РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 468/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 16 април 2014 година
за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ)
(ЕЦБ/2014/17)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално член 127, параграф 6 и член 132 от него,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка и по-специално член 34 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1) и по-специално член 4, параграф 3, член 6 и член 33, параграф 2 от него,
като взе предвид Междуинституционалното споразумение между Европейския парламент и Европейската централна банка относно практическите условия и ред за упражняването на демократичната отчетност и надзора над изпълнението на задачите, възложени на Европейската централна банка в рамките на единния надзорен механизъм (2),
като взе предвид проведените публични консултации и анализи в съответствие с член 4, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013,
като взе предвид предложението на Надзорния съвет и след консултация с националните компетентни органи,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 1024/2013 (наричан по-долу „Регламента за ЕНМ“) се създава единният надзорен механизъм (ЕНМ), който се състои от Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните компетентни органи (НКО) на участващите държави членки.
(2)
Съгласно рамката на член 6 от Регламента за ЕНМ ЕЦБ е единственият орган, компетентен да изпълнява микропруденциалните задачи, възложени ѝ съгласно член 4 от него, свързани с кредитните институции, установени в участващите държави членки. ЕЦБ отговаря за ефективното и последователно функциониране на ЕНМ и за упражняване на надзор над функционирането на системата въз основа на отговорностите и процедурите по член 6 от Регламента за ЕНМ.
(3)
Когато е целесъобразно и без да се засяга отговорността и отчетността на ЕЦБ във връзка със задачите, възложени ѝ с Регламента за ЕНМ, НКО са отговорни за подпомагането на ЕЦБ при условията, предвидени в Регламента за ЕНМ и в настоящия регламент, при изготвянето и изпълнението на актове, свързани с посочените в член 4 от Регламента за ЕНМ задачи, по отношение на всички кредитни институции, включително подпомагане при осъществяване на дейности по проверка. За тази цел, при изпълнението на задачите по член 4 от Регламента за ЕНМ, НКО следват дадените от ЕЦБ указания.
(4)
ЕЦБ, НКО и определените на национално равнище органи (ОНРО) трябва да изпълняват макропруденциалните задачи, посочени в член 5 от Регламента за ЕНМ, и да следват процедурите за координация, предвидени в него, в настоящия регламент и в съответното право на Съюза, без да се засяга ролята на Евросистемата и на Европейския съвет за системен риск.
(5)
В рамките на ЕНМ съответните надзорни отговорности на ЕЦБ и НКО се разпределят въз основа на значимостта на лицата, които попадат в обхвата на ЕНМ. Настоящият регламент определя по-специално конкретната методология за оценката на тази значимост съгласно изискванията на член 6, параграф 7 от Регламента за ЕНМ. ЕЦБ е компетентна да осъществява пряк надзор по отношение на кредитни институции, финансови холдинги, смесени финансови холдинги, установени в участващи държави членки, и клонове в участващи държави членки на кредитни институции, установени в неучастващи държави членки, които са значими. НКО са отговорни за осъществяването на пряк надзор над по-малко значимите лица, без да се засяга правомощието на ЕЦБ да реши в конкретни случаи да осъществява пряк надзор над такива лица, когато това е необходимо за последователното прилагане на надзорните стандарти.
(6)
За да бъдат взети предвид последните тенденции в законодателството на Съюза в областта на санкциите и съдебната практика на Европейския съд по правата на човека по отношение на принципа за разделение между разследването и фазата на вземане на решения, ЕЦБ ще създаде независимо звено за разследване, което да разследва самостоятелно нарушения на надзорните правила и решения.
(7)
В член 6, параграф 7 от Регламента за ЕНМ се посочва, че ЕЦБ в консултация с НКО и въз основа на предложение от Надзорния съвет трябва да приеме и да оповести рамка за организиране на практическите ред и условия за сътрудничество между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ.
(8)
В член 33, параграф 2 от Регламента за ЕНМ се посочва, че ЕЦБ трябва да публикува посредством регламенти и решения подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с този регламент. Настоящият регламент съдържа разпоредбите за прилагането на член 33, параграф 2 във връзка със сътрудничеството между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ.
(9)
В резултат на това с настоящия регламент се доразвиват и определят процедурите за сътрудничество, установени с Регламента за ЕНМ между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ, както и с определените на национално равнище органи, когато е уместно, като по този начин се гарантира ефективното и последователното функциониране на ЕНМ.
(10)
ЕЦБ отдава голямо значение на цялостната оценка на кредитните институции, включително на оценката на балансовия отчет, която трябва да извърши преди поемането на задачите си. Това се отнася за всяка държава членка, която се присъединява към еврозоната и съответно към ЕНМ след датата на започването на надзора, в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
(11)
За гладкото функциониране на ЕНМ е от съществено значение между ЕЦБ и НКО да има пълно сътрудничество и същите да обменят цялата информация, която би могла да окаже влияние върху съответните им задачи, по-специално цялата информация, с която НКО разполагат по отношение на процедури, които биха могли да окажат влияние върху сигурността и стабилността на поднадзорно лице или които си взаимодействат с надзорните процедури по отношение на такива лица,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ЧАСТ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и цел
1. В настоящия регламент се установяват правила относно следното:
а)
рамката, посочена в член 6, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, а именно рамка за организиране на практическите ред и условия за изпълнението на член 6 от Регламента за ЕНМ по отношение на сътрудничеството в рамките на ЕНМ, която да включва:
i)
конкретната методология за оценката и прегледа на това дали поднадзорно лице е определено като значимо или по-малко значимо в съответствие с установените в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ критерии, както и режимът, който произтича от тази оценка;
ii)
определянето на процедури, включително и срокове, също така във връзка с възможността НКО да изготвят проекти на решения, които да бъдат разглеждани от ЕЦБ, касаещи взаимоотношенията между ЕЦБ и НКО, относно надзора над значимите поднадзорни лица;
iii)
определянето на процедури, включително и срокове, касаещи взаимоотношенията между ЕЦБ и НКО, относно надзора над по-малко значими поднадзорни лица. По-специално съгласно тези процедури от НКО се изисква, в зависимост от отделните случаи, определени в настоящия регламент:
-
да уведомяват ЕЦБ за всяка съществена надзорна процедура;
-
да извършват по искане на ЕЦБ допълнителна оценка на конкретни аспекти на процедурата;
-
да представят на ЕЦБ проекти на съществени надзорни решения, по които ЕЦБ може да изразява становища;
б)
сътрудничество и обмен на информация между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ във връзка с процедурите, отнасящи се до значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни лица, включително общи процедури, приложими за издаване на лицензи за извършване на дейност на кредитна институция, отнемане на такива лицензи и оценката на придобиването и разпореждането с квалифицирани дялови участия;
в)
процедурите, свързани със сътрудничество между ЕЦБ, НКО и ОНРО по отношение на макропруденциалните задачи и инструменти по смисъла на член 5 от Регламента за ЕНМ;
г)
процедурите, свързани с осъществяването на тясно сътрудничество по смисъла на член 7 от Регламента за ЕНМ и приложими между ЕЦБ, НКО и ОНРО;
д)
процедурите, свързани със сътрудничество между ЕЦБ и НКО по отношение на членове 10-13 от Регламента за ЕНМ, включително за някои аспекти, свързани с надзорната отчетност;
е)
процедурите, свързани с приемането на надзорни решения, чийто адресати са поднадзорни лица и други субекти;
ж)
езиковия режим между ЕЦБ и НКО, и между ЕЦБ и поднадзорните лица и други субекти;
з)
процедурите, приложими към правомощията на ЕЦБ и НКО за налагане на санкции в рамките на ЕНМ във връзка със задачите, възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ;
и)
преходните разпоредби.
2. Настоящият регламент не засяга надзорните задачи, които не са възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ и които съответно остават в правомощията на националните органи.
