
-
beregningsmetoden for affald og restprodukter
-
beregningsmetoden for biprodukter
-
metoden for medregning af kraftvarmeproduktion, og
-
den status, restprodukter fra landbruget får som biprodukter.
Standardværdierne for biodiesel fra vegetabilsk eller animalsk olieaffald tages op til revision så hurtigt som muligt. Kommissionen tillægges beføjelse til, hvis det under Kommissionens gennemgang konstateres, at der bør foretages tilføjelser til bilag IV, at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 10a med henblik på at tilføje, men ikke fjerne eller ændre, de skønnede typiske værdier og standardværdier i bilag IV, del A, B, D og E, for produktionsveje for biobrændstoffer, for hvilke specifikke værdier endnu ikke er inkluderet i nævnte bilag.«
d)
stk. 8 affattes således:
»8. Hvis det er nødvendigt for at sikre en ensartet anvendelse af bilag IV, del C, punkt 9, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter, der fastlægger detaljerede tekniske specifikationer og definitioner. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 3.«.
6)
I artikel 7e, affattes stk. 2 således:
»2. De rapporter fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet, der er omhandlet i dette direktivs artikel 7b, stk. 7, artikel 7c, stk. 2, artikel 7c, stk. 9, artikel 7d, stk. 4 og 5, samt de rapporter og den information, der fremsendes i henhold til dette direktivs artikel 7c, stk. 3, første og femte afsnit, samt artikel 7d, stk. 2, skal udarbejdes og fremsendes med henblik på såvel direktiv 2009/28/EF som nærværende direktiv.«.
7)
Artikel 8 ændres således:
a)
stk. 1 affattes således:
»1. Medlemsstaterne overvåger på grundlag af analysemetoderne omhandlet i henholdsvis bilag I og II, at kravene i artikel 3 og 4 for benzin og dieselolie overholdes.«
b)
stk. 3 affattes således:
»3. Medlemsstaterne forelægger senest den 31. august hvert år en rapport med nationale brændstofkvalitetsdata for det foregående kalenderår. Kommissionen opstiller et fælles format for indsendelse af en oversigt over nationale brændstofkvalitetsdata ved hjælp af en gennemførelsesretsakt, der vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 3. Den første rapport forelægges senest den 30. juni 2002. Fra den 1. januar 2004 skal rapporten udformes i overensstemmelse med modellen i den relevante europæiske standard. Derudover indberetter medlemsstaterne den samlede mængde benzin og dieselolie, der er markedsført på deres område, og den markedsførte mængde blyfri benzin og dieselolie med et maksimalt svovlindhold på 10 mg/kg. Medlemsstaterne aflægger endvidere hvert år rapport om adgangen på et passende geografisk afbalanceret grundlag til benzin og dieselolie med et maksimalt svovlindhold på 10 mg/kg, der markedsføres på deres område.«.
8)
Artikel 8a, stk. 3, affattes således:
»3. I lyset af den vurdering, der gennemføres ved anvendelse af den i stk. 1 nævnte prøvningsmetodologi, kan Europa-Parlamentet og Rådet revidere grænsen for indholdet af MMT i brændstoffer, jf. stk. 2, på grundlag af et lovgivningsforslag fra Kommissionen.«.
9)
I artikel 9, stk. 1, tilføjes følgende litra:
»k)
produktionsveje, mængder og vugge til grav-emissioner af drivhusgasser pr. energienhed, herunder de foreløbige gennemsnitsværdier for de skønnede emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen og det dermed forbundne spænd, der er afledt af følsomhedsanalysen, som anført i bilag V, for biobrændstoffer, der forbruges i Unionen. Kommissionen offentliggør data om de foreløbige gennemsnitsværdier for de skønnede emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen og det dermed forbundne spænd, der er afledt af følsomhedsanalysen.«.
10)
Artikel 10 ændres som følger:
a)
overskriften affattes således:
»Procedure for tilpasning af de tilladte analysemetoder og tilladte damptryksafvigelser«
b)
stk. 1 affattes således:
»1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 10a i det omfang, det er nødvendigt for at tilpasse de tilladte analysemetoder, med henblik på at sikre overensstemmelse med en eventuel revision af de europæiske standarder omhandlet i bilag I eller II. Kommissionen tillægges ligeledes beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 10a med henblik på at tilpasse de tilladte damptryksafvigelser udtrykt i kPa for ethanolindholdet i benzin som fastsat i bilag III inden for de grænser, der er fastsat i artikel 3, stk. 4, første afsnit. Disse delegerede retsakter berører ikke de i medfør af artikel 3, stk. 4, tilladte afvigelser.«.
11)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 10a
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 7a, stk. 6, artikel 7d, stk. 7, og artikel 10, stk. 1, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 5. oktober 2015.
3. Den i artikel 7a, stk. 6, artikel 7d, stk. 7, og artikel 10, stk. 1, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 7a, stk. 6, artikel 7d, stk. 7, og artikel 10, stk. 1, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.«.
12)
Artikel 11 affattes således:
»Artikel 11
Udvalgsprocedure
1. Med undtagelse af de i stk. 2 omhandlede tilfælde bistås Kommissionen af Udvalget om Brændstofkvalitet. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (9).
2. I spørgsmål vedrørende biobrændstoffers bæredygtighed, jf. artikel 7b, 7c og 7d, bistås Kommissionen af Udvalget om biobrændstoffers og flydende biobrændslers bæredygtighed som omhandlet i artikel 25, stk. 2, i direktiv 2009/28/EF. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Afgiver udvalgene ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
(9) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).«." 						
