РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 692/2014 НА СЪВЕТА
от 23 юни 2014 година
относно ограниченията върху вноса в Съюза на стоки с произход от Крим или Севастопол, в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 215 от него,
като взе предвид Решение 2014/386/ОВППС на Съвета (1) относно ограниченията върху стоки с произход от Крим или Севастопол, в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол,
като взе предвид съвместното предложение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
На заседанието си от 20 и 21 март 2014 г. Европейският съвет категорично осъди анексирането на Автономната република Крим („Крим“) и на град Севастопол („Севастопол“) от Руската федерация и подчерта, че няма да признае анексирането. Европейският съвет поиска от Комисията да направи оценка на правните последици от анексирането и да предложи икономически, търговски и финансови ограничения по отношение на Крим, които да бъдат приложени в кратки срокове.
(2)
В своята резолюция от 27 март 2014 г. Общото събрание на Организацията на обединените нации потвърди своя ангажимент по отношение на суверенитета на Украйна, нейната политическа независимост, единство и териториална цялост в рамките на нейните международно признати граници, като изтъкна недействителността на референдума, проведен на 16 март в Крим, и призова държавите да не признават каквито и да било промени в статута на Крим и на Севастопол.
(3)
На 23 юни 2014 г. Съветът прие Решение 2014/386/ОВППС относно ограниченията върху стоки с произход от Крим или Севастопол и относно предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, както и застрахаване и презастраховане, във връзка с вноса на такива стоки, в отговор на незаконното анексиране на Крим и Севастопол. С цел да се сведе до минимум ефектът на ограничителните мерки върху икономическите оператори, следва да бъдат предвидени изключения и преходни периоди по отношение на търговията със стоки и свързани с тях услуги, за трансакции, извършвани по силата на търговски договор или допълнителен договор, при спазване на процедура за уведомяване.
(4)
Тези мерки попадат в обхвата на Договора за функционирането на Европейския съюз и следователно, с оглед осигуряване на еднаквото им прилагане във всички държави членки, е необходим нормативен акт на равнището на Съюза.
(5)
За да се гарантира ефективността на мерките, предвидени в настоящия регламент, той следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„иск“ означава всеки иск, независимо дали неговото удовлетворяване е потърсено по съдебен ред, предявен преди или след 25 юни 2014 г. и свързан с изпълнението на договор или на трансакция, по-специално:
i)
иск за изпълнение на всяко задължение, произтичащо или свързано с даден договор или дадена трансакция;
ii)
иск за удължаване на сроковете или плащане на обезпечение, финансова гаранция или обезщетение под всякаква форма;
iii)
иск за компенсация, който се отнася до договор или трансакция;
iv)
насрещен иск;
v)
иск за признаване или за изпълнение, включително чрез екзекватура, на съдебно решение, на арбитражно решение или на еквивалентно решение, независимо от мястото, където са били произнесени;
б)
„договор или трансакция“ означава всяка трансакция, независимо от формата ѝ и от приложимото към нея право, включваща един или повече договори или подобни задължения между едни и същи или различни страни; за тази цел понятието „договор“ включва обезпечение, гаранция или обратна гаранция, по-специално финансова гаранция или финансова обратна гаранция и кредит, юридически самостоятелни или не, както и всяка разпоредба, която се отнася до тях, произтичаща от подобна трансакция или свързана с нея;
в)
„стоки с произход от Автономната република Крим или Севастопол“ означава стоки, изцяло получени в Автономната република Крим или в град Севастопол или претърпели последната си съществена обработка или преработка там в съответствие, mutatis mutandis, с разпоредбите на членове 23 и 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (2);
г)
„територия на Съюза“ означава териториите на държавите-членки, спрямо които се прилага Договорът, съгласно условията на Договора, включително тяхното въздушно пространство;
д)
„компетентни органи“ означава компетентните органи на държавите-членки, както са посочени в уебсайтовете, изброени в приложението.
Член 2
Забранява се:
а)
вносът в Европейския съюз на стоки с произход от Крим или Севастопол;
б)
предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, както и застраховане и презастраховане, свързано с вноса на стоките, посочени в буква а).
Член 3
Забраните в член 2 не се прилагат по отношение на:
а)
изпълнението до 26 септември 2014 г. на търговски договори, сключени преди 25 юни 2014 г., или на допълнителни договори, необходими за изпълнението на такива договори, при условие че съответният(ото) физическо или юридическо лице, образувание или орган, целящ(о) да изпълни договора, е уведомил(о) най-малко 10 работни дни предварително компетентния орган на държавата-членка, в която е установен(о), за дейността или трансакцията.