3. Настоящият регламент се тълкува по-специално във връзка с Решение ЕЦБ/2004/2 (3) и на Процедурния правилник на Надзорния съвет на Европейската централна банка (4), особено по отношение на вземането на решения в рамките на ЕНМ, включително процедурата, приложима между Надзорния съвет и Управителния съвет по отношение на липсата на възражения от страна на Управителния съвет, посочени в член 26, параграф 8 от Регламента за ЕНМ и в други относими правни актове на ЕЦБ, включително Решение ЕЦБ/2014/16 (5).
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, които се съдържат в Регламента за ЕНМ, освен ако е предвидено друго, заедно със следните определения:
1.
„лиценз“ е лиценз съгласно определението на член 4, параграф 1, точка 42 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6);
2.
„клон“ е клон съгласно определението на член 4, параграф 1, точка 17 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
3.
„общи процедури“ са процедурите, предвидени в част V във връзка с издаване на лиценз за извършване на дейност на кредитна институция, отнемане на лиценз за упражняване на такава дейност и решения във връзка с квалифицирани дялови участия;
4.
„държава членка от еврозоната“ е държава членка, чиято парична единица е еврото;
5.
„група“ е група от предприятия, поне едно от които е кредитна институция, и която се състои от предприятие майка и дъщерните му предприятия или предприятия, свързани помежду си по смисъла на член 22 от Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7), включително подгрупи от тях;
6.
„съвместен надзорен екип“ е екип от надзорници, отговорен за надзора над значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група;
7.
„по-малко значимо поднадзорно лице“ е както а) по-малко значимо поднадзорно лице в държава членка от еврозоната, така и б) по-малко значимо поднадзорно лице в държава членка извън еврозоната, която е участваща държава членка;
8.
„по-малко значимо поднадзорно лице в държава членка от еврозоната“ е поднадзорно лице, което е установено в държава членка от еврозоната и което не притежава статут на значимо поднадзорно лице по смисъла на член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ;
9.
„национален компетентен орган“ (НКО) е национален компетентен орган съгласно определението на член 2, точка 2 от Регламента за ЕНМ. Това определение не засяга националната правна уредба, по силата на която се възлагат конкретни надзорни задачи на национална централна банка (НЦБ), която не е определена като НКО. В този случай НЦБ изпълнява тези задачи в определената от националното право и настоящия регламент рамка. Позоваването на НКО в настоящия регламент в този случай се прилага според случая спрямо НЦБ за задачите, които са ѝ възложени съгласно националното право;
10.
„НКО в тясно сътрудничество“ е НКО, определен от участваща държава членка в тясно сътрудничество в съответствие с Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (8);
11.
„определен на национално равнище орган“ (ОНРО) е определен на национално равнище орган, както е посочен в член 2, точка 7 от Регламента за ЕНМ;
12.
„ОНРО в тясно сътрудничество“ е всеки ОНРО извън еврозоната, определен от участваща държава членка в тясно сътрудничество за целите и задачите, свързани с член 5 от Регламента за ЕНМ;
13.
„държава членка извън еврозоната“ е държава членка, чиято парична единица не е еврото;
14.
„предприятие майка“ е предприятие майка съгласно определението на член 4, параграф 1, точка 15 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
15.
„участваща държава членка в тясно сътрудничество“ е държава членка извън еврозоната, която е установила тясно сътрудничество с ЕЦБ в съответствие с член 7 от Регламента за ЕНМ;
16.
„значимо поднадзорно лице“ е както а) значимо поднадзорно лице в държава членка от еврозоната, така и б) значимо поднадзорно лице в участваща държава членка извън еврозоната;
17.
„значимо поднадзорно лице в държава членка от еврозоната“ е поднадзорно лице, установено в държава членка от еврозоната, което има статут на значимо поднадзорно лице, съгласно решение на ЕЦБ, основано на член 6, параграф 4 или член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ;
18.
„значимо поднадзорно лице в участваща държава членка извън еврозоната“ е поднадзорно лице, установено в участваща държава членка извън еврозоната, което има статут на значимо поднадзорно лице съгласно решение на ЕЦБ, основано на член 6, параграф 4 или член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ;
19.
„дъщерно предприятие“ е дъщерно предприятие съгласно определението на член 4, параграф 1, точка 16 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
20.
„поднадзорно лице“ е някое от следните: а) кредитна институция, установена в участваща държава членка; б) финансов холдинг, установен в участваща държава членка; в) смесен финансов холдинг, установен в участваща държава членка, при условие че отговаря на условията, посочени в точка 21, буква б); г) клон, установен в участваща държава членка от кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка.
Централен контрагент (ЦК), съгласно определението на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (9), който е кредитна институция по смисъла на Директива 2013/36/ЕС, се счита за поднадзорно лице съгласно Регламента за ЕНМ, настоящия регламент и съответното право на Съюза, без да се засяга надзорът, извършван над ЦК от съответните НКО, както е посочено в Регламент (ЕС) № 648/2012;
21.
„поднадзорна група“ е някое от следните:
а)
група, чието предприятие майка е кредитна институция или финансов холдинг с главно управление в участваща държава членка;
б)
група, чието предприятие майка е смесен финансов холдинг с главно управление в участваща държава членка, при условие че координатор на финансовия конгломерат по смисъла на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) е орган, компетентен да упражнява надзор над кредитни институции, който е и координатор във функцията си на надзорен орган на кредитни институции;
в)
поднадзорни лица, всяко от които с главно управление в същата участваща държава членка, при условие че те са дълготрайно свързани с централен орган, който извършва надзор над тях, съгласно условията, посочени в член 10 от Регламент (ЕС) № 575/2013, и който е установен в същата участваща държава членка;
22.
„значима поднадзорна група“ е поднадзорна група, която има статут на значима поднадзорна група съгласно решение на ЕЦБ на основание член 6, параграф 4 или член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ;
23.
„по-малко значима поднадзорна група“ е поднадзорна група, която няма статут на значима поднадзорна група по смисъла на член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ;
24.
„надзорна процедура на ЕЦБ“ е всяка дейност на ЕЦБ, насочена към подготовката на издаването на надзорно решение на ЕЦБ, включително общи процедури и налагане на административни имуществени санкции. Всички надзорни процедури на ЕЦБ са предмет на част III. Част III също така се прилага по отношение на налагането на административни имуществени санкции, освен ако в част X е предвидено друго;
25.
„надзорна процедура на НКО“ е всяка дейност на НКО, насочена към подготовката на издаването на надзорно решение от НКО, чийто адресати са едно или повече поднадзорни лица или поднадзорни групи, или един или повече други субекти, включително налагането на административни санкции;
26.
„надзорно решение на ЕЦБ“ е правен акт, който е приет от ЕЦБ при упражняване на възложените ѝ задачи и правомощия с Регламента за ЕНМ под формата на решение на ЕЦБ, чиито адресати са едно или повече поднадзорни лица или поднадзорни групи, или един или повече други субекти, и който не е правен акт с общо приложение;
27.
„трета държава“ е държава, която не е нито държава членка, нито държава членка на Европейското икономическо пространство;
28.
„работен ден“ е ден, който не е събота, неделя или официален празник на ЕЦБ в съответствие с приложимия за ЕЦБ календар (11).
ЧАСТ II
ОРГАНИЗАЦИЯ НА ЕНМ
ДЯЛ 1
СТРУКТУРИ ЗА НАДЗОРА НАД ЗНАЧИМИ И ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
ГЛАВА 1
Надзор над значими поднадзорни лица
Член 3
Съвместни надзорни екипи
1. За надзора над всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група в участващи държави членки се създава съвместен надзорен екип. Всеки съвместен надзорен екип се състои от служители от ЕЦБ и от НКО, които са назначени в съответствие с член 4 и които работят под координацията на определен служител на ЕЦБ (наричан по-долу „координатор на СНЕ“) и един или повече подкоординатори от НКО, както е посочено по-надолу в член 6.
