РЕШЕНИЕ № 472/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно Европейската година за развитие (2015 г.)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209 и член 210, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 10 декември 2013 г. (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на сътрудничество за развитие има за първостепенна цел намаляването, а в дългосрочен план, премахването на бедността, както е предвидено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и в член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Борбата с бедността в световен мащаб ще допринесе също така и за изграждането на по-стабилен, по-мирен, по-проспериращ и по-справедлив свят, който отразява взаимозависимостта между по-богатите и по-бедните страни.
(2)
Съгласно резолюцията на Европейския парламент от 23 октомври 2012 г., озаглавена „Програма за промяна: бъдещето на политиката на ЕС за развитие“, сътрудничеството за развитие се състои също така в насърчаване на човешкото развитие и реализирането на човешкото същество във всичките му измерения, включително културното измерение.
(3)
Съюзът предоставя подпомагане за сътрудничество за развитие от 1957 г. насам и в момента е най-големият донор на официално подпомагане за развитие в света.
(4)
Съгласно Договора от Лисабон политиката за развитие е твърдо залегнала във външната дейност на Съюза в подкрепа на интереса на Съюза за стабилен и проспериращ свят. Политиката за развитие също така спомага за справянето с други световни предизвикателства и допринася за изпълнението на стратегията „Европа 2020“, установена в Съобщение на Комисията от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020, стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“.
(5)
Съюзът е има водеща роля в изготвянето и прилагането на идеята за последователност на политиките за развитие, която има за цел засилване на полезните взаимодействия между политиките, които не са свързани с отпускането на помощ, и целите за развитие, така че да се гарантира, че политиките на Съюза подкрепят нуждите за развитие на развиващите се страни или най-малко не противоречат на целта за премахване на бедността.
(6)
През 2000 г. с приемането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) - цели, които бяха приети от Съюза и неговите държави членки, - международната общност се ангажира да предприеме до 2015 г. конкретни стъпки за борба с бедността.
(7)
Съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на Европейския съюз за развитие - „Европейският консенсус“ (3), която продължава да бъде най-всеобхватната основа за сътрудничеството за развитие на Съюза, призовава Съюза да съдейства за укрепването на ролята на новите държави членки като нови донори.
(8)
През последните години светът претърпя огромни промени, включително значителни размествания в глобалното икономическо и политическо равновесие. В световен мащаб се появиха нови участници, в това число частни и други неправителствени субекти. Въпреки че страните с развити и бързо развиващи се икономики съставляват най-големия дял от световния брутен вътрешен продукт, вторите се превърнаха в основни двигатели на световния растеж и вече оказват значително въздействие върху световната икономика.
(9)
В настоящия бързо променящ се свят е от жизненоважно значение подкрепата за сътрудничеството за развитие да продължи. Около 1,3 милиарда души все още живеят в изключителна бедност, а нуждите от човешко развитие на много други все още не са задоволени. Вътрешните неравенства в самите държави са се увеличили в повечето части на света. Околната среда е подложена на все по-силен натиск, а развиващите се страни са особено тежко засегнати от последствията от изменението на климата. Тези предизвикателства са всеобщи и свързани помежду си и с тях трябва да се опитат да се справят всички страни чрез съвместни действия.
(10)
Започнаха дискусиите за рамката за периода след 2015 г.: като се основава на Съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“ и на заключенията на Съвета от 14 май 2012 г. относно програмата за промяна, които вече доведоха до основно преориентиране на политиките на Съюза за развитие, Комисията изложи своето виждане в съобщението от 27 февруари 2013 г., озаглавено „Достоен живот за всички: Премахване на бедността и осигуряване на устойчиво бъдеще за света“, а в своите заключения от 25 юни 2013 г. Съветът прие „Всеобхватна програма за периода след 2015 г.“, с цел да преодолее недостатъците на настоящата рамка за развитие и да въведе общ подход за обединяване в цялостна международна рамка проблемите, свързани с премахване на бедността и постигане на устойчивост.
(11)
2015 година следва да бъде емблематична година от ключово значение, тъй като тя е последната година за постигане на съвместно договорените ЦХР, предоставяйки по този начин уникална възможност да се направи равносметка на международните ангажименти. 2015 година ще бъде и годината, в която следва да се вземат важни международни решения относно рамката за развитие, която ще замени рамката на ЦХР през следващите десетилетия.
(12)
2015 година е подходящата година, за представяне на резултатите от политиката на Съюза за развитие след прилагането на принципите, установени в Съобщението на Комисията за програмата за промяна.
(13)
2015 година ще бъде също така година, през която ще се проведат важни международни събития в държавите членки, като Световното изложение „Изхранването на планетата: енергия за живот“ в Милано, което ще предостави специална възможност за обсъждане на политиките за развитие в световен мащаб и за провеждане на широкомащабни всеобхватни обществени дейности за устойчивото развитие и свързани с него въпроси.