13)
Bilag IV ændres, og bilag V tilføjes i overensstemmelse med bilag I til dette direktiv.
Artikel 2
Ændringer af direktiv 2009/28/EF
Direktiv 2009/28/EF ændres således:
1)
I artikel 2, stk. 2, tilføjes følgende litra:
»p) »affald«: affald som defineret i artikel 3, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF (10). Stoffer, der er blevet bevidst ændret eller er forurenet med henblik på at opfylde denne definition, er ikke omfattet af denne definition
q) »stivelsesrige afgrøder«: afgrøder, der hovedsagelig omfatter korn (uanset om det kun er kornene eller hele planten, såsom ved fodermajs, der anvendes), rod- og knoldfrugter (såsom kartoffel, jordskok, batat, maniok og yams) samt stængelknolde (såsom taro og tannia)
r) »lignocellulosisk materiale«: materiale bestående af lignin, cellulose og hemicellulose såsom biomasse fra skove, træede energiafgrøder og skovbaserede industrielle restprodukter samt skovbaseret industrielt affald
s) »celluloseholdigt nonfood-materiale«: råprodukter, der hovedsageligt består af cellulose og hemicellulose, og som har et lavere ligninindhold end lignocellulosisk materiale; det omfatter restprodukter fra fødevare- og foderafgrøder (såsom halm, majsstammer, avner og skaller), energiafgrøder i form af græsser med lavt stivelsesindhold (såsom rajgræs, rishirse, elefantgræs, kæmperør og dækafgrøder før og efter hovedafgrøder), industrielle restprodukter (herunder fra fødevare- og foderafgrøder efter udvinding af vegetabilske olier, sukker, stivelse og protein) og materiale fra bioaffald
t) »restprodukt fra forarbejdning«: et stof, som ikke er det slutprodukt eller de slutprodukter, der er det direkte formål med produktionsprocessen; det er ikke det primære mål for produktionsprocessen, og processen er ikke bevidst ændret for at producere det
u) »vedvarende flydende eller gasformige transportbrændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse«: flydende eller gasformige brændstoffer undtagen biobrændstoffer, hvis energiindhold stammer fra andre vedvarende energikilder end biomasse, og som bruges inden for transport
v) »restprodukter fra landbrug, akvakultur, fiskeri og skovbrug«: restprodukter, som direkte genereres af landbrug, akvakultur, fiskeri og skovbrug; de omfatter ikke restprodukter fra tilknyttede erhvervssektorer eller tilknyttet forarbejdning
w) »biobrændstoffer og flydende biobrændsler med lav risiko for indirekte ændringer i arealanvendelsen«: biobrændstoffer og flydende biobrændsler, hvis råprodukter er fremstillet under ordninger, der begrænser forskydning af produktion til andre formål end til fremstilling af biobrændstoffer og flydende biobrændsler, og som er fremstillet i henhold til bæredygtighedskriterierne for biobrændstoffer og flydende biobrændsler, der er fastsat i artikel 17.
(10) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3).«." 						
2)
Artikel 3 ændres således:
a)
i stk. 1 tilføjes følgende afsnit:
»For at nå de mål, der er omhandlet i dette stykkes første afsnit, må det maksimale fælles bidrag fra biobrændstoffer og flydende biobrændsler, der er fremstillet af korn og andre stivelsesrige afgrøder, sukker og olieholdige afgrøder og af afgrøder, der dyrkes på landbrugsarealer som hovedafgrøder primært til energiformål, ikke være større end den energimængde, der svarer til det maksimale bidrag, der er angivet i stk. 4, litra d).«
b)
stk. 4, andet afsnit, ændres således:
i)
litra a) affattes således:
»a)
Ved beregningen af nævneren, dvs. det samlede energiforbrug på transportområdet, jf. første afsnit, tages kun benzin, diesel og biobrændstoffer forbrugt inden for vej- og jernbanetransport og elektricitet, herunder elektricitet, som anvendes til fremstilling af vedvarende flydende eller gasformige transportbrændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse, i betragtning.«
ii)
i litra b) tilføjes følgende punktum:
»Dette litra berører ikke litra d) i nærværende stykke og artikel 17, stk. 1, litra a).«
iii)
litra c) affattes således:
»c)
Ved beregningen af bidraget fra elektricitet, der er produceret fra vedvarende energikilder og forbrugt i alle typer elkøretøjer og ved fremstillingen af vedvarende flydende eller gasformige transportbrændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse, jf. litra a) og b), kan medlemsstaterne vælge at anvende enten den gennemsnitlige andel af elektricitet fra vedvarende energikilder i Unionen eller andelen af elektricitet fra vedvarende energikilder i deres eget land som målt to år inden det pågældende år. Ved beregningen af mængden af elektricitet fra vedvarende energikilder, som er forbrugt i elektrificeret jernbanetransport, anses dette forbrug desuden for at være 2,5 gange energiindholdet af inputtet af elektricitet fra vedvarende energikilder. Ved beregningen af mængden af elektricitet fra vedvarende energikilder, som er forbrugt i elkøretøjer til vejtransport, jf. litra b), anses dette forbrug for at være fem gange energiindholdet af inputtet af elektricitet fra vedvarende energikilder.«
iv)
følgende litraer tilføjes:
»d)
Ved beregningen af biobrændstoffer i tælleren må andelen af energi fra biobrændstoffer, der er fremstillet af korn og andre stivelsesrige afgrøder, sukker og olieholdige afgrøder og af afgrøder, der dyrkes på landbrugsarealer som hovedafgrøder primært til energiformål, ikke overstige 7 % af det endelige energiforbrug inden for transport i medlemsstaterne i 2020.