2. Без да се засягат другите разпоредби на настоящия регламент, задачите на съвместния надзорен екип включват, но не се ограничават до следното:
а)
изпълнение на процеса по надзорен преглед и оценка (ПНПО), посочен в член 97 от Директива 2013/36/ЕС, за значимото поднадзорно лице или значимата поднадзорна група, над които извършва надзор;
б)
като се отчита ПНПО, участие в изготвянето на план за извършване на надзорни проверки, който да бъде предложен на Надзорния съвет, включително план за извършване на проверки на място, както е предвидено в член 99 от Директива 2013/36/ЕС, за такова значимо поднадзорно лице или такава значима поднадзорна група;
в)
изпълнение на плана за извършване на надзорни проверки, одобрен от ЕЦБ, както и на всички надзорни решения на ЕЦБ по отношение на значимото поднадзорно лице или значимата поднадзорна група, над които извършва надзор;
г)
осигуряване на координация с екипа за извършване на проверки на място, посочен в част XI, относно изпълнението на плана за извършване на проверки на място;
д)
взаимодействие с НКО, когато е уместно.
Член 4
Създаване и състав на съвместните надзорни екипи
1. ЕЦБ отговаря за създаването и състава на съвместните надзорни екипи. Назначаването на служители от НКО в съвместните надзорни екипи се извършва от съответните НКО съгласно параграф 2.
2. В съответствие с принципите, определени в член 6, параграф 8 от Регламента за ЕНМ, и без да се засяга член 31 от него, НКО назначават едно или повече лица от техния персонал като член или членове на съвместен надзорен екип. Служител на НКО може да бъде назначен като член на повече от един съвместен надзорен екип.
3. Независимо от параграф 2, ЕЦБ може да изиска от НКО да промени извършените назначения, ако е целесъобразно с оглед състава на съвместен надзорен екип.
4. Когато повече от един НКО изпълняват надзорни задачи в участваща държава членка или когато в участваща държава членка националното право възлага на НЦБ конкретни надзорни задачи и НЦБ не е НКО, съответните органи координират участието си в съвместните надзорни екипи.
5. ЕЦБ и НКО се консултират помежду си и постигат съгласие относно използването на ресурси на НКО във връзка със съвместните надзорни екипи.
Член 5
Участие на служители от НЦБ на участващи държави членки
1. НЦБ на участващи държави членки, които участват в пруденциалния надзор над значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група съгласно националното им право и които не са НКО, могат също да назначат един или няколко свои служители в съвместен надзорен екип.
2. ЕЦБ се информира за тези назначения и член 4 се прилага съответно.
3. Когато в съвместен надзорен екип са назначени служители от НЦБ на участващи държави членки, позоваванията на НКО във връзка със съвместните надзорни екипи се тълкуват като включващи позоваване на тези НЦБ.
Член 6
Координатор на СНЕ и подкоординатори
1. Координаторът на СНЕ, подпомаган от подкоординатори от НКО съгласно определението на параграф 2, осигурява координацията на работата в рамките на съвместния надзорен екип. За тази цел членовете на съвместния надзорен екип изпълняват указанията на координатора на СНЕ във връзка със задачите си в съвместния надзорен екип. Това не засяга задачите и задълженията им в съответния им НКО.
2. Всеки НКО, който назначава повече от един служител в съвместния надзорен екип, определя един от тях като подкоординатор (наричан по-долу „подкоординатор от НКО“). Подкоординаторите от НКО подпомагат координатора на СНЕ във връзка с организацията и координацията на задачите в съвместния надзорен екип, по-специално по отношение на служителите, които са били назначени от същия НКО, който е назначил и съответния подкоординатор от НКО. Подкоординаторът от НКО може да дава указания на членовете на съвместния надзорен екип, назначени от същия НКО, при условие че същите не противоречат на указанията, дадени от координатора на СНЕ.
ГЛАВА 2
Надзор над по-малко значими поднадзорни лица
Член 7
Участие на служители от други НКО в надзорен екип на НКО
Без да се засяга член 31, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, когато във връзка с надзора над по-малко значими поднадзорни лица ЕЦБ установи, че е целесъобразно да бъдат включени служители от един или повече други НКО в надзорния екип на НКО, ЕЦБ може да поиска от последния да включи служители на такива други НКО.
ДЯЛ 2
НАДЗОР НА КОНСОЛИДИРАНА ОСНОВА И УЧАСТИЕ НА ЕЦБ И НКО В КОЛЕГИИ ОТ НАДЗОРНИ ОРГАНИ
Член 8
Надзор на консолидирана основа
1. ЕЦБ упражнява надзор на консолидирана основа съгласно предвиденото в член 111 от Директива 2013/36/ЕС по отношение на кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, които са значими на консолидирана основа, в случай че предприятието майка е или институция майка в участваща държава членка, или институция майка на ЕС, установена в участваща държава членка.
2. Съответният НКО изпълнява задачите на надзорен орган на консолидирана основа по отношение на кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, които са по-малко значими на консолидирана основа.
Член 9
ЕЦБ като председател на колегия от надзорни органи
1. Когато ЕЦБ е консолидиращият надзорен орган, тя председателства колегията, създадена съгласно член 116 от Директива 2013/36/ЕС. НКО на участващите държави членки, в които са установени предприятието майка, дъщерните предприятия и значимите клонове по смисъла на член 51 от Директива 2013/36/ЕС, ако има такива, имат правото да участват в колегията като наблюдатели.
2. Ако няма колегия, създадена съгласно член 116 от Директива 2013/36/ЕС, и ако значимо поднадзорно лице има клонове в неучастваща държава членка, които се считат за значими в съответствие с член 51, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС, ЕЦБ създава колегия от надзорни органи с компетентните органи на приемащата държава членка.
Член 10
ЕЦБ и НКО като членове на колегия от надзорни органи
Ако консолидиращият надзорен орган не е в участваща държава членка, ЕЦБ и НКО участват в колегията от надзорни органи в съответствие със следните правила и със съответното право на Съюза:
а)
ако всички поднадзорни лица в участващите държави членки са значими поднадзорни лица, ЕЦБ участва в колегията от надзорни органи като член, докато НКО имат право да участват в същата колегия като наблюдатели;
б)
ако всички поднадзорни лица в участващите държави членки са по-малко значими поднадзорни лица, НКО участват в колегията от надзорни органи като членове;
в)
ако поднадзорните лица в участващите държави членки са както по-малко значими поднадзорни лица, така и значими поднадзорни лица, ЕЦБ и НКО участват в колегията от надзорни органи като членове. НКО на участващите държави членки, в които са установени значимите поднадзорни лица, имат право да участват в колегията от надзорни органи като наблюдатели.
ДЯЛ 3
ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРАВОТО НА УСТАНОВЯВАНЕ И СВОБОДНОТО ПРЕДОСТАВЯНЕ НА УСЛУГИ
ГЛАВА 1
Процедури за правото на установяване и свободното предоставяне на услуги в рамките на ЕНМ
Член 11
Право на установяване на кредитни институции в рамките на ЕНМ
1. Всяко значимо поднадзорно лице, което желае да установи клон на територията на друга участваща държава членка, уведомява за намерението си НКО на участващата държава членка, в която се намира главното управление на значимото поднадзорно лице. Информацията се предоставя в съответствие с изискванията на член 35, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС. НКО незабавно информира ЕЦБ за получаването на това уведомление.
2. Всяко по-малко значимо поднадзорно лице, което желае да установи клон на територията на друга участваща държава членка, уведомява своя НКО за намерението си в съответствие с изискванията на член 35, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС.
3. В случай че ЕЦБ не вземе решение за противното в рамките на два месеца от получаване на уведомлението, клонът, посочен в параграф 1, може да бъде установен и да започне дейността си. ЕЦБ съобщава тази информация на НКО на участващата държава членка, в която ще бъде установен клонът.
4. В случай че НКО на държавата членка по произход не вземе решение за противното в рамките на два месеца от получаване на уведомлението, клонът, посочен в параграф 2, може да бъде установен и да започне дейността си. НКО съобщава тази информация на ЕЦБ и на НКО на участващата държава членка, в която ще бъде установен клонът.