(14)
В резолюцията си за програмата за промяна Европейският парламент прикани Комисията да обяви 2015 г. за Европейска година за развитие, като изрази надежда, че това ще популяризира сътрудничеството за развитие.
(15)
2015 година следователно следва да бъде определена за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“), за да осигури навременна възможност за повишаване на обществената информираност като цяло относно текущата ориентация на политиката на Съюза за развитие. Необходимо е предоставянето на информация за това как отвореният към външния свят Съюз може да допринесе за осигуряване на устойчиво развитие в световен мащаб. За това е необходимо да се повиши осведомеността относно глобалната взаимозависимост и да се демонстрира, че развитието е нещо повече от помощ.
(16)
Ключовият фактор за успеха на действията на Съюза за развитие е степента, в която те се ползват с широка обществена и политическа подкрепа и предоставят доказателства за ефективно и ефикасно използване на публични средства за постигането на резултати в областта на развитието. Европейската година следва да действа като катализатор за повишаване на осведомеността, включително чрез обществени политически дебати и образование по въпросите на развитието, набиране на инерция и обмен на най-добри практики между държавите членки, местните и регионалните власти, гражданското общество, частния сектор, социалните партньори, частния сектор и международните структури и организации, които се занимават с въпросите на развитието. Тя трябва да допринесе за фокусиране на политическото внимание и мобилизиране на всички засегнати страни, за да се придвижат и насърчат по-нататъшни действия и инициативи на равнище ЕС и държави членки, в сътрудничество с бенефициерите на подпомагането за развитие и техните представители.
(17)
Европейската година следва да повиши осведомеността за всички форми на основана на пола дискриминация, с която се сблъскват жените и момичетата в различни региони, по-специално по отношение на достъпа до образование, работни места и здравеопазване, както и за принудителните бракове, сексуалната експлоатация, гениталното осакатяване и други видове незаконни практики.
(18)
Специалното проучване на Евробарометър № 392, озаглавено „Солидарност без граници - европейците и помощта за развитие“, публикувано през октомври 2012 г., разкри че 85 % от гражданите на Съюза подкрепят подпомагането на населението в партньорските държави (). Както твърди докладът,въпреки настоящата икономическа обстановка над шест на всеки десет граждани смятат, че помощта за населението в партньорските държави следва да бъде увеличена. Същевременно посоченият доклад недвусмислено показа, че за сътрудничеството на Съюза за развитие не се знае достатъчно, което налага осъществяването на по-добра комуникация.
(19)
Осъществяването на ефикасна координация между всички партньори, които участват на съюзно, национално, регионално и местно равнище, е основна предпоставка за провеждането на ефективна Европейска година. Местните и регионалните партньори играят в този случай особена роля за насърчаването на политиката на Съюза за развитие.
(20)
Различните национални социалноикономически и културни условия и нагласи налагат някои от дейностите в рамките на Европейската година да бъдат децентрализирани на национално равнище, в съответствие с член 58 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (4). Определянето на политическите приоритети на национално равнище обаче следва да се координира с Комисията с цел да се осигури съгласуваност със стратегическите цели на Европейската година. Тясната координация между дейностите на Комисията и на държавите членки е от първостепенно значение за създаването на полезни взаимодействия и за успешното провеждане на Европейската година.
(21)
Освен държавите членки, в дейностите, които подлежат на финансиране в рамките на европейската година, следва да могат да участват и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решенията на Съвета по асоцииране. Следва да се насърчава координацията с национални мерки, по-специално национални програми за „Образование и повишаване на осведомеността по въпросите на развитието“ (DEAR). Степента и формите на участие в Европейската година следва да бъдат оставени на преценката на всяка държава членка.
(22)
Следва да се осигури съгласуваност и взаимно допълване с друго законодателство и действия на Съюза, по-специално с Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), включително с програма DEAR, Европейския фонд за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6)и други финансови инструменти на Съюза за финансиране на външна дейност, когато имат връзка с политиката за развитие.
(23)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства, и, когато е необходимо, административни и финансови санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(24)
За оптимална ефективност и ефикасност на дейностите, предвидени за Европейската година, е важно през 2014 г. да се изпълни набор от подготвителни действия.
(25)
Комисията вече предприе различни мерки за насърчаване на политиките за развитие и информиране на гражданите на Съюза за сътрудничеството си за развитие. Съществуващите мерки следва да се използват във възможно най-голяма степен за Европейската година.