Biobrændstoffer fremstillet af råprodukter, der er anført i bilag IX, medregnes ikke i bidraget til den grænse, der er fastlagt i nærværende litras første afsnit.
Medlemsstaterne kan fastsætte, at andelen af energi fra biobrændstoffer, der er fremstillet af afgrøder, som er dyrket på landbrugsarealer som hovedafgrøder primært til energiformål og hverken er korn eller andre stivelsesrige afgrøder, sukker eller olieholdige afgrøder, ikke medregnes i bidraget til den grænse, der er fastlagt i nærværende litras første afsnit, forudsat, at
i)
kontrollen af overholdelsen af bæredygtighedskriterierne som fastlagt i artikel 17, stk. 2-5, er blevet udført i overensstemmelse med artikel 18, og
ii)
disse afgrøder er dyrket på arealer, der falder under bilag V, del C, punkt 8, og den dertil svarende bonus »eB« som fastsat i bilag V, del C, punkt 7, er medtaget i beregningen af drivhusgasemissionerne med henblik på at vise overensstemmelse med artikel 17, stk. 2.
e)
Hver enkelt medlemsstat søger at nå målet om et minimumsniveau for forbrug på dens område af biobrændstoffer fremstillet af råprodukter og andre brændstoffer, der er anført i bilag IX, del A. Med henblik herpå fastsætter hver medlemsstat senest den 6. april 2017 et nationalt mål, som den tilstræber at nå. Værdien for dette mål er et energiindhold på 0,5 procentpoint for den absolutte andel af energi fra vedvarende energikilder inden for alle former for transport i 2020, jf. første afsnit, der skal opnås med biobrændstoffer, som er fremstillet af råprodukter, og med andre brændstoffer, der er anført i bilag IX, del A. Desuden kan biobrændstoffer, der er fremstillet af råprodukter, der ikke er opført i bilag IX, og som er blevet betragtet som affald, restprodukter, celluloseholdige nonfood-materialer eller lignocellulosiske materialer af de kompetente nationale myndigheder og anvendes i eksisterende anlæg inden vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/1513 (11), medregnes i opfyldelsen af det nationale mål.
Medlemsstaterne kan fastsætte et nationalt mål, der er lavere end referenceværdien på 0,5 procentpoint, baseret på en eller flere af følgende begrundelser:
i)
objektive faktorer såsom det begrænsede potentiale for bæredygtig produktion af biobrændstoffer fra råprodukter og andre brændstoffer, der er anført i bilag IX, del A, eller en begrænset tilgængelighed af sådanne biobrændstoffer til omkostningseffektive priser på markedet
ii)
særlige tekniske eller klimatiske forhold, der kendetegner det nationale marked for brændstoffer til transport, f.eks. bilparkens sammensætning og tilstand, eller
iii)
nationale politikker, der afsætter tilsvarende finansielle midler til fremme af energieffektivitet og af brugen af elektricitet fra vedvarende energikilder inden for transport.
Når medlemsstaterne fastsætter deres nationale mål, afgiver de tilgængelige oplysninger om mængderne af forbrugte biobrændstoffer af råprodukter og andre brændstoffer som anført i bilag IX, del A.
Når medlemsstaterne fastlægger deres politik til fremme af produktion af brændstoffer af de i bilag IX anførte råprodukter, lægger de behørig vægt på affaldshierarkiet som opstillet i artikel 4 i direktiv 2008/98/EF, herunder bestemmelserne deri om livscyklus-tankegangen vedrørende de samlede virkninger af dannelse og forvaltning af forskellige affaldsstrømme.
Kommissionen offentliggør i overensstemmelse med artikel 24 i nærværende direktiv
-
medlemsstaternes nationale mål
-
medlemsstaternes planer for opnåelse af de nationale mål, såfremt sådanne planer foreligger
-
hvor det er relevant, en begrundelse for differentieringen af medlemsstaternes nationale mål i forhold til den referenceværdi, der er meddelt i henhold til artikel 4, stk. 2, i direktiv (EU) 2015/1513, og
-
en sammenfattende rapport om medlemsstaternes resultater hen imod deres nationale mål
f)
biobrændstoffer, der er fremstillet af råprodukter, der er anført i bilag IX, sættes til to gange deres energiindhold med hensyn til deres bidrag til at opfylde målet i første afsnit.
(11) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/1513 af 9. september 2015 om ændring af direktiv 98/70/EF om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af direktiv 2009/28/EF om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 239 af 15.9.2015, s. 1).«." 						
c)
stk. 4, tredje afsnit, affattes således:
»Senest den 31. december 2017 forelægger Kommissionen, hvis det er relevant, et forslag, der på visse betingelser gør det muligt at tage hele mængden af elektricitet fra vedvarende energikilder, der anvendes som drivmiddel i alle typer elkøretøjer, og til fremstilling af vedvarende flydende eller gasformige transportbrændstoffer, der ikke er af biologisk oprindelse, i betragtning.«
d)
følgende stykke tilføjes:
»5. Med henblik på at mindske risikoen for, at der mere end én gang i Unionen indgives anmodning for så vidt angår enkelte partier, bestræber medlemsstaterne og Kommissionen sig på at styrke samarbejdet mellem de nationale systemer og mellem de nationale systemer og frivillige ordninger indført i henhold til artikel 18, herunder udveksling af data, hvor dette er relevant. For at forhindre, at materialer forsætligt ændres eller kasseres, så de kan falde ind under bilag IX, tilskynder medlemsstaterne til udvikling og brug af systemer, der kan spore og følge råprodukter og de heraf fremstillede biobrændstoffer gennem hele værdikæden. Medlemsstaterne sikrer, at der træffes passende foranstaltninger, såfremt der opdages svig. Medlemsstaterne orienterer senest den 31. december 2017, og efterfølgende hvert andet år, om, hvilke foranstaltninger de har truffet, såfremt de ikke har givet tilsvarende oplysninger om pålidelighed og beskyttelse mod svig i deres rapporter om fremskridtene med hensyn til fremme og anvendelse af energi fra vedvarende energikilder, der er udfærdiget i overensstemmelse med artikel 22, stk. 1, litra d).