5. В случай на промяна на някое от сведенията, съобщени съгласно параграфи 1 и 2, поднадзорното лице изпраща на НКО, който е получил първоначалната информация, писмено уведомление за тази промяна най-малко един месец преди прилагане на промяната. Този НКО уведомява НКО на държавата членка, в която е установен клонът.
Член 12
Упражняване на свободно предоставяне на услуги от кредитни институции в рамките на ЕНМ
1. Всяко значимо поднадзорно лице, което желае да упражнява свободно предоставяне на услуги, като упражнява дейността си на територията на друга участваща държава членка за първи път, уведомява за намерението си НКО на участваща държава членка, в която се намира главното управление на значимото поднадзорно лице. Информацията се предоставя в съответствие с изискванията на член 39, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС. НКО незабавно информира ЕЦБ за получаване на уведомлението. НКО също така съобщава за уведомлението на НКО на участващата държава членка, в която ще се предоставят услугите.
2. Всяко по-малко значимо поднадзорно лице, което желае да упражнява свободно предоставяне на услуги, като упражнява дейността си на територията на друга участваща държава членка за първи път, уведомява своя НКО в съответствие с изискванията на член 39, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС. Уведомлението се съобщава на ЕЦБ и на НКО на участващата държава членка, в която ще се предоставят услугите.
ГЛАВА 2
Процедури за правото на установяване и свободното предоставяне на услуги от кредитни институции, установени в неучастващи държави членки, в рамките на ЕНМ
Член 13
Уведомление за упражняване на правото на установяване в рамките на ЕНМ от кредитни институции, установени в неучастващи държави членки
1. Когато компетентният орган на неучастваща държава членка съобщи информацията по член 35, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС в съответствие с процедурата, уредена в член 35, параграф 3 от нея, на НКО на участващата държава членка, в която ще се установява клонът, този НКО незабавно уведомява ЕЦБ за получаването на това съобщение.
2. В рамките на два месеца от получаването на съобщението от компетентния орган на неучастваща държава членка, ЕЦБ - в случай на клон, който е значим според критериите, установени в член 6 от Регламента за ЕНМ и част IV от настоящия регламент, или съответният НКО - в случай на клон, който е по-малко значим според критериите, установени в член 6 от Регламента за ЕНМ и част IV от настоящия регламент, се подготвя да упражнява надзор над клона в съответствие с членове 40-46 от Директива 2013/36/ЕС, и при необходимост указва условията, при които в интерес на общото благо клонът може да упражнява дейността си в приемащата държава членка.
3. НКО информират ЕЦБ за условията, при които, съгласно националното право и в интерес на общото благо, клон може да упражнява дейност в тяхната държава членка.
4. Промяната на информация, предоставена от кредитната институция, която желае да установи клон по член 35, параграф 2, букви б), в) или г) от Директива 2013/36/ЕС, се съобщава на НКО, посочен в параграф 1.
Член 14
Компетентен орган на приемащата държава членка за клонове
1. В съответствие с член 4, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ упражнява правомощията на компетентния орган на приемащата държава членка, когато клонът е значим по смисъла на член 6, параграф 4 от него.
2. Когато клонът е по-малко значим по смисъла на член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, правомощията на компетентния орган на приемаща държава членка се упражняват от НКО на участващата държава членка, в която е установен клонът.
Член 15
Уведомление за упражняване на свободно предоставяне на услуги в рамките на ЕНМ от кредитни институции, установени в неучастващи държави членки
Когато компетентният орган на неучастваща държава членка предостави уведомление по смисъла на член 39, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС, адресат на уведомлението е НКО на участващата държава членка, в която ще се упражнява свободното предоставяне на услуги. НКО незабавно информира ЕЦБ за получаването на това уведомление.
Член 16
Компетентен орган на приемащата държава членка за свободно предоставяне на услуги
1. В съответствие с член 4, параграф 2 и в рамките на обхвата на член 4, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ изпълнява задачите на компетентния орган на приемащата държава членка по отношение на кредитни институции, установени в неучастващи държави членки, които упражняват свободно предоставяне на услуги в участващи държави членки.
2. Ако свободното предоставяне на услуги е в интерес на общото благо при спазване на определени условия съгласно националното право на участващите държави членки, НКО информират ЕЦБ за тези условия.
ГЛАВА 3
Процедури за правото на установяване и свободното предоставяне на услуги по отношение на неучастващи държави членки
Член 17
Право на установяване и упражняване на свободно предоставяне на услуги по отношение на неучастващи държави членки
1. Значимо поднадзорно лице, което желае да установи клон или да упражнява свободно предоставяне на услуги на територията на неучастваща държава членка, уведомява съответния НКО за намерението си в съответствие с приложимото право на Съюза. НКО незабавно информира ЕЦБ за получаване на уведомлението. ЕЦБ упражнява правомощията на компетентния орган на държавата членка по произход.
2. По-малко значимо поднадзорно лице, което желае да установи клон или да упражнява свободно предоставяне на услуги на територията на неучастваща държава членка, уведомява съответния НКО за намерението си в съответствие с приложимото право на Съюза. Съответният НКО упражнява правомощията на компетентния орган на държавата членка по произход.
ДЯЛ 4
ДОПЪЛНИТЕЛЕН НАДЗОР НАД ФИНАНСОВИ КОНГЛОМЕРАТИ
Член 18
Координатор
1. ЕЦБ поема задачата на координатор на финансов конгломерат съгласно посочените в съответното право на Съюза критерии по отношение на значимо поднадзорно лице.
2. НКО поема задачата на координатор на финансов конгломерат съгласно посочените в съответното право на Съюза критерии по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице.
ЧАСТ III
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, ПРИЛОЖИМИ ЗА ФУНКЦИОНИРАНЕТО НА ЕНМ
ДЯЛ 1
ПРИНЦИПИ И ЗАДЪЛЖЕНИЯ
Член 19
Общ преглед
В настоящата част се установяват а) общи правила относно прилагането на ЕНМ от ЕЦБ и НКО и б) разпоредбите, които ЕЦБ ще прилага при извършване на надзорна процедура на ЕЦБ.
Общите принципи и разпоредби, приложими между ЕЦБ и НКО в тясно сътрудничество, са посочени в част IX.
Член 20
Задължение за лоялно сътрудничество
ЕЦБ и НКО спазват задължение за лоялно сътрудничество и задължение за обмен на информация.
Член 21
Общо задължение за обмен на информация
1. Без да се засяга правомощието на ЕЦБ да получава пряко или да има пряк достъп до информацията, докладвана текущо от поднадзорните лица, НКО по-специално предоставят на ЕЦБ своевременно и точно цялата информация, която ѝ е необходима за изпълнението на задачите, възложени ѝ по силата на Регламента за ЕНМ. Тази информация включва информация, произтичаща от дейностите на НКО по проверка и на място.
2. При обстоятелства, когато получава информация пряко от юридическите или физическите лица, посочени в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ предоставя тази информация на съответните НКО своевременно и точно. Тази информация включва по-конкретно информацията, необходима на НКО за изпълнението на ролята им за подпомагане на ЕЦБ.
3. Без да се засяга параграф 2, ЕЦБ предоставя на НКО редовен достъп до актуализирана информация, необходима на НКО за изпълнение на задачите им, свързани с пруденциалния надзор.
Член 22
Право на ЕЦБ да указва на НКО или ОНРО да упражнят правомощията си и да предприемат действия, в случай че ЕЦБ има надзорна задача, но не и свързаните с това правомощия
1. Доколкото е необходимо за изпълнението на възложените ѝ с Регламента за ЕНМ задачи, ЕЦБ може, посредством указания, да изиска от НКО и/или ОНРО да упражнят правомощията си по силата на националното право и в съответствие с установените в него условия и както е предвидено в член 9 от Регламента за ЕНМ, когато Регламентът за ЕНМ не предоставя такива правомощия на ЕЦБ.