(26)
Държавите членки носят основната отговорност за повишаване на осведомеността на гражданите относно проблемите в областта на развитието. Действията на равнището на Съюза са допълнение и добавка към мерките, предприемани на национално, регионално и местно равнища в това отношение, както се подчертава в политическата декларация, озаглавена „Да общуваме на тема Европа в партньорство“, подписана на 22 октомври 2008 г. от Европейския парламент, Съвета и Комисията.
(27)
Доколкото целите на настоящото решение не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради необходимостта от многостранни партньорства, транснационален обмен на информация и повишаване на осведомеността и разпространение на добри практики на цялата територия на Съюза, а поради обхвата на Европейската година могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
2015 година се обявява за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“).
Девизът на Европейската година е „Нашият свят, нашето достойнство, нашето бъдеще“.
Член 2
Цели
Целите на Европейската година са:
а)
да информира гражданите на Съюза за сътрудничеството на Съюза и на държавите членки за развитие, като подчертае резултатите, които Съюза, заедно с държавите членки, вече постигна като фактор в световен мащаб и които той ще продължи да осъществява в съответствие с последните обсъждания на всеобхватната рамка за периода след 2015 г.;
б)
да насърчава прякото участие, критичното мислене и активния интерес на гражданите на Съюза и заинтересовани страни към въпросите на сътрудничеството за развитие, включително в изготвянето на политиката и нейното изпълнение; и
в)
да повиши осведомеността за ползите от сътрудничеството на Съюза за развитие не само за бенефициерите от подкрепата за развитие на Съюза, но и за гражданите на Съюза и да постигне по-широко разбиране на последователността на политиките за развитие, както и да засили сред гражданите в Европа и развиващите се страни чувството за споделена отговорност, солидарност и възможности в настоящия променящ се и все по-взаимозависим свят.
Член 3
Мерки
1. Мерките, предприети за постигане на предвидените цели на Европейската година, включват следните мерки, които могат да бъдат организирани на съюзно, национално, регионално или местно равнище, както е предвидено в приложението, и в партньорски държави, в съответствие с член 6, параграф 5:
а)
комуникационни кампании за разпространяване на ключови послания, насочени към широката общественост и по-конкретно дефинирани групи, по-специално младите хора и други ключови целеви групи, включително чрез социалните мрежи;
б)
организиране на конференции, прояви и инициативи с всички заинтересовани страни с цел насърчаване на активното участие и дебат и повишаване на осведомеността на всички равнища;
в)
конкретни мерки в държавите членки, насочени към популяризиране на целите на Европейската година, по-специално чрез образование по въпросите на развитието, обмен на информация и споделяне на опит и добри практики сред националните, регионалните или местните административни органи и други организации; и
г)
извършване на проучвания и изследвания и разпространение на резултатите от тях.
2. Комисията може да прецени, че и други мерки допринасят за осъществяване на целите на Европейската година, и да позволи наименованието на Европейската година и девизът да се използват за тяхното популяризиране, доколкото те допринасят за постигане на посочените целите.
Член 4
Координация с държавите членки
1. Комисията приканва всяка от държавите членки да назначи национален координатор, отговарящ за организирането на участието на съответната държава членка в Европейската година. Държавите членки информират Комисията за всяко такова назначение.
2. Националните координатори, в тясно сътрудничество с Комисията, провеждат консултации и си сътрудничат с широк кръг от заинтересовани страни, в това число гражданското общество и частния сектор, националните парламенти, социалните партньори, и когато е уместно, националните агенции, органите на федерално държавно или поднационално равнище, включително регионалните и местните органи, и когато е приложимо - с асоциираните отвъдморски страни и територии (ОСТ) или звената за контакт за съответните програми на Съюза.
3. Комисията приканва държавите членки да ѝ предадат до 1 септември 2014 г. своята работна програма, в което се съдържа подробна информация за националните дейности, планирани в рамките на Европейската година, в съответствие с целите на Европейската година и подробните мерки в приложението.
4. Преди да одобри работните програми, Комисията проверява дали в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7) тези дейности са съобразени с целите на Европейската година.
Член 5
Участие
В дейностите в рамките на Европейската година, които подлежат на финансиране от бюджета на Съюза, могат да участват държавите членки и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответното рамково споразумение и в решенията на Съвета за асоцииране.
Член 6
Координация на равнището на Съюза и изпълнение
1. Комисията прилага настоящото решение на равнището на Съюза, по-специално чрез приемане на необходимите решения за финансиране в съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, а именно Инструментът за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейският инструмент за демокрация и права на човека, създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), Европейският инструмент за съседство, Инструментът, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9), Инструментът за предприсъединителна помощ, създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10) и Инструментът за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (11), („Инструментите за финансиране на външната дейност“).
2. Комисията, заедно с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), работи в тясно сътрудничество с Европейския парламент, Съвета и държавите членки, Европейския икономически и социален комитет, Комитета на регионите и органите и асоциациите, които се занимават с въпросите на развитието на равнището на Съюза.