б)
стоки с произход от Крим или Севастопол, които са предоставени на украинските власти за преглед, които са били предмет на проверка по отношение на правилата за придобиване на преференциален произход в съответствие с Регламент (ЕС) № 978/2012 на Европейския парламент и на Съвета и с Регламент (ЕС) № 374/2014 на Европейския парламент и на Съвета (3) или в съответствие със Споразумението за асоцииране между ЕС и Украйна.
Член 4
Забранява се съзнателното и преднамереното участие в дейности, чийто предмет или ефект се състои в заобикалянето на забраните, посочени в член 2.
Член 5
Действията на физическите или юридическите лица, образуванията или органите не пораждат каквато и да било отговорност за тях, ако те не са знаели и не са имали основателна причина да подозират, че действията им ще бъдат в нарушение на мерките, предвидени в настоящия регламент.
Член 6
1. Не се удовлетворяват никакви искове във връзка с договори или трансакции, чието изпълнение е засегнато пряко или непряко, изцяло или частично от мерките, наложени с настоящия регламент, включително искове за обезщетение или други искове от този вид, като искове за компенсация или искове във връзка с гаранция, по-специално искове за удължаване на сроковете или за изплащане на обезпечение, гаранция или обезщетение, по-специално на финансова гаранция или финансово обезщетение, независимо от формата, предявени от:
а)
посочени физически или юридически лица, образувания или органи, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 269/2014 на Съвета;
б)
всяко физическо или юридическо лице, образувание или орган, действащ чрез или от името на едно от лицата, образуванията или органите, посочени в буква а);
в)
всяко физическо или юридическо лице, образувание или орган, за който(което) е установено с арбитражно, съдебно или административно решение, че е нарушил(о) забраните, установени в настоящия регламент;
г)
всяко физическо или юридическо лице, образувание или орган, ако искът се отнася до стоки, вносът на които е забранен съгласно член 2.
2. Във всяко производство за изпълнение по подаден иск тежестта на доказване, че неговото удовлетворяване не е забранено съгласно параграф 1, е за физическото или юридическото лице, образуванието или органа, който търси изпълнение по съответния иск.
3. Настоящият член не засяга правото на физическите или юридическите лица, образуванията или органите, посочени в параграф 1, на съдебен контрол за законосъобразността на неизпълнението на договорните задължения в съответствие с настоящия регламент.
Член 7
1. Комисията и държавите-членки се информират взаимно за мерките, предприети съгласно настоящия регламент, и споделят всяка друга необходима информация, с която разполагат във връзка с настоящия регламент, и по-специално информация относно нарушения на настоящия регламент, проблеми при прилагането му и решения, постановени от националните съдилища.
2. Държавите-членки незабавно се информират взаимно и информират Комисията за всяка друга подходяща информация, с която разполагат, която би могла да повлияе на ефективното прилагане на настоящия регламент.
Член 8
1. Държавите-членки определят правилата относно санкциите, приложими при нарушение на разпоредбите на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да гарантират тяхното прилагане. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за правилата, посочени в параграф 1, незабавно след влизането в сила на настоящия регламент, както и за всяко последващо изменение.
Член 9
1. Държавите-членки определят компетентните органи за целите на настоящия регламент и ги посочват на уебсайтовете, изброени в приложението. Държавите-членки уведомяват Комисията за всички промени в адресите на уебсайтовете си, изброени в приложението.
2. Незабавно след влизането в сила на настоящия регламент държавите-членки уведомяват Комисията относно своите компетентни органи, включително относно данните за връзка с тези компетентни органи, както и относно всички последващи изменения.
3. Когато в настоящия регламент се съдържа изискване за уведомяване, информиране или съобщаване по друг начин на Комисията, адресът и останалите данни за връзка, които следва да се използват за тази цел, са посочени в приложението.
Член 10
Настоящият регламент се прилага:
а)
на територията на Съюза, включително неговото въздушно пространство;
б)
на борда на всяко въздухоплавателно средство или всеки плавателен съд под юрисдикцията на държава-членка;
в)
спрямо всяко лице на територията на Съюза или извън нея, което е гражданин на държава-членка;
г)
спрямо всяко юридическо лице, образувание или орган, във или извън територията на Съюза, регистрирани или учредени съгласно правото на държава-членка;
д)
спрямо всяко юридическо лице, образувание или орган във връзка с всякакъв вид стопанска дейност, извършвана изцяло или частично в рамките на Съюза.