2. НКО и/или ОНРО, съобразно член 5 от Регламента за ЕНМ, своевременно информират ЕЦБ за упражняването на тези правомощия.
Член 23
Езиков режим между ЕЦБ и НКО
ЕЦБ и НКО приемат правила относно комуникацията си в рамките на ЕНМ, включително езика/езиците, които ще бъдат използвани.
Член 24
Езиков режим между ЕЦБ и юридически или физически лица, включително поднадзорни лица
1. Всеки документ, който поднадзорно лице или друго юридическо или физическо лице, по отношение на всяко от които се прилагат надзорни процедури на ЕЦБ, изпраща на ЕЦБ, може да бъде изготвен на всеки един от официалните езици на Съюза, избран от поднадзорното лице или субект.
2. ЕЦБ, поднадзорните лица и всички други юридически или физически лица, по отношение на всяко от които се прилагат надзорни процедури на ЕЦБ, могат да постигнат съгласие да използват само един официален език на Съюза в писмената си комуникация, включително по отношение на надзорни решения на ЕЦБ.
Отмяната на такова споразумение за използването на един език засяга само аспектите на надзорната процедура на ЕЦБ, които все още не са извършени.
В случай че участниците в устно изслушване поискат да бъдат изслушани на определен официален език на Съюза, различен от езика на надзорната процедура на ЕЦБ, до ЕЦБ се отправя предизвестие за това изискване с достатъчен срок, така че тя да може да предприеме необходимите мерки.
ДЯЛ 2
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, СВЪРЗАНИ СЪС ЗАКОНОСЪОБРАЗНОСТ НА ПРОИЗВОДСТВОТО ЗА ПРИЕМАНЕ НА НАДЗОРНИ РЕШЕНИЯ НА ЕЦБ
ГЛАВА 1
Надзорни процедури на ЕЦБ
Член 25
Общи принципи
1. Надзорни процедури на ЕЦБ, които са започнати в съответствие с член 4 и раздел 2 на глава III от Регламента за ЕНМ, се извършват в съответствие с член 22 от Регламента за ЕНМ и разпоредбите на настоящия дял.
2. Разпоредбите на настоящия дял не се прилагат по отношение на процедури, извършвани от Административния съвет за преглед.
Член 26
Страни
1. Страни по надзорна процедура на ЕЦБ са:
а)
тези, които подават заявление;
б)
тези, до които ЕЦБ възнамерява да адресира или е адресирала надзорно решение на ЕЦБ.
2. НКО не се считат за страни.
Член 27
Представителство на страна
1. Страната може да бъде представлявана от представителите ѝ по закон или според устройствените ѝ правила или от друг представител, упълномощен с писмено пълномощно да предприема някои или всички действия, отнасящи се до надзорната процедура на ЕЦБ.
2. Оттеглянето на пълномощното поражда действие само след получаването на писмено оттегляне от ЕЦБ. ЕЦБ потвърждава получаването на такова оттегляне.
3. В случай че страната е назначила представител в надзорна процедура на ЕЦБ, ЕЦБ се свързва само с назначения представител в тази надзорна процедура, освен ако конкретните обстоятелства налагат ЕЦБ да се свърже пряко със страната. В последния случай представителят се информира.
Член 28
Общи задължения на ЕЦБ и на страните по надзорна процедура на ЕЦБ
1. Надзорната процедура на ЕЦБ може да бъде започната служебно или по искане на страна. При спазване на параграф 3, ЕЦБ установява фактите, които са от значение за приемане на окончателното ѝ решение във всяка служебно започната надзорна процедура на ЕЦБ.
2. В оценката си ЕЦБ взема предвид всички относими обстоятелства.
3. При спазване на правото на Съюза, страната се задължава да участва в надзорната процедура на ЕЦБ и да осигурява съдействие за изясняване на фактите. В надзорните процедури на ЕЦБ, започнати по искане на страна, ЕЦБ може да ограничи установяването на фактите до изискване към страната да предостави относимата фактическа информация.
Член 29
Доказателства в надзорните процедури на ЕЦБ
1. За да установи фактите по случая, ЕЦБ използва доказателствата, които счете за целесъобразни след надлежното им разглеждане.
2. При спазване на правото на Съюза, страните оказват съдействие ЕЦБ при установяването на фактите по случая. По-специално, при спазване на ограниченията, свързани с процедурите за налагане на санкции съгласно правото на Съюза, страните представят вярно известните им факти.
3. ЕЦБ може да определи срок, в който страните могат да представят доказателства.
Член 30
Свидетели и вещи лица в надзорните процедури на ЕЦБ
1. ЕЦБ може да изслушва свидетели и вещи лица, ако счете за необходимо.
2. Когато назначава вещо лице, ЕЦБ определя задачата на вещото лице в споразумение и определя срок, в който вещото лице представя доклада си.
3. Когато ЕЦБ изслушва свидетели или вещи лица, те имат право на искане за възстановяване на техните пътни и дневните разходи. Свидетелите имат право на обезщетение за пропуснати доходи, а вещите лица - на договореното възнаграждение за техните услуги, след като са представили заключенията си. Обезщетението се предоставя съгласно разпоредбите, приложими съответно по отношение на обезщетенията на свидетели и възнагражденията на вещи лица от Съда на Европейския съюз.
4. ЕЦБ може да изиска лицата по член 11, параграф 1, буква в) от Регламента за ЕНМ, да присъстват като свидетели в помещенията на ЕЦБ или на всяко друго място в участваща държава членка, определено от ЕЦБ. Когато лице по член 11, параграф 1, буква в) от Регламента за ЕНМ е юридическо лице, физическите лица, които го представляват, са длъжни да присъстват съгласно предходното изречение.
Член 31
Право на изслушване
1. Преди ЕЦБ да може да приеме надзорно решение на ЕЦБ, чийто адресат е страна и което би засегнало неблагоприятно правата на тази страна, на същата трябва да се даде възможност да представи на ЕЦБ писмено становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ. Ако счете за целесъобразно, ЕЦБ може да даде на страните възможността да изложат пред ЕЦБ становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ в заседание. В уведомлението, с което ЕЦБ дава на страната възможност да представи своето становище, се посочва основното съдържание на подготвяното надзорно решение на ЕЦБ и основните факти, възражения и правни основания, на които ЕЦБ възнамерява да основе решението си. Раздел 1 на глава III от Регламента за ЕНМ не е предмет на разпоредбите на този член.
2. Ако ЕЦБ предостави на страна възможността да изложи становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ в заседание, отсъствието на страната не е причина за отлагане на заседанието, освен ако има основателни причини за това. Ако страната има основателни причини, ЕЦБ може да отложи заседанието или да даде на страната възможност да представи писмено становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ. ЕЦБ изготвя писмен протокол от заседанието, който се подписва от страните, и предоставя на страните копие от протокола.
3. По правило на страната се дава възможност да представи писменото си становище в срок до две седмици след получаването на изложение, посочващо фактите, възраженията и правните основания, на които ЕЦБ възнамерява да основе надзорното решение на ЕЦБ.
По искане на страната ЕЦБ може да удължи срока при необходимост.
При особени обстоятелства ЕЦБ може да съкрати срока до три работни дни. Срокът се съкращава до три работни дни също и в случаите, обхванати от членове 14 и 15 от Регламента за ЕНМ.
4. Независимо от параграф 3 и при спазване на параграф 5 ЕЦБ може да приеме надзорно решение на ЕЦБ, чийто адресат е страна и което би засегнало неблагоприятно правата на тази страна, без да ѝ дава възможност да представи становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ преди приемането му, ако се окаже необходимо приемане на неотложно решение, за да се предотврати значителна вреда за финансовата система.