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 25a for at ændre listen over råprodukter i bilag IX, del A, med henblik på at tilføje råprodukter, men ikke at fjerne dem. Kommissionen vedtager en særskilt delegeret retsakt for hvert enkelt råprodukt, der skal tilføjes til listen i bilag IX, del A. Hver enkelt delegeret retsakt baseres på en analyse af den nyeste videnskabelige og tekniske udvikling, der tager behørigt hensyn til affaldshierarkiprincipperne som opstillet i direktiv 2008/98/EF og understøtter konklusionen om, at det pågældende råprodukt ikke skaber et øget arealbehov eller medfører betydelige forvridende virkninger på markeder for (bi)produkter, affald eller restprodukter, at det medfører betydelige besparelser i drivhusgasemissionerne i forhold til fossile brændstoffer, og at det ikke risikerer at skabe negative virkninger for miljøet og biodiversiteten.«.
3)
Artikel 5, stk. 5, affattes således:
»5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 25a vedrørende tilpasningen af energiindholdet i transportbrændstoffer, der er angivet i bilag III, til den videnskabelige og tekniske udvikling.«.
4)
Artikel 6, stk. 1 og 2, affattes således:
»1. Medlemsstaterne kan aftale og indføre ordninger med henblik på statistisk overførsel af en nærmere angivet mængde energi fra vedvarende energikilder fra en medlemsstat til en anden medlemsstat. Den overførte mængde skal:
a)
fratrækkes den mængde energi fra vedvarende energikilder, der tages i betragtning ved målingen af, om den medlemsstat, der foretager overførslen, opfylder kravene i artikel 3, stk. 1, 2 og 4, og
b)
lægges til den mængde energi fra vedvarende energikilder, der tages i betragtning ved målingen af, om en anden medlemsstat, der accepterer overførslen, opfylder kravene i artikel 3, stk. 1, 2 og 4.
2. Ordningerne i denne artikels stk. 1 kan for så vidt angår artikel 3, stk. 1, 2 og 4, have en varighed af et eller flere år. De meddeles Kommissionen senest tre måneder efter udgangen af hvert enkelt af de år, hvori de er gyldige. De oplysninger, der sendes til Kommissionen, skal omfatte mængde og pris for den energi, det drejer sig om.«.
5)
Artikel 17 ændres således:
a)
stk. 2 affattes således:
»2. Besparelsen i drivhusgasemissionerne ved anvendelse af biobrændstoffer og flydende biobrændsler, der tages i betragtning med henblik på de i stk. 1 omhandlede formål, skal være mindst 60 % for biobrændstoffer og flydende biobrændsler, der er produceret i anlæg, som sættes i drift efter den 5. oktober 2015. Et anlæg anses for at være i drift, hvis den fysiske produktion af biobrændstoffer og flydende biobrændsler har fundet sted.
Med henblik på de i stk. 1 nævnte formål skal der i anlæg, der var i drift senest den 5. oktober 2015, ved anvendelse af biobrændstoffer og flydende biobrændsler opnås besparelser i drivhusgasemissionerne på mindst 35 % frem til den 31. december 2017 og på mindst 50 % fra den 1. januar 2018.
Besparelsen i drivhusgasemissionerne som følge af anvendelse af biobrændstoffer og flydende biobrændsler beregnes i overensstemmelse med artikel 19, stk. 1.«.
b)
stk. 3, andet afsnit, udgår.
6)
Artikel 18 ændres således:
a)
stk. 3, tredje afsnit, affattes således:
»Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter efter undersøgelsesproceduren i artikel 25, stk. 3, for at fastlægge den i nærværende stykkes første og andet afsnit omhandlede liste over passende og relevante oplysninger. Kommissionen påser navnlig, at afgivelsen af disse oplysninger ikke er en for stor administrativ byrde for aktørerne generelt og for mindre landbrugere, producentorganisationer og kooperativer i særdeleshed.«
b)
stk. 4, andet afsnit, affattes således:
»Kommissionen kan træffe afgørelse om, at frivillige nationale eller internationale ordninger, der fastsætter standarder for fremstilling af biomasseprodukter, indeholder nøjagtige data med henblik på de i artikel 17, stk. 2, omhandlede formål og/eller godtgør, at partier af biobrændstoffer eller flydende biobrændsler overholder bære-dygtighedskriterierne i artikel 17, stk. 3, 4 og 5, og/eller at ingen materialer bevidst er ændret eller kasseret, så partiet eller en del deraf falder ind under bilag IX. Kommissionen kan træffe afgørelse om, at disse ordninger indeholder nøjagtige data til oplysning om foranstaltninger, der er truffet med henblik på bevaring af områder, der leverer grundlæggende økosystemydelser i kritiske situationer (f.eks. beskyttelse af afvandingsområder og erosionskontrol), beskyttelse af jord, vand og luft, genopretning af nedbrudte arealer og undgåelse af overdrevent vandforbrug i områder, hvor der er vandknaphed, samt på de forhold, der er omhandlet i artikel 17, stk. 7, andet afsnit. Kommissionen kan også med henblik på artikel 17, stk. 3, litra b), nr. ii), anerkende områder til beskyttelse af sjældne, truede eller udryddelsestruede økosystemer eller arter, der er anerkendt ved internationale aftaler eller er medtaget på lister udarbejdet af mellemstatslige organisationer eller Den Internationale Naturværnsunion.«
c)
i stk. 5 tilføjes følgende afsnit:
»De i stk. 4 omhandlede frivillige ordninger (»de frivillige ordninger«) skal regelmæssigt, og mindst én gang om året, offentliggøre en liste over deres certificeringsorganer, som anvendes til uafhængig kontrol, idet det for hvert certificeringsorgan angives, hvilken enhed eller national offentlig myndighed der har anerkendt det, og hvilken enhed eller national offentlig myndighed der fører tilsyn med det.