3. Комисията свиква работни срещи на националните координатори с оглед координиране на изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година и с цел обмен на информация относно изпълнението на равнището на Съюза и на национално равнище. Комисията може да отправи покани до представители на гражданското общество, регионалните и местните органи, както и до членове на Европейския парламент, да присъстват на съответните срещи като наблюдатели.
4. Комисията свиква работни срещи на всички компетентни заинтересовани страни, участващи в сътрудничеството на Съюза за развитие, за да я подпомагат при изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година на съюзно равнище. На тези работни срещи са поканени и националните координатори.
5. Комисията отдава на Европейската година приоритетно значение в комуникационните дейности на представителствата си в държавите членки и на делегациите на ЕС в партньорските държави. С оглед на участието им в дейности, свързани с Европейската година, когато тези дейности се провеждат в Съюза или в трети държави, делегациите на ЕС подкрепят партньорите за развитие в трети държави чрез делегациите на ЕС, докато отвъдморските страни и територии се подкрепят чрез подходящи институционални канали.
6. ЕСВД и делегациите на ЕС превръщат Европейската година в неизменна част от текущите си информационни и комуникационни дейности.
Член 7
Съгласуваност и взаимно допълване
В съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, Комисията гарантира, че предвидените в настоящото решение мерки са съгласувани с всички други съюзни, национални и регионални мерки, които спомагат за постигане на целите на Европейската година, и допълват в максимална степен съществуващите съюзни, национални и регионални мерки.
Член 8
Специални разпоредби за финансовата и нефинансовата подкрепа
1. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част А от приложението довеждат до процедура за възлагане на обществена поръчка или отпускане на безвъзмездни средства от Съюза в съответствие с дялове V и VI от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част Б от приложението, могат да бъдат съфинансирани от Съюза.
3. Комисията може да отпусне съфинансиране на всеки национален координатор в съответствие с процедурата по част В от приложението.
4. Когато е уместно, Европейската година може да се ползва с подкрепа по линия на съществуващите програми, които допринасят за популяризиране на развитието, без това да се отразява на техните цели и бюджет. Освен това в националните работни програми могат да бъдат взети предвид и извънредните усилия на държавите членки да организират международни прояви или международни направления за работа по въпросите на развитието.
5. Комисията може да предоставя нефинансова подкрепа за дейности, предприети от публични и частни организации и, които са в съответствие с член 3, параграф 2.
6. За да бъдат счетени за допустими за финансиране съгласно настоящото решение, за мерките се изисква да осигуряват ефективно използване на публичните разходи, да създават добавена стойност и да са ориентирани към постигането на резултати.
Член 9
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящото решение, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и инспекции и в случай на установяване на нередности - чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и проверки и инспекции на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на настоящото решение.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания - включително проверки и инспекции на място съгласно реда и условията, определени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (12) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) - с оглед установяването на извършени измами, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение или договор за отпускане на безвъзмездни средства, предоставени по силата на настоящето решение.
Член 10
Докладване и оценка
До 31 декември 2016 г. Комисията представя доклад до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно изпълнението, резултатите и общата оценка на мерките, предвидени в настоящото решение с цел да се разгледат подходящи последващи действия.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 472/2014/EU
af 16. april 2014
om det europæiske år for udvikling (2015)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 209 og artikel 210, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1) af 10. december 2013,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Hovedmålet for politikken om udviklingssamarbejde er at nedbringe og på sigt udrydde fattigdom som fastsat i artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 208 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Bekæmpelsen af den globale fattigdom vil desuden bidrage til at opbygge en mere stabil, fredelig, velstående og retfærdig verden, der afspejler de rige og fattige landes indbyrdes afhængighed.
(2)
Som anført i Europa-Parlamentets beslutning af 23. oktober 2012 med titlen: »En dagsorden for forandring: fremtiden for EU's udviklingspolitik«, består udviklingssamarbejde også i at fremme den menneskelige udvikling og opfyldelse af menneskers behov i alle henseender, også kulturelt.
(3)
Unionen har ydet udviklingsbistand siden 1957 og er verdens største donor af officiel udviklingsbistand.
(4)
Lissabontraktaten har forankret udviklingspolitikken solidt som en del af Unionens optræden udadtil til støtte for Unionens interesser i at skabe en stabil og velstående verden. Udviklingspolitikken hjælper også med til at håndtere andre globale udfordringer og bidrager til Europa 2020-strategien, som fastsat i Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 med titlen: »Europa 2020: En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst«.