5. Ако в съответствие с параграф 4 е прието неотложно надзорно решение на ЕЦБ, на страната се дава възможността своевременно след приемането му да представи писмено становище относно фактите, възраженията и правните основания, относими към надзорното решение на ЕЦБ. По правило на страната се дава възможност да представи писменото си становище в срок до две седмици след получаването на надзорното решение на ЕЦБ. По искане от страната ЕЦБ може да удължи срока, като срокът обаче не може да надвишава шест месеца. ЕЦБ преглежда надзорното решение на ЕЦБ с оглед на становището на страната и може да го потвърди, отмени, измени или да го отмени и замени с ново надзорно решение на ЕЦБ.
6. Параграфи 4 и 5 не се прилагат за надзорни процедури на ЕЦБ, свързани със санкции по член 18 от Регламента за ЕНМ и част Х от настоящия регламент.
Член 32
Достъп до преписките в надзорната процедура на ЕЦБ
1. Правото на защита на заинтересованите страни се съблюдава в пълна степен в хода на надзорните процедури на ЕЦБ. За тази цел и след откриването на надзорната процедура на ЕЦБ, страните имат право на достъп до преписката на ЕЦБ при зачитане на законния интерес на юридическите и физическите лица, различни от съответната страна, за опазване на търговските им тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация. НКО предават своевременно на ЕЦБ всяко получено от тях искане, отнасящо се до достъпа до преписки, свързани с надзорни процедури на ЕЦБ.
2. Преписките се състоят от всички получени, представени или събрани от ЕЦБ документи в хода на надзорната процедура на ЕЦБ, независимо от техния носител.
3. Никоя от разпоредбите на настоящия член не възпрепятства ЕЦБ или НКО да разкриват и използват информация, необходима за доказване на нарушение.
4. ЕЦБ може да определи достъпът до преписка да се предоставя по един или повече от следните начини, като надлежно отчита техническите възможности на страните:
а)
посредством CD-ROM или друго електронно устройство за съхранение на данни, включително такива, които могат да се появят в бъдеще;
б)
чрез копия на достъпната преписка на хартиен носител, изпратени им по пощата;
в)
като ги покани да се запознаят с достъпната преписка в помещенията на ЕЦБ.
5. За целите на настоящия член поверителната информация може да включва вътрешни документи на ЕЦБ и на НКО и кореспонденция между ЕЦБ и НКО или между НКО.
ГЛАВА 2
Надзорни решения на ЕЦБ
Член 33
Мотивиране на надзорните решения на ЕЦБ
1. При спазване на параграф 2 надзорното решение на ЕЦБ се придружава от мотивите за приемането му.
2. Мотивите съдържат основните факти и правните основания, на които се основава надзорното решение на ЕЦБ.
3. При спазване на член 31, параграф 4 ЕЦБ основава надзорното решение на ЕЦБ само на факти и възражения, по които страната е имала възможност да представи становище.
Член 34
Суспензивно действие
Без да се засяга член 278 от ДФЕС и член 24, параграф 8 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ може да реши, че прилагането на надзорно решение на ЕЦБ се спира, а) като посочи това в надзорното решение на ЕЦБ или б) в случаи, различни от искане за преглед от Административния съвет за преглед, по искане на адресата на надзорното решение на ЕЦБ.
Член 35
Уведомление за надзорни решения на ЕЦБ
1. ЕЦБ може да уведоми страна за надзорно решение на ЕЦБ а) устно, б) чрез връчване или доставяне на ръка на копие на надзорното решение, в) чрез препоръчано писмо с обратна разписка, г) чрез експресна куриерска услуга, д) по телефакс или е) по електронен път в съответствие с параграф 10.
2. В случай че представител е упълномощен с писмено пълномощно, ЕЦБ може да уведоми него за надзорното решение на ЕЦБ. В такива случаи ЕЦБ не е задължена да уведомява за надзорното решение на ЕЦБ също и поднадзорното лице, представлявано от такъв представител.
3. В случай на устно уведомяване за надзорно решение на ЕЦБ уведомлението за решението се счита за връчено на адресата, ако служител на ЕЦБ е информирал а) съответното физическо лице, в случай на физическо лице, или б) упълномощен от юридическото лице представител за получаване, в случай на юридическо лице, за надзорното решение на ЕЦБ. В такъв случай своевременно след такова устно уведомяване на адресата се предоставя писмено копие на надзорното решение на ЕЦБ.
4. В случай на уведомяване за надзорно решение на ЕЦБ чрез препоръчано писмо с обратна разписка уведомлението за надзорното решение на ЕЦБ се счита за връчено на адресата на десетия ден след предаването на писмото на доставчика на пощенски услуги, освен ако от обратната разписка е видно, че писмото е получено на различна дата.
5. В случай на уведомяване за надзорно решение на ЕЦБ чрез експресна куриерска услуга уведомлението за надзорното решение на ЕЦБ се счита за връчено на адресата на десетия ден след предаването на писмото на куриерската служба, освен ако от разписката за доставяне от куриерската служба е видно, че писмото е получено на различна дата.
6. За целите на параграфи 4 и 5 надзорното решение на ЕЦБ трябва да бъде адресирано до подходящ за връчване адрес (валиден адрес). Валиден адрес е:
а)
в случая на надзорна процедура на ЕЦБ, започната по искане или по заявление на адресата на надзорно решение на ЕЦБ - адресът, предоставен от адресата в неговото искане или заявление;
б)
в случая на поднадзорно лице - последният служебен адрес на главното управление, предоставен на ЕЦБ от поднадзорното лице;
в)
в случая на физическо лице - последният предоставен на ЕЦБ адрес, а ако на ЕЦБ не е предоставен адрес и физическото лице е служител, ръководител или акционер в поднадзорното лице - служебният адрес на поднадзорното лице в съответствие с буква б).
7. Всяко лице, което е страна по надзорна процедура на ЕЦБ, предоставя на ЕЦБ при поискване валиден адрес.
8. Ако лице е установено или има местожителство в държава, която не е държава членка, ЕЦБ може да изиска от страната да посочи в разумен срок упълномощен получател, който е резидент на държава членка или който има служебни помещения в държава членка. Ако при такова искане не бъде посочен упълномощен получател и съответно докато такъв не бъде посочен, всички съобщения могат да бъдат връчвани в съответствие с параграфи 3-5 и 9 на адреса на страната, предоставен на ЕЦБ.
9. Когато лицето, което е адресат на надзорно решение на ЕЦБ, е предоставило на ЕЦБ номер на факс, ЕЦБ може да уведоми за надзорно решение на ЕЦБ чрез предаване на копие на надзорното решение на ЕЦБ по телефакс. Адресатът се счита за уведомен за надзорното решение на ЕЦБ, ако ЕЦБ получи потвърждение за успешно завършване на доставянето на телефакса.
10. ЕЦБ може да определи критериите, съгласно които надзорно решение на ЕЦБ може да бъде връчено по електронен път или чрез други сравними средства за комуникация.
ДЯЛ 3
ДОКЛАДВАНЕ НА НАРУШЕНИЯ
Член 36
Докладване на нарушения
Всяко лице може добросъвестно да представи доклад пряко на ЕЦБ, ако има основателни причини да счита, че докладът ще разкрие нарушения на правните актове, посочени в член 4, параграф 3 от Регламента за ЕНМ, от кредитни институции, финансови холдинги, смесени финансови холдинги или компетентни органи (включително самата ЕЦБ).
Член 37
Подходяща защита за доклади за нарушения
1. Когато лице добросъвестно изготвя доклад за предполагаеми нарушения на правните актове, посочени в член 4, параграф 3 от Регламента за ЕНМ, от поднадзорни лица или компетентни органи, докладът се третира като защитен доклад.
2. Всички лични данни както на лицето, което изготвя защитен доклад, така и на лицето, за което се предполага, че е отговорно за нарушението, са защитени в съответствие с приложимата правна рамка на Съюза за защита на данните.
3. ЕЦБ не разкрива кое е лицето, което е изготвило защитен доклад, без преди това да получи изричното съгласие на това лице, освен ако такова разкриване е поискано със съдебно разпореждане с оглед на по-нататъшни разследвания или последващо съдебно производство.