Член 11
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 23 юни 2014 година.
RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 692/2014
af 23. juni 2014
om restriktioner på import af varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215,
under henvisning til Rådets afgørelse 2014/386/FUSP af 23. juni 2014 om restriktioner for varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol (1),
under henvisning til det fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
På sit møde den 20. og 21. marts 2014 fordømte Det Europæiske Råd kraftigt Den Russiske Føderations indlemmelse af Den Autonome Republik Krim (»Krim«) og byen Sevastopol (»Sevastopol«) og understregede, at det ikke vil anerkende annekteringen. Det Europæiske Råd anmodede Kommissionen om at vurdere de juridiske konsekvenser af denne annektering og foreslå økonomiske, handelsmæssige og finansielle restriktioner vedrørende Krim til hurtig gennemførelse.
(2)
I sin resolution af 27. marts 2014 bekræftede FN's Generalforsamling sit engagement i Ukraines suverænitet, politiske uafhængighed, enhed og territoriale integritet inden for dets internationalt anerkendte grænser, idet den understregede ugyldigheden af den folkeafstemning, der blev afholdt på Krim den 16. marts, og opfordrede alle lande til ikke at anerkende nogen ændringer af Krims og Sevastopols status.
(3)
Den 23. juni 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/386/FUSP om restriktioner på varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol og på direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand samt forsikring og genforsikring i tilknytning til import af sådanne varer, som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol. For at minimere sådanne restriktive foranstaltningers virkning for de økonomiske aktører bør der indføres undtagelser og overgangsperioder med hensyn til handel med varer og relaterede tjenesteydelser, for hvilke der kræves transaktioner i henhold til en handelskontrakt eller en tilknyttet aftale, forudsat at der forinden er gennemført en meddelelsesprocedure.
(4)
Da disse foranstaltninger falder ind under anvendelsesområdet for traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er lovgivning på EU-plan nødvendig for deres gennemførelse, navnlig for at sikre, at alle medlemsstater anvender dem ensartet.
(5)
For at sikre, at de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er effektive, bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning forstås ved:
a) »fordring«: enhver fordring, som er gjort gældende før eller efter den 25. juni 2014 i henhold til eller i forbindelse med en kontrakt eller en transaktion, uanset om fordringen er gjort gældende under en retssag, herunder særligt:
i)
en fordring, som tager sigte på opfyldelse af enhver forpligtelse, som er resultatet af eller har tilknytning til en kontrakt eller transaktion
ii)
en fordring, som tager sigte på forlængelse eller indfrielse af en finansiel garanti eller modgaranti uanset dens form
iii)
et erstatningskrav i forbindelse med en kontrakt eller transaktion
iv)
en modfordring
v)
en fordring, som tager sigte på, også ved eksigibilitet, at opnå anerkendelse eller fuldbyrdelse af en dom, en voldgiftskendelse eller en tilsvarende afgørelse, uanset hvor den er afsagt eller truffet
b) »kontrakt eller transaktion«: enhver transaktion uanset form og hvilken lov der finder anvendelse på den, bestående af en eller flere kontrakter eller lignende forpligtelser, der er indgået mellem samme eller forskellige parter; udtrykket »kontrakt« omfatter med henblik herpå navnlig alle garantier og modgarantier, navnlig finansielle garantier og modgarantier, og kreditter, også selv om de er juridisk uafhængige, samt enhver tilknyttet bestemmelse, som opstår som resultat af eller i forbindelse med en sådan transaktion
c) »varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol«: varer, som er fuldt ud fremstillet på Krim eller i Sevastopol, eller som har undergået den sidste væsentlige bearbejdning der, idet artikel 23 og 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (2) finder tilsvarende anvendelse
d) »Unionens område«: de af medlemsstaternes områder, hvor traktaten finder anvendelse på de betingelser, der er fastsat i traktaten, herunder deres luftrum
e) »kompetente myndigheder«: medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen over websteder i bilaget.
Artikel 2
Det er forbudt:
a)
til Den Europæiske Union at importere varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol
b)
direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand samt forsikring og genforsikring i tilknytning til import af de i litra a) omhandlede varer.