(5)
Unionen har været førende med hensyn til at udvikle og gennemføre idéen om udviklingsvenlig politikkohærens, som har til formål at styrke synergien mellem andre politikker end bistandspolitikken og udviklingsmålene, således at det sikres, at Unionens politikker støtter udviklingslandenes udviklingsbehov eller i det mindste ikke strider mod målsætningen om at udrydde fattigdom.
(6)
I 2000 påtog det internationale samfund sig med vedtagelsen af årtusindudviklingsmålene, som Unionen og medlemsstaterne har accepteret, frem til 2015 at tage konkrete skridt for at bekæmpe fattigdom.
(7)
Den fælleserklæring fra Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen om Den Europæiske Unions udviklingspolitik: »Den europæiske konsensus om udvikling« (3), som fortsat er det mest omfattende grundlag for Unionens udviklingssamarbejde, opfordrer Unionen til at hjælpe med at styrke nye medlemsstaters rolle som nye donorer.
(8)
Verden har i de seneste år forandret sig enormt, bl.a. i kraft af store forskydninger i den globale økonomiske og politiske balance. Nye aktører, bl.a. private og andre ikke-statslige aktører, er trådt ind på den globale scene. Udviklede økonomier og vækstøkonomier tegner sig for størsteparten af det globale bruttonationalprodukt, men sidstnævnte er i dag blevet de vigtigste globale vækstlokomotiver og har allerede en markant indvirkning på verdensøkonomien.
(9)
Fortsat støtte til udviklingssamarbejdet er afgørende i en verden i hastig forandring. Omkring 1,3 milliarder mennesker lever stadig i ekstrem indkomstfattigdom, og langt flere får ikke opfyldt deres menneskelige udviklingsbehov. Ulighederne i de enkelte lande er vokset i det meste af verden. Det naturlige miljø er under stadigt større pres, og udviklingslandene er særlig hårdt ramt af konsekvenserne af klimaforandringerne. Disse udfordringer er universelle og indbyrdes forbundne, og alle lande er nødt til at være med til at tackle dem.
(10)
Drøftelser vedrørende rammen for perioden efter 2015 er begyndt; På grundlag af Kommissionens meddelelse af 13. oktober 2011 med titlen: »Forbedring af virkningen af EU's udviklingspolitik: En dagsorden for forandring«, og Rådets konklusioner af 14. maj 2012 om en dagsorden for forandring, som allerede har ført til en omfattende omlægning af Unionens udviklingspolitikker, har Kommissionen fremsat sine synspunkter i meddelelsen af 27. februar 2013 med titlen: »Et værdigt liv for alle: Fattigdomsudryddelse og en bæredygtig udvikling i verden«, og Rådet vedtog i sine konklusioner af 25. juni 2013: »Den overordnede dagsorden for perioden efter 2015« med det formål at afhjælpe manglerne ved den nuværende udviklingsramme og fastlægge en fælles tilgang, så fattigdomsbekæmpelse og bæredygtighedsproblematikker samles under én fælles international ramme.
(11)
År 2015 bør være et symbolsk og afgørende år, idet det er det sidste år, hvor de aftalte årtusindudviklingsmål kan nås, og dermed en enestående mulighed for at gøre status over de internationale forpligtelser. År 2015 bliver også året, hvor der skal træffes vigtige internationale afgørelser om den udviklingsramme, som i de kommende årtier skal erstatte årtusindudviklingsmålene.
(12)
År 2015 er det passende år at fremlægge resultaterne af Unionens udviklingspolitik efter gennemførelsen af de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse om en dagsorden for forandring.
(13)
År 2015 vil også være det år, i løbet af hvilket vigtige internationale begivenheder finder sted i medlemsstaterne, såsom verdensudstillingen »Feeding the Planet: Energy for Life« i Milano, som vil være en særlig lejlighed til at drøfte globale udviklingspolitikker og gennemføre omfattende offentlige formidlingsaktiviteter vedrørende bæredygtig udvikling og dermed forbundne emner.
(14)
I håb om at det vil være med til at øge opmærksomheden omkring udviklingssamarbejdet, opfordrede Europa-Parlamentet i sin beslutning om en dagsorden for forandring Kommissionen til at gøre 2015 til det europæiske år for udvikling.
(15)
År 2015 bør derfor udnævnes til et europæisk år for udvikling (»det europæiske år«) for at give mulighed for på det rette tidspunkt at skabe offentlig opmærksomhed om den aktuelle EU-udviklingspolitik. Der er brug for oplysning om, hvordan en Union, som er åben over for omverdenen, kan være med til at sikre global bæredygtighed. Det indebærer bl.a., at der skabes opmærksomhed om den globale indbyrdes afhængighed, og at det anskueliggøres, at udvikling er mere end blot bistand.