Член 38
Процедури за последващите действия във връзка с доклади
1. ЕЦБ оценява всички доклади относно значимите поднадзорни лица. Тя оценява докладите, свързани с по-малко значимите поднадзорни лица, по отношение на нарушения на регламентите или решенията на ЕЦБ. В последния случай, когато НКО получат такива доклади, те ги препращат на ЕЦБ, без да разкриват кое е лицето, което е изготвило доклада, освен ако това лице предостави изричното си съгласие.
2. Без да се засяга параграф 1, ЕЦБ препраща докладите, засягащи по-малко значимите поднадзорни лица, на съответния НКО, без да разкрива кое е лицето, което е изготвило доклада, освен ако това лице предостави изричното си съгласие.
3. ЕЦБ обменя информация с НКО: а) за да оцени дали докладите са изпратени както до ЕЦБ, така и до съответния НКО, и да координира усилията; и б) да се запознае с резултатите от последващите действия във връзка с докладите, препратени до НКО.
4. ЕЦБ използва разумна преценка, когато определя как да оцени получените доклади и какви действия да бъдат предприети.
5. В случай на предполагаеми нарушения от поднадзорни лица съответното поднадзорно лице предоставя на ЕЦБ цялата информация и документи, поискани от нея за оценяване на получените доклади.
6. В случай на предполагаеми нарушения от компетентни органи (различни от ЕЦБ) ЕЦБ изисква от съответния компетентен орган да предостави становището си относно докладваните факти.
7. В годишния си доклад, описан в член 20, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ представя в съкратена или в обобщена форма информация относно получените доклади, така че отделните поднадзорни лица или субекти да не могат да бъдат идентифицирани.
ЧАСТ IV
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА СТАТУТА НА ПОДНАДЗОРНО ЛИЦЕ КАТО ЗНАЧИМО ИЛИ ПО-МАЛКО ЗНАЧИМО
ДЯЛ 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ, СВЪРЗАНИ С КЛАСИФИКАЦИЯТА КАТО ЗНАЧИМО ИЛИ ПО-МАЛКО ЗНАЧИМО
Член 39
Класифициране на поднадзорно лице на индивидуална основа като значимо
1. Поднадзорно лице се счита за значимо поднадзорно лице, ако ЕЦБ определи това в решение на ЕЦБ, чийто адресат е съответното поднадзорно лице, съгласно членове 43-49, като посочва мотивите за такова решение.
2. Поднадзорно лице престава да бъде класифицирано като значимо поднадзорно лице, ако ЕЦБ определи в решение на ЕЦБ, чийто адресат е поднадзорното лице, че то е по-малко значимо поднадзорно лице или че вече не е поднадзорно лице, като посочва мотивите за такова решение.
3. Поднадзорно лице може да бъде класифицирано като значимо поднадзорно лице въз основа на следното:
а)
неговия размер, определен в съответствие с членове 50-55 (наричан по-долу „критерия за размер“);
б)
неговата значимост за икономиката на Съюза или на участваща държава членка, определена в съответствие с членове 56-58 (наричан по-долу „критерия за икономическа значимост“);
в)
неговата значимост по отношение на трансграничните дейности, определена в съответствие с членове 59 и 60 (наричан по-долу „критерия за трансгранични дейности“);
г)
искане за получаване или получаване на пряка публична финансова помощ от Европейския механизъм за стабилност (ЕМС), както е определено в съответствие с членове 61-64 (наричан по-долу „критерия за пряка публична финансова помощ“);
д)
факта, че поднадзорното лице е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка, както е определено в съответствие с членове 65 и 66.
4. Значимите поднадзорни лица подлежат на пряк надзор от ЕЦБ, освен ако определени обстоятелства оправдават надзор от съответния НКО в съответствие с дял 9 на настоящата част.
5. ЕЦБ също така осъществява пряк надзор над по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група съгласно решение на ЕЦБ, прието в съответствие с член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ, според което ЕЦБ ще упражнява пряко всички съответни правомощия по член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ. За целите на ЕНМ такова по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група се класифицират като значими.
6. Преди вземането на решенията на ЕЦБ по настоящия член ЕЦБ провежда консултации със съответните НКО. За всяко посочено в настоящия член решение на ЕЦБ също така се уведомяват съответните НКО.
Член 40
Класифициране на поднадзорни лица, които са част от група, като значими
1. Ако едно или повече поднадзорни лица са част от поднадзорна група, критериите за определяне на значимостта се определят на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки в съответствие с разпоредбите на дялове 3-7 на част IV.
2. Всяко от поднадзорните лица, съставляващо част от поднадзорна група, се счита за значимо поднадзорно лице във всеки от следните случаи:
а)
ако поднадзорната група на най-високото си равнище на консолидация в участващите държави членки отговаря на критерия за размер, критерия за икономическа значимост или критерия за трансгранични дейности;
б)
ако едно от поднадзорните лица, съставляващо част от поднадзорната група, отговаря на критерия за пряка публична финансова помощ;
в)
ако едно от поднадзорните лица, съставляващо част от поднадзорната група, е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка.
3. Когато поднадзорна група е определена, че е значима или че вече не е значима, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ за класификацията като значимо поднадзорно лице или за премахване на класификацията като значимо поднадзорно лице, като определя началната и крайна дата на пряк надзор от ЕЦБ над всяко поднадзорно лице, съставляващо част от въпросната поднадзорна група, в съответствие с критериите и процедурите, уредени в член 39.
Член 41
Специални разпоредби по отношение на клонове на кредитни институции, установени в неучастващи държави членки
1. Всички клонове, открити в една и съща участваща държава членка от кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка, се считат за едно поднадзорно лице за целите на настоящия регламент.
2. Клонове, открити в различни участващи държави членки от кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка, се третират самостоятелно като отделни поднадзорни лица за целите на настоящия регламент.
3. Без да се засяга параграф 1, клоновете на кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка, се оценяват самостоятелно като отделни поднадзорни лица и отделно от дъщерните предприятия на същата кредитна институция, при определяне дали е изпълнен някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
Член 42
Специални разпоредби по отношение на дъщерни предприятия на кредитни институции, установени в неучастващи държави членки и трети държави
1. Дъщерни предприятия, установени в една или повече участващи държави членки от кредитна институция, чието главно управление е в неучастваща държава членка или в трета държава, се оценяват отделно от клоновете на тази кредитна институция при определяне дали е изпълнен някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
2. Следните дъщерни предприятия се оценяват отделно при определяне дали е изпълнен някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ:
а)
тези, които са установени в участваща държава членка;
б)
тези, които принадлежат към група, главното управление на чието предприятие майка е в неучастваща държава членка или в трета държава; и
в)
тези, които не принадлежат към поднадзорна група в участващи държави членки.
ДЯЛ 2
ПРОЦЕДУРА ЗА КЛАСИФИЦИРАНЕ НА ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА КАТО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
ГЛАВА 1
Класифициране на поднадзорно лице като значимо
Член 43
Преглед на статута на поднадзорно лице
1. Освен ако е предвидено друго в настоящия регламент, ЕЦБ извършва преглед най-малко на годишна база дали значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група продължава да отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
2. Освен ако е предвидено друго в настоящия регламент, всеки НКО извършва преглед най-малко на годишна база дали по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ. В случай на по-малко значима поднадзорна група, съответният НКО на участващата държава членка, в която е установено предприятието майка, определено на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, извършва този преглед.
3. ЕЦБ може да извършва преглед по всяко време, след като получи съответна информация, по-специално в посочените в член 52 случаи, относно това а) дали поднадзорно лице отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ и б) дали значимо поднадзорно лице вече не отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
4. Ако НКО прецени, че по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група отговаря на някой от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, съответният НКО своевременно информира ЕЦБ.
5. По искане на ЕЦБ или на НКО, ЕЦБ и съответният НКО си сътрудничат при определяне на това дали са изпълнени някои от критериите, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, по отношение на поднадзорно лице или поднадзорна група.