Artikel 3
De i artikel 2 omhandlede forbud finder ikke anvendelse på:
a)
gennemførelsen indtil den 26. september 2014 af handelskontrakter, der er indgået før den 25. juni 2014 eller tilknyttede aftaler, der er nødvendige for gennemførelsen af disse kontrakter, forudsat at de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der har til hensigt at gennemføre kontrakten, senest 10 arbejdsdage i forvejen giver meddelelse om aktiviteten eller transaktionen til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor de er etableret
b)
varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol, som er stillet til rådighed for de ukrainske myndigheder til undersøgelse, for hvilke overholdelse af betingelserne for tildeling af præferenceoprindelse er blevet bekræftet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 374/2014 (3) eller i overensstemmelse med associeringsaftalen mellem EU og Ukraine.
Artikel 4
Det er forbudt bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, der har til formål eller som følge at omgå forbuddene i artikel 2.
Artikel 5
Handlinger foretaget af fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer medfører ikke ansvar af nogen form for de pågældende, hvis de ikke vidste og ikke havde rimelig grund til at formode, at deres handling ville være i strid med foranstaltningerne i denne forordning.
Artikel 6
1. Ingen fordringer må indfries i forbindelse med kontrakter eller transaktioner, hvis opfyldelse eller gennemførelse direkte eller indirekte helt eller delvis er blevet påvirket af foranstaltningerne i denne forordning, herunder erstatningskrav eller andre tilsvarende fordringer, såsom krav om modregning eller erstatning i henhold til garanti, særlig ikke fordringer, som tager sigte på forlængelse eller indfrielse af garantier eller modgarantier, navnlig finansielle garantier eller modgarantier uanset deres form, såfremt disse fordringer gøres gældende af:
a)
fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I til Rådets forordning (EU) nr. 269/2014
b)
fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som handler gennem eller på vegne af en af de i litra a) omhandlede personer, enheder eller organer
c)
fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der ved en voldgiftsmæssig, judiciel eller administrativ afgørelse er fundet skyldige i at have overtrådt forbuddene i denne forordning
d)
fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, såfremt fordringen vedrører varer, det i henhold til artikel 2 er forbudt at importere.
2. I forbindelse med enhver procedure vedrørende inddrivelse af en fordring påhviler det den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, der søger at få fordringen inddrevet, at bevise, at indfrielsen af fordringen ikke er forbudt i henhold til stk. 1.
3. Denne artikel berører ikke de rettigheder, som de i stk. 1 omhandlede fysiske og juridiske personer, enheder eller organer har til ved en domstol at få prøvet lovligheden af den manglende opfyldelse af kontraktlige forpligtelser i overensstemmelse med denne forordning.
Artikel 7
1. Kommissionen og medlemsstaterne underretter hinanden om foranstaltninger, der træffes i medfør af denne forordning, og udveksler andre relevante oplysninger, som de råder over i forbindelse denne forordning, navnlig oplysninger om overtrædelser og håndhævelsesproblemer samt domme afsagt af nationale domstole.
2. Medlemsstaterne underretter straks hinanden og Kommissionen om andre relevante oplysninger, som de råder over, og som kan påvirke den effektive implementering af denne forordning.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om de i stk. 1 omhandlede regler straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om senere ændringer.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne udpeger de kompetente myndigheder, der henvises til i denne forordning, og angiver dem på de websteder, der er opført i bilaget. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen eventuelle ændringer af deres webadresse, som er opført i bilaget.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om deres kompetente myndigheder, herunder disses kontaktoplysninger, straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om alle senere ændringer.
3. Når der i denne forordning fastsættes krav om, at der skal gives meddelelse eller underretning til eller på anden måde kommunikeres med Kommissionen, benyttes de adresser og øvrige kontaktoplysninger, der er angivet i bilaget.
Artikel 10
Denne forordning finder anvendelse:
a)
på Unionens område, herunder i dens luftrum
b)
om bord på fly og skibe under en medlemsstats jurisdiktion
c)
på alle personer inden for eller uden for Unionens område, som er statsborgere i en medlemsstat
d)
på alle juridiske personer, enheder eller organer inden for eller uden for Unionens område, der er oprettet eller stiftet i henhold til en medlemsstats lovgivning
e)
på alle juridiske personer, enheder eller organer for så vidt angår forretningsvirksomhed, der helt eller delvis foregår inden for Unionen.
Artikel 11
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 23. juni 2014.