(16)
Graden af bred offentlig og politisk støtte er afgørende for, om Unionens udviklingstiltag får positive virkninger og er et bevis på en effektiv anvendelse af offentlige midler til at opnå udviklingsresultater. Det europæiske år bør derfor fungere som katalysator for oplysning, herunder gennem offentlig politisk debat og undervisning i udviklingsspørgsmål, idet det skal skabe fremdrift og udveksling af bedste praksis blandt medlemsstaterne, lokale og regionale myndigheder, civilsamfundet, den private sektor, arbejdsmarkedets parter samt internationale instanser og organisationer, der er involveret i udviklingsrelaterede emner. Det bør bidrage til at fokusere den politiske opmærksomhed og mobilisere alle berørte parter med det formål at fremme yderligere tiltag og initiativer på EU-plan og medlemsstatsplan i samarbejde med modtagerne af udviklingsbistand og deres repræsentanter.
(17)
Det europæiske år bør øge bevidstheden om alle former for kønsdiskrimination af kvinder og piger i forskellige regioner, navnlig i form af adgang til uddannelse, job og sundhedssystemer samt tvangsægteskaber, seksuel udnyttelse, kønslemlæstelse og andre overgreb.
(18)
Det særlige Eurobarometer 392 med titlen: »Solidarity that spans the globe: Europeans and development aid«, som blev offentliggjort i oktober 2012, viste, at 85 % af EU-borgerne gik ind for at hjælpe mennesker i partnerlandene. Som det fremgår af rapporten, mener mere end seks ud af ti borgere, trods den nuværende økonomiske situation, at støtten til mennesker i partnerlandene bør øges. Samtidig viste rapporten tydeligt, at der er mangler viden om Unionens udviklingssamarbejde, og det kræver bedre kommunikation.
(19)
Effektiv koordinering mellem alle partnere, der bidrager på EU-plan samt nationalt, regionalt og lokalt plan, er en grundlæggende forudsætning for et effektivt europæisk år. Lokale og regionale partnere spiller i dette tilfælde en særlig rolle i promoveringen af Unionens udviklingspolitik.
(20)
De forskellige nationale socioøkonomiske og kulturelle forhold og prioriteringer kræver, at nogle af aktiviteterne i det europæiske år skal decentraliseres til nationalt plan i overensstemmelse med artikel 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (4). Fastsættelsen af politiske prioriteringer på nationalt plan bør imidlertid koordineres med Kommissionen med det formål at garantere sammenhæng med de strategiske mål for det europæiske år. Tæt koordination mellem Kommissionens og medlemsstaternes aktiviteter er af stor betydning for at skabe synergier og gøre det europæiske år til en succes.
(21)
Ud over medlemsstaterne bør deltagelse i de aktiviteter, der skal finansieres i forbindelse med det europæiske år, være åben for de kandidatlande, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse landes deltagelse i Unionens programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og associeringsrådsafgørelser. Koordination med nationale foranstaltninger, navnlig nationale programmer til uddannelse i og bevidstgørelse om udviklingsspørgsmål, bør tilskyndes. I hvilken udstrækning og under hvilken form medlemsstaterne ønsker at deltage i det europæiske år, bør være op til den enkelte medlemsstat.
(22)
Sammenhæng og komplementaritet med anden EU-lovgivning og andre aktioner bør sikres, især med hensyn til instrumentet for udviklingssamarbejde oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 233/2014 (5), herunder initiativet til undervisning og oplysning om udviklingsspørgsmål (DEAR-programmet), Den Europæiske Udviklingsfond (EDF), det europæiske naboskabsinstrument (ENI) oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 232/2014 (6) og andre instrumenter for finansiering af Unionens optræden udadtil, hvis det er relevant for udviklingspolitikken.
(23)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes gennem passende foranstaltninger i hele udgiftscyklussen, blandt andet forebyggelse, opsporing og undersøgelse af uregelmæssigheder, inddrivelse af tabte, uretmæssigt udbetalte eller ukorrekt anvendte midler samt, hvor det er relevant, administrative og finansielle sanktioner i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
(24)
For at optimere effektiviteten af de aktiviteter, der er planlagt for det europæiske år, er det vigtigt at iværksætte en række forberedende aktioner i 2014.
(25)
Kommissionen har allerede truffet flere foranstaltninger til at fremme udviklingspolitikken og informere EU-borgerne om sit udviklingssamarbejde. Disse eksisterende foranstaltninger bør anvendes så meget som muligt i det europæiske år.
(26)
Det er medlemsstaterne, som har hovedansvaret for at øge borgernes kendskab til udviklingsrelaterede emner. Tiltag på EU-plan komplementerer og supplerer aktioner, der iværksættes på nationalt, regionalt og lokalt plan, som det blev understreget i den politiske erklæring, der blev undertegnet den 22. oktober 2008 af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, med titlen: »Partnerskab om formidling af EU«.