Navnlig med henblik på at forhindre svig kan Kommissionen på grundlag af en risikoanalyse eller de i nærværende artikels stk. 6, andet afsnit, omhandlede rapporter specificere standarderne for uafhængig kontrol og kræve, at alle frivillige ordninger anvender disse standarder. Dette skal ske ved hjælp af gennemførelsesretsakter vedtaget efter undersøgelsesproceduren i artikel 25, stk. 3. Sådanne retsakter skal fastlægge en tidsfrist, inden for hvilken de frivillige ordninger skal gennemføre standarderne. Kommissionen kan ophæve afgørelser om anerkendelse af frivillige ordninger, såfremt disse ordninger ikke gennemfører sådanne standarder inden for den fastlagte tidsfrist.«
d)
stk. 6 affattes således:
»6. Afgørelser i henhold til nærværende artikels stk. 4 vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 25, stk. 3. Sådanne afgørelser er gyldige i højst fem år.
Kommissionen kræver, at hver frivillig ordning, som er genstand for en afgørelse vedtaget i henhold til stk. 4, senest den 6. oktober 2016 og derefter årligt senest den 30. april forelægger Kommissionen en rapport, der dækker hvert af punkterne i nærværende stykkes tredje afsnit. Generelt dækker rapporten det forudgående kalenderår. Den første rapport skal dække mindst seks måneder fra den 9. september 2015. Kravet om at forelægge en rapport finder kun anvendelse på frivillige ordninger, som har fungeret i mindst 12 måneder.
Senest den 6. april 2017 og derefter i rapporterne i henhold til artikel 23, stk. 3, forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet med en analyse af de i nærværende stykkes andet afsnit omhandlede rapporter og en gennemgang af gennemførelsen af de i stk. 4 omhandlede aftaler eller frivillige ordninger, for hvilke der er vedtaget en afgørelse i overensstemmelse med nærværende artikel, samt en kortlægning af bedste praksis. Rapporten skal baseres på de bedste tilgængelige oplysninger, herunder fra høringer af interessenter, og på de praktiske erfaringer med anvendelsen af de pågældende aftaler eller ordninger. Rapporten skal analysere følgende:
generelt:
a)
kontrollernes uafhængighed, modalitet og hyppighed både i forhold til, hvad der fremgår om disse forhold af dokumentationen om ordningen på det tidspunkt, hvor Kommissionen godkendte den pågældende ordning, og i forhold til bedste praksis i industrien
b)
tilgængelighed, erfaring og gennemsigtighed med hensyn til anvendelsen af metoder til identifikation og håndtering af manglende overholdelse, navnlig for så vidt angår situationer med eller påstande om alvorlige fejl fra ordningens medlemmers side
c)
gennemsigtighed, navnlig hvad angår adgang til ordningen, tilgængelighed af oversættelser til de sprog, der anvendes i de lande og regioner, som råmaterialerne kommer fra, adgangen til en liste over certificerede aktører og relevante certifikater samt adgangen til kontrolrapporter
d)
inddragelse af interessenter, navnlig med hensyn til høring af oprindelige og lokale samfund før beslutningstagning, i forbindelse med udarbejdelsen og gennemgangen af ordningen og under kontroller samt reaktionerne på deres bidrag
e)
ordningens overordnede robusthed, navnlig i lyset af reglerne om kontrollanters akkreditering, kvalifikationer og uafhængighed og de relevante organer under ordningen
f)
markedsopdateringer af ordningen, mængden af certificerede råprodukter og biobrændstoffer efter oprindelsesland og type, antallet af deltagere
g)
oplysninger om, hvor let og effektivt der kan iværksættes et system til sporing af dokumentation for overholdelse af de bæredygtighedskriterier, som ordningen opstiller over for medlemmet eller medlemmerne, idet et sådant system er tænkt som et middel til at forebygge svigagtig adfærd, især med henblik på opdagelse, behandling og opfølgning af formodet svig og andre uregelmæssigheder og, hvor det er relevant, antallet af opdagede tilfælde af svig eller uregelmæssigheder
og navnlig:
h)
mulighederne for, at enheder bemyndiges til at anerkende og føre tilsyn med certificeringsorganer
i)
kriterierne for anerkendelse eller akkreditering af certificeringsorganer
j)
reglerne for, hvordan der føres tilsyn med certificeringsorganer
k)
fremgangsmåderne til at lette eller forbedre fremme af bedste praksis.
Kommissionen offentliggør rapporterne fra de frivillige ordninger i sammendrag eller, hvis det er hensigtsmæssigt, i deres fulde ordlyd på den gennemsigtighedsplatform, der er omhandlet i artikel 24.
En medlemsstat kan give meddelelse om sin nationale ordning til Kommissionen. Kommissionen skal prioritere vurderingen af en sådan ordning. En afgørelse om, hvorvidt en således meddelt national ordning opfylder betingelserne fastsat i dette direktiv, vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 25, stk. 3, med henblik på at lette gensidig bilateral og multilateral anerkendelse af ordninger til kontrol af overholdelsen af bæredygtighedskriterierne for biobrændstoffer og flydende biobrændsler. Er afgørelsen positiv, må ordninger oprettet i henhold til nærværende artikel ikke afvise gensidigt at anerkende den pågældende medlemsstats ordning, hvad angår kontrol af overholdelsen af bæredygtighedskriterierne i artikel 17, stk. 2-5.«
e)
stk. 8 affattes således:
»8. Efter anmodning fra en medlemsstat eller på eget initiativ undersøger Kommissionen anvendelsen af artikel 17 i relation til en kilde til biobrændstof og træffer senest seks måneder efter modtagelsen af en anmodning og i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i artikel 25, stk. 3, afgørelse om, hvorvidt medlemsstaten kan tage biobrændstof fra denne kilde i betragtning med henblik på de i artikel 17, stk. 1, omhandlede formål.«.
7)
Artikel 19 ændres således:
a)
stk. 3, 4 og 5 affattes således:
»3. De typiske drivhusgasemissioner fra dyrkning af landbrugsråvarer, der er angivet i de rapporter, som er omhandlet i stk. 2, når der er tale om medlemsstater, og, når der er tale om områder uden for Unionen, i rapporter, der svarer til dem, som er omhandlet i stk. 2, og som er udarbejdet af kompetente organer, kan forelægges Kommissionen.
4. Kommissionen kan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt, der er vedtaget efter undersøgelsesproceduren i artikel 25, stk. 3, træffe afgørelse om, at de i nærværende artikels stk. 3 omhandlede rapporter indeholder nøjagtige data med henblik på måling af drivhusgasemissioner, som er knyttet til dyrkning af råprodukter til biobrændstoffer og flydende biobrændsler, der typisk produceres i disse områder, i forbindelse med artikel 17, stk. 2.
5. Senest den 31. december 2012 og derefter hvert andet år udarbejder og offentliggør Kommissionen en rapport om de skønnede typiske værdier og standardværdier i bilag V, del B og E, med særlig vægt på drivhusgasemissioner fra transport og forarbejdning.
Viser rapporterne, der er omhandlet i første afsnit, at de skønnede typiske værdier og standardværdier i bilag V, del B og E, eventuelt skal justeres på grundlag af den seneste videnskabelige dokumentation, forelægger Kommissionen om nødvendigt et lovgivningsforslag for Europa-Parlamentet og Rådet.«
b)
stk. 6 udgår
c)
stk. 7, første, andet og tredje afsnit, erstattes af følgende:
»7. Kommissionen gennemgår løbende bilag V med henblik på, hvis det er berettiget, at tilføje værdier for yderligere produktionsveje for biobrændstoffer for de samme eller for andre råmaterialer. I gennemgangen tages der også hensyn til ændring af den metodologi, der er fastsat i bilag V, del C, navnlig hvad angår:
-
beregningsmetoden for affald og restprodukter
-
beregningsmetoden for biprodukter
-
metoden for medregning af kraftvarmeproduktion, og
-
den status, restprodukter fra landbruget får som biprodukter.
Standardværdierne for biodiesel fra vegetabilsk eller animalsk olieaffald tages op til revision så hurtigt som muligt. Kommissionen tillægges beføjelse til, hvis det under Kommissionens gennemgang konstateres, at der bør foretages tilføjelser til bilag V, at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 25a med henblik på at tilføje, men ikke fjerne eller ændre, de skønnede typiske værdier og standardværdier i bilag V, del A, B, D og E, for produktionsveje for biobrændstoffer og flydende biobrændsler, for hvilke specifikke værdier endnu ikke er inkluderet i nævnte bilag.«
d)
stk. 8 affattes således:
»8. Hvis det er nødvendigt for at sikre en ensartet anvendelse af bilag V, del C, punkt 9, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter, der fastlægger detaljerede tekniske specifikationer og definitioner. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 25, stk. 3.«.
8)
Artikel 21 udgår.
9)
Artikel 22, stk. 1, andet afsnit, ændres således:
a)
litra i) affattes således:
»i)
udviklingen i og andelen af biobrændstoffer, der er fremstillet af råprodukter opført i bilag IX, herunder en ressourcevurdering, der fokuserer på bæredygtighedsaspekterne i forbindelse med virkningen af, at fødevarer og foder anvendes til biobrændstofproduktion, under behørig hensyntagen til affaldshierarkiprincipperne som fastsat i direktiv 2008/98/EF og princippet om kaskadeudnyttelse af biomasse under hensyntagen til de regionale og lokale økonomiske og teknologiske forhold, opretholdelse af det fornødne kulstoflager i jorden og jordbundens og økosystemernes kvalitet«
b)
følgende litra tilføjes:
»o)
mængderne af biobrændstoffer og flydende biobrændsler i energienheder svarende til den enkelte kategori af grupper af råprodukter opført i bilag VIII, del A, som den pågældende medlemsstat har taget i betragtning med henblik på overholdelse af målene i artikel 3, stk. 1 og 2, samt stk. 4, første afsnit.«.