(27)
Målene for denne afgørelse kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, da der er behov for multilaterale partnerskaber og tværnational udveksling af informationer samt for at skabe opmærksomhed og formidle god praksis i hele Unionen, men kan på grund af omfanget af det europæiske år bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Genstand
År 2015 udnævnes til »Det europæiske år for udvikling« (»det europæiske år«).
Det europæiske års motto er »Vores verden, vores værdighed, vores fremtid«.
Artikel 2
Mål
Målene for det europæiske år er:
a)
at oplyse EU-borgene om Unionens og medlemsstaternes udviklingssamarbejde, idet der fokuseres på de resultater, som Unionen sammen med medlemsstaterne har opnået som global aktør, og som den fortsat vil opnå i overensstemmelse med de seneste drøftelser om den overordnede dagsorden for perioden efter 2015
b)
at fremme direkte deltagelse, kritisk tænkning og aktiv interesse blandt EU-borgere og interessenter, hvad angår udviklingssamarbejde, herunder hvad angår politikudformning og -gennemførelse, og
c)
at øge kendskabet til fordelene ved Unionens udviklingssamarbejde, ikke blot for modtagerne af Unionens udviklingsbistand, men også for Unionens borgere, og opnå en bredere forståelse af udviklingsvenlig politikkohærens, samt at skabe en følelse blandt borgere i Europa og udviklingslandene af fælles ansvar, solidaritet og muligheder i en foranderlig og stadigt mere indbyrdes afhængig verden.
Artikel 3
Foranstaltninger
1. De foranstaltninger, der træffes for at nå målene for det europæiske år, omfatter følgende foranstaltninger, som kan tilrettelægges på EU-plan eller på nationalt, regionalt eller lokalt plan som angivet i bilaget til denne afgørelse, og i partnerlande i overensstemmelse med artikel 6, stk. 5:
a)
kommunikationskampagner, herunder via sociale medier, der skal formidle vigtige budskaber målrettet den brede offentlighed såvel som mere specifikke målgrupper, navnlig unge og andre centrale målgrupper
b)
tilrettelæggelse af konferencer, arrangementer og initiativer med alle relevante interessenter for at fremme aktiv deltagelse og debat og skabe opmærksomhed på alle niveauer
c)
konkrete foranstaltninger i medlemsstaterne, der sigter mod at fremme målene for det europæiske år, især gennem undervisning i udviklingsspørgsmål, udveksling af information, erfaringer og god praksis mellem nationale, regionale eller lokale myndigheder og andre organisationer, og
d)
iværksættelse af studier og undersøgelser og formidling af deres resultater.
2. Kommissionen kan fastlægge andre foranstaltninger, der bidrager til gennemførelse af målene for det europæiske år, og tillade, at der refereres til det europæiske år og til dets motto for at fremme disse foranstaltninger, såfremt de bidrager til gennemførelse af disse mål.
Artikel 4
Koordinering med medlemsstaterne
1. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til hver at udpege en national koordinator, der skal være ansvarlig for at tilrettelægge medlemsstatens deltagelse i det europæiske år. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om en sådan udpegelse.
2. Den nationale koordinator samarbejder og rådfører sig, i tæt samråd med Kommissionen, med en lang række relevante interessenter, herunder civilsamfundet og den private sektor, nationale parlamenter, arbejdsmarkedets parter og, hvis det er passende, nationale organer, myndigheder på føderalt eller subnationalt niveau, herunder regionale og lokale myndigheder, og hvor det er relevant associerede oversøiske lande og territorier (OLT'er), eller kontaktpunkter for de relevante EU-programmer.
3. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til inden den 1. september 2014 at tilsende den deres arbejdsprogram, som skal indeholde detaljerne om de nationale aktiviteter, der er planlagt for det europæiske år, i overensstemmelse med målene for det europæiske år og enkelthederne vedrørende foranstaltningerne som anført i bilaget.
4. Før arbejdsprogrammerne godkendes, kontrollerer Kommissionen, at disse aktiviteter stemmer overens med målene for det europæiske år i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (7).
Artikel 5
Deltagelse
Deltagelse i aktiviteterne i forbindelse med det europæiske år, der finansieres via EU-budgettet, er åben for: medlemsstaterne og kandidatlande, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og associeringsrådsafgørelser.