10)
Artikel 23 ændres således:
a)
stk. 1, sidste punktum, udgår
b)
stk. 4 affattes således:
»4. Ved rapportering om besparelser i drivhusgasemissioner som følge af anvendelsen af biobrændstoffer og flydende biobrændsler anvender Kommissionen de mængder, der er indrapporteret af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 22, stk. 1, litra o), herunder de foreløbige gennemsnitsværdier for de skønnede emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen og det dermed forbundne spænd, der er afledt af følsomhedsanalysen, som anført i bilag VIII. Kommissionen offentliggør data om de foreløbige gennemsnitsværdier for de skønnede emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen og det dermed forbundne spænd, der er afledt af følsomhedsanalysen. Kommissionen evaluerer desuden, om og hvordan skønnet for besparelser i direkte emissioner ville ændres, hvis der ved anvendelse af substitutionsmetoden blev taget hensyn til biprodukter.«
c)
stk. 5, litra e) og f), erstattes af følgende:
»e)
tilgængeligheden og bæredygtigheden af biobrændstoffer, der er fremstillet af råprodukter opført i bilag IX, herunder en vurdering af virkningen af, at fødevarer og foder anvendes til biobrændstofproduktion, under behørig hensyntagen til affaldshierarkiprincipperne som fastsat i direktiv 2008/98/EF og princippet om kaskadeudnyttelse af biomasse under hensyntagen til regionale og lokale økonomiske og teknologiske forhold, opretholdelse af det fornødne kulstoflager i jorden og jordbundens og økosystemernes kvalitet og
f)
information om og analyse af de tilgængelige videnskabelige forskningsresultater vedrørende indirekte ændringer i arealanvendelsen i forbindelse med samtlige produktionsveje, ledsaget af en vurdering af, om den usikkerhedsmargen, der er identificeret i den analyse, som ligger til grund for skønnene over emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen, kan mindskes, og om de mulige virkninger af EU-politikker, f.eks. miljø-, klima- og landbrugspolitikker, kan indregnes, og
g)
den teknologiske udvikling og tilgængelighed af data vedrørende brugen af og de økonomiske og miljømæssige virkninger af biobrændstoffer og flydende biobrændsler fremstillet i Unionen af dedikerede nonfood-afgrøder, der primært dyrkes til energiformål.«
d)
stk. 8, første afsnit, litra b), affattes således:
»b)
med hensyn til målet i artikel 3, stk. 4, en gennemgang af:
i)
omkostningseffektiviteten af de foranstaltninger, der skal gennemføres for at nå målene
ii)
en vurdering af muligheden for at nå målene og samtidig sikre bæredygtigheden af biobrændstofproduktionen i Unionen og i tredjelande og tage hensyn til de økonomiske, miljømæssige og sociale konsekvenser, herunder indirekte effekter og indvirkninger på biodiversiteten, samt til tilgængeligheden af andengenerationsbiobrændstoffer på markedet
iii)
effekten af gennemførelsen af målene på tilgængeligheden af fødevarer til overkommelige priser
iv)
tilgængeligheden af elkøretøjer, hybridkøretøjer og brintdrevne køretøjer på markedet samt den metodologi, der vælges til at beregne andelen af energi fra vedvarende energikilder i transportsektoren
v)
evalueringen af specifikke markedsforhold, navnlig for markeder, hvor transportbrændstoffer udgør over halvdelen af det endelige energiforbrug, og markeder, der er fuldstændigt afhængige af importerede biobrændstoffer«.
11)
Artikel 25 affattes således:
»Artikel 25
Udvalgsprocedure
1. Med undtagelse af de i stk. 2 omhandlede tilfælde bistås Kommissionen af Udvalget for Vedvarende Energikilder. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (12).
2. I spørgsmål vedrørende bæredygtigheden af biobrændstoffer og flydende biobrændsler bistås Kommissionen af Udvalget om biobrændstoffers og flydende biobrændslers bæredygtighed. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Afgiver udvalgene ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
(12) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).«." 						
12)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 25a
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 3, stk. 5, artikel 5, stk. 5, og artikel 19, stk. 7, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 5. oktober 2015.
3. Den i artikel 3, stk. 5, artikel 5, stk. 5, og artikel 19, stk. 7, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 3, stk. 5, artikel 5, stk. 5, og artikel 19, stk. 7, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.«.
13)
Bilag V ændres, og bilag VIII og IX tilføjes i overensstemmelse med bilag II til dette direktiv.
Artikel 3
Gennemgang
1. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2016 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport ledsaget af en vurdering af, om der senest i 2020 på EU-markedet findes de nødvendige mængder omkostningseffektive biobrændstoffer fra råprodukter, hvortil der ikke anvendes jordarealer, og fra nonfoodafgrøder, og af deres miljømæssige, økonomiske og sociale virkninger, herunder af behovet for yderligere kriterier for at sikre deres bæredygtighed og af den bedste tilgængelige videnskabelige dokumentation for drivhusgasemissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen i tilknytning til produktion af biobrændstoffer og flydende biobrændsler. Rapporten ledsages om nødvendigt af forslag til yderligere foranstaltninger, idet der tages højde for økonomiske, sociale og miljømæssige hensyn.
2. Kommissionen forelægger på grundlag af den bedste og seneste tilgængelige videnskabelige dokumentation senest den 31. december 2017 en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, hvori den
a)
vurderer effektiviteten af de foranstaltninger, der indføres ved dette direktiv, med hensyn til at begrænse drivhusgasemissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen i tilknytning til produktion af biobrændstoffer og flydende biobrændsler. I den forbindelse skal rapporten også indeholde de senest tilgængelige oplysninger med hensyn til de vigtigste antagelser, der har indflydelse på resultaterne af modelleringen af drivhusgasemissionerne som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen i tilknytning til produktion af biobrændstoffer og flydende biobrændsler, herunder de målte tendenser i forbindelse med landbrugets udbytte og produktivitet, allokering til biprodukter og konstaterede globale ændringer i arealanvendelsen samt afskovningsgrad og de mulige virkninger af EU-politikker, f.eks. miljø-, klima- og landbrugspolitikker, idet interessenterne inddrages i denne gennemgang.
b)
vurderer effektiviteten af incitamenterne for biobrændstoffer af råprodukter, hvortil der ikke anvendes jordarealer, og fra nonfoodafgrøder i henhold til artikel 3, stk. 4, i direktiv 2009/28/EF, herunder hvorvidt Unionen som helhed forventes at forbruge et energiindhold på 0,5 procentpoint for andelen af energi fra vedvarende kilder inden for alle former for transport i 2020, der kommer fra biobrændstoffer fremstillet af råprodukter, og fra andre brændstoffer, der er anført i bilag IX, del A
c)
vurderer indvirkningen af en øget efterspørgsel efter biomasse på de sektorer, der anvender biomasse
d)
vurderer muligheden for at fastsætte kriterier for identificering og certificering af biobrændstoffer og flydende biobrændsler med lav risiko for indirekte ændringer i arealanvendelsen, der produceres i overensstemmelse med bæredygtighedskriterierne som fastsat i direktiv 98/70/EF og 2009/28/EF, med henblik på ajourføring af bilag V til direktiv 98/70/EF og bilag VIII til direktiv 2009/28/EF, hvis det er relevant
e)
vurderer mulige økonomiske og miljømæssige fordele og risici ved øget produktion og brug af dedikerede nonfoodafgrøder, der primært dyrkes til energiformål, idet den også bruger data i forbindelse med eksisterende projekter
f)
vurderer den relative andel af bioethanol og biodiesel på EU-markedet og andelen af energi fra vedvarende kilder i benzin. Kommissionen vurderer også de drivkræfter, der påvirker andelen af energi fra vedvarende kilder, der bruges i benzin, såvel som eventuelle hindringer for ibrugtagningen. Vurderingen skal omfatte omkostninger, brændstofstandarder, infrastruktur og klimaforhold. Hvis det er relevant, kan Kommissionen fremsætte henstillinger om, hvordan eventuelle hindringer kan afhjælpes, og
g)
fastlægger hvilke medlemsstater, der har valgt at anvende grænsen for den mængde biobrændstoffer fremstillet af korn og andre stivelsesrige afgrøder, sukker og olieholdige afgrøder og af afgrøder, der dyrkes på landbrugsarealer som hovedafgrøder primært til energiformål, der medregnes i opfyldelsen af målet i artikel 7a i direktiv 98/70/EF, og hvorvidt der er opstået problemer med at gennemføre eller nå målet i artikel 7a i direktiv 98/70/EF. Kommissionen vurderer også, i hvilket omfang biobrændstoffer fremstillet af korn og andre stivelsesrige afgrøder, sukker og olieholdige afgrøder og af afgrøder, der dyrkes på landbrugsarealer som hovedafgrøder primært til energiformål, bliver leveret for at nå målet i artikel 7a i direktiv 98/70/EF ud over de niveauer, som kan bidrage til opfyldelsen af målene i direktiv 2009/28/EF. Vurderingen skal omfatte en evaluering af virkningerne af de indirekte ændringer i arealanvendelsen og af omkostningseffektiviteten af medlemsstaternes tilgang.
Rapporten skal, hvis det er hensigtsmæssigt, også angive oplysninger om tilgængeligheden af finansieringsforanstaltninger og andre foranstaltninger til understøttelse af, at der gøres fremskridt hen imod opnåelsen af et energiindhold på 0,5 procentpoint for andelen af biobrændstoffer fremstillet af råprodukter og af andre brændstoffer anført i bilag IX, del A, i andelen af energi fra vedvarende kilder inden for alle former for transport i Unionen snarest muligt, hvis det er teknisk muligt og økonomisk forsvarligt.
Den i første afsnit omhandlede rapport ledsages, hvis det er hensigtsmæssigt, af et lovgivningsforslag, der bygger på den bedste tilgængelige videnskabelige dokumentation, for:
a)
at indføre faktorer for de justerede skønnede emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen i de relevante bæredygtighedskriterier fastsat i direktiv 98/70/EF og 2009/28/EF
b)
at træffe yderligere foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af svig, herunder yderligere foranstaltninger, der skal træffes på EU-plan
c)
at fremme bæredygtige biobrændstoffer efter 2020 på en teknologineutral måde i forbindelse med 2030-rammen for klima- og energipolitik.
3. Kommissionen forelægger, hvis det er hensigtsmæssigt i lyset af rapporterne fra de frivillige ordninger i henhold til artikel 7c, stk. 6, andet afsnit, i direktiv 98/70/EF og artikel 18, stk. 6, andet afsnit, i direktiv 2009/28/EF, et forslag for Europa-Parlamentet og Rådet med henblik på at ændre nævnte direktivers bestemmelser om frivillige ordninger for at fremme bedste praksis.
Artikel 4
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 10. september 2017. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. I den forbindelse underretter medlemsstaterne Kommissionen om deres nationale mål, der er fastsat i henhold til artikel 3, stk. 4, litra e), i direktiv 2009/28/EF og, om nødvendigt, om en differentiering af deres nationale mål i forhold til den referenceværdi, der er nævnt deri, og begrundelsen herfor.
I 2020 aflægger medlemsstaterne rapport til Kommissionen om deres respektive resultater hen imod de nationale mål, der er fastsat i henhold til artikel 3, stk. 4, litra e), i direktiv 2009/28/EF, og angiver grundene til en eventuel manglende opfyldelse af målene.
Artikel 5
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 6
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 9. september 2015.