Artikel 6
Koordinering på EU-plan og gennemførelse
1. Kommissionen gennemfører denne afgørelse på EU-plan, navnlig ved at vedtage de nødvendige finansieringsafgørelser i henhold til de forordninger, som fastsætter de instrumenter for finansiering af Unionens optræden udadtil, der er relevante for de pågældende aktioner, dvs. instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde, Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder for perioden 2014-2020 som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 235/2014 (8), Det Europæiske Naboskabsinstrument, instrumentet der bidrager til stabilitet og fred som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 230/2014 (9), instrumentet for førtiltrædelsesbistand (»IPA II«) som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 231/2014 (10) og partnerskabsinstrumentet for samarbejde med tredjelande som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 234/2014 (11) (under ét »instrumenterne for finansiering af Unionens optræden udadtil«).
2. Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) arbejder tæt sammen med Europa-Parlamentet, Rådet og medlemsstaterne, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget samt de organer eller sammenslutninger, der er aktive inden for udviklingsområdet på EU-plan.
3. Kommissionen indkalder de nationale koordinatorer til møder for at koordinere gennemførelsen af det europæiske år og udveksle oplysninger om dets gennemførelse på EU-plan og nationalt plan. Kommissionen kan indbyde repræsentanter for civilsamfundet og for regionale og lokale myndigheder samt medlemmer af Europa-Parlamentet til disse møder som observatører.
4. Kommissionen indkalder alle relevante interessenter, der er involveret i Unionens udviklingssamarbejde, til møder med henblik på at hjælpe den med gennemførelsen af det europæiske år på EU-plan. De nationale koordinatorer indbydes til disse møder.
5. Kommissionen prioriterer det europæiske år i de kommunikationsaktiviteter, der udføres af medlemsstaternes repræsentationer og EU-delegationer i partnerlandene. Med henblik på deres deltagelse i aktiviteter i forbindelse med det europæiske år, hvad enten disse aktiviteter finder sted i Unionen eller i tredjelande, støttes udviklingspartnerne i tredjelande via EU-delegationer, mens OLT'er støttes via passende institutionelle kanaler.
6. EU-Udenrigstjenesten og EU-delegationerne skal gøre det europæiske år til en integreret del af deres igangværende oplysnings- og kommunikationsaktiviteter.
Artikel 7
Overensstemmelse og komplementaritet
I overensstemmelse med de forordninger, som fastsætter instrumenterne for finansiering af Unionens optræden udadtil, der er relevante for de berørte aktioner, sikrer Kommissionen, at foranstaltninger i denne afgørelse stemmer overens med andre EU-foranstaltninger og nationale og regionale foranstaltninger, som bidrager til at nå målene for det europæiske år, og som fuldt ud supplerer de eksisterende EU-foranstaltninger og nationale og regionale foranstaltninger.
Artikel 8
Særlige bestemmelser om finansiel og ikke-finansiel støtte
1. Foranstaltninger, som er EU-dækkende, og som er omhandlet i bilaget, del A, giver anledning til en udbudsprocedure eller til tilskud, der finansieres af Unionen i henhold til afsnit V og VI i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
2. Foranstaltninger, som er EU-dækkende, og som er omhandlet i bilaget, del B, kan samfinansieres af Unionen.
3. Kommissionen kan bevilge samfinansiering til hver national koordinator efter proceduren i bilaget, del C.
4. Eksisterende programmer, som bidrager til at fremme udviklingsområdet, kan, hvis det er hensigtsmæssigt og uden at dette berører deres mål og budget, støtte det europæiske år. Desuden kan der i de nationale arbejdsprogrammer også tages højde for særlige indsatser fra medlemsstaternes side med hensyn til at lede arrangementer eller arbejdsforløb i forbindelse med international udvikling.
5. Kommissionen kan yde ikke-finansiel støtte til aktiviteter, der iværksættes af offentlige og private organisationer, og som er i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2.
6. For at foranstaltninger kan betragtes som berettigede til finansiering i henhold til denne afgørelse, skal de gøre effektiv brug af offentlige midler, tilføre merværdi og være resultatorienterede.
Artikel 9
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen træffer egnede foranstaltninger for at sikre, at Unionens finansielle interesser bliver beskyttet i forbindelse med gennemførelsen af aktioner, som finansieres i henhold til denne afgørelse, ved anvendelse af foranstaltninger til forebyggelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, ved effektive kontroller og inspektioner og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, ved inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved administrative og finansielle sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol og inspektioner på stedet at kontrollere alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i henhold til denne afgørelse.
3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan foretage undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet i henhold til de bestemmelser og procedurer, der er fastlagt i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (12) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (13) med det formål at fastslå, om der er tale om svig, korruption eller andre ulovlige aktiviteter, der påvirker Unionens finansielle interesser i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt, der finansieres under denne afgørelse.
Artikel 10
Rapportering og evaluering
Kommissionen forelægger senest den 31. december 2016 Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport om gennemførelsen, resultaterne og den samlede evaluering af de foranstaltninger, der er omhandlet i denne afgørelse, med henblik på at drøfte passende opfølgning.
Artikel 11
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. april 2014.