6. Ако ЕЦБ а) реши да поеме прекия надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група или б) реши, че прекият надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група от ЕЦБ се прекратява, ЕЦБ и съответният НКО си сътрудничат с оглед осигуряването на плавен преход на надзорните компетенции. По-специално се изготвя доклад от съответния НКО, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска на поднадзорното лице, когато ЕЦБ поема прекия надзор над поднадзорно лице, и от ЕЦБ, когато съответният НКО стане компетентен да упражнява надзор над това лице.
7. ЕЦБ определя дали поднадзорно лице или поднадзорна група са значими, като използва критериите, посочени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, по предвидения в него ред, а именно: а) размер; б) значимост за икономиката на Съюза или на участваща държава членка; в) значимост на трансграничните дейности; г) искане за получаване или получаване на публична финансова помощ пряко от ЕМС; д) факта, че то е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка.
Член 44
Процедура, прилагана при определяне на значимостта на поднадзорно лице
1. При вземане на решения относно класификацията като значими на поднадзорно лице или поднадзорна група съгласно настоящия дял и освен ако е предвидено друго, ЕЦБ прилага процедурните правила на дял 2 от част III от настоящия регламент.
2. ЕЦБ уведомява писмено в предвидения в член 45 срок всяко заинтересовано поднадзорно лице за решение на ЕЦБ относно класификацията като значими на поднадзорно лице или поднадзорна група, като също така съобщава това решение на съответния НКО. По отношение на поднадзорни лица, които са част от значима поднадзорна група, ЕЦБ съобщава решението на ЕЦБ на поднадзорното лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и гарантира, че всички поднадзорни лица в рамките на значимата поднадзорна група са надлежно информирани.
3. За поднадзорни лица, които не са уведомени от ЕЦБ съгласно параграф 1, списъкът, посочен в член 49, параграф 2, служи за уведомление за класификацията им като по-малко значими.
4. ЕЦБ предоставя на всяко съответно поднадзорно лице възможността да представи писмено становище преди приемането на решението на ЕЦБ съгласно параграф 1.
5. Освен това ЕЦБ предоставя възможност на съответните НКО съгласно член 39, параграф 6 да представят писмени съображения и становища, които следва да бъдат надлежно разгледани от ЕЦБ.
6. Поднадзорно лице или поднадзорна група се класифицират като значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група от датата на уведомлението за решението на ЕЦБ, определящо ги като значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група.
ГЛАВА 2
Начало и край на прекия надзор от ЕЦБ
Член 45
Начало на прекия надзор от ЕЦБ
1. ЕЦБ определя в решение на ЕЦБ датата, на която поема прекия надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група, които са класифицирани като значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група. Това решение на ЕЦБ може да съвпада с решението по член 44, параграф 2. При спазване на параграф 2 ЕЦБ уведомява за това решение на ЕЦБ всяко заинтересовано поднадзорно лице най-малко един месец преди датата, на която ще поеме прекия надзор.
2. Ако ЕЦБ поема прекия надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група въз основа на искане за пряка публична финансова помощ от ЕМС или при получаване на такава, ЕЦБ своевременно уведомява за решението на ЕЦБ по параграф 1 всяко заинтересовано поднадзорно лице най-малко една седмица преди датата, на която ще поеме прекия надзор.
3. ЕЦБ предоставя копия от решенията на ЕЦБ по параграф 1 на съответните НКО.
4. ЕЦБ поема прекия надзор над поднадзорно лице или поднадзорна група най-късно 12 месеца след датата, на която ЕЦБ уведомява това поднадзорно лице или поднадзорна група за решението на ЕЦБ съгласно член 44, параграф 2.
5. За целите на настоящия член в случай на поднадзорна група ЕЦБ уведомява поднадзорното лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки за решението на ЕЦБ и гарантира, че всички поднадзорни лица в рамките на тази група са надлежно информирани до определения краен срок.
Член 46
Край на прекия надзор от ЕЦБ
1. Когато определи, че прекият надзор от ЕЦБ над поднадзорно лице или поднадзорна група ще приключи, ЕЦБ издава решение на ЕЦБ до всяко заинтересовано поднадзорно лице, в което посочва датата и причините за края на прекия надзор. ЕЦБ приема такова решение най-малко един месец преди датата, на която ще приключи прекият надзор от ЕЦБ. ЕЦБ също така предоставя копие от това решение на ЕЦБ на съответните НКО. Член 45, параграф 5 се прилага съответно.
2. Преди приемането на решение на ЕЦБ по параграф 1, ЕЦБ предоставя на всяко от съответните поднадзорни лица възможността да представят писмени становища.
3. Всяко решение на ЕЦБ, което посочва датата, на която приключва прекият надзор от ЕЦБ над поднадзорно лице, може да се издаде заедно с решението, което класифицира това поднадзорно лице като по-малко значимо.
Член 47
Основания за прекратяване на прекия надзор от ЕЦБ
1. В случай на значимо поднадзорно лице, което е класифицирано като такова въз основа на неговия а) размер, б) значимост за икономиката на Съюза или на участваща държава членка или в) значимост на трансграничните дейности, или защото е част от поднадзорна група, която отговаря най-малко на един от тези критерии, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, с което се прекратява класификацията му като значимо поднадзорно лице и прекия надзор, ако в продължение на три последователни календарни години не е изпълнен нито един от посочените по-горе критерии, предвидени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, нито на индивидуална основа, нито от поднадзорната група, към която принадлежи поднадзорното лице.
2. В случай на поднадзорно лице, което е класифицирано като значимо въз основа на това, че е поискана пряка публична финансова помощ от ЕМС по отношение на а) самото лице, б) поднадзорната група, към която принадлежи поднадзорното лице или в) поднадзорно лице, което принадлежи към тази група и което не е значимо на други основания, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, с което се прекратява класификацията му като значимо поднадзорно лице и прекия надзор, ако пряката публична финансова помощ е отказана, изцяло върната или прекратена. Такова решение в случай на връщане или на прекратяване на пряката публична финансова помощ може да се вземе само след изтичането на три календарни години след цялостното връщане или прекратяване на пряката публична финансова помощ.
3. В случай на поднадзорно лице, което е класифицирано като значимо въз основа на това, че е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка, както е определено в съответствие с членове 65-66, или принадлежи към поднадзорна група на такава кредитна институция и което не е значимо на други основания, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, с което се прекратява класификацията му като значимо поднадзорно лице и прекия надзор, ако в продължение на три последователни календарни години, съответното поднадзорно лице не е една от трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка.
4. В случай на поднадзорно лице, над което ЕЦБ упражнява пряк надзор съгласно решение на ЕЦБ, прието въз основа на член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ и което не е значимо на други основания, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, с което прекратява прекия надзор от ЕЦБ, ако според разумната ѝ преценка вече не е необходим пряк надзор за осигуряване последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
Член 48
Висящи процедури
1. Ако се осъществява промяна на компетентността между ЕЦБ и НКО, органът, чиято компетентност се прекратява (наричан по-долу „органът, чиято компетентност се прекратява“), уведомява органа, който става компетентен (наричан по-долу „органът, поемащ надзора“), за всяка официално започната надзорна процедура, по която се изисква решение. Органът, чиято компетентност се прекратява, предоставя тази информация незабавно, след като узнае за предстоящата промяна на компетентността. Органът, чиято компетентност се прекратява, актуализира тази информация непрекъснато и като общо правило на месечна основа, когато е налична нова информация за докладване относно надзорна процедура. Органът, поемащ надзора, може да разреши в надлежно обосновани случаи докладване с по-малка периодичност. За целите на членове 48 и 49 надзорна процедура е надзорна процедура на ЕЦБ или НКО.
Преди да се осъществи промяната на компетентността, органът, чиято компетентност се прекратява, установява контакт с органа, поемащ надзора, своевременно след официалното започване на всяка нова надзорна процедура, която изисква решение.
2. Ако надзорната компетентност се промени, органът, чиято компетентност се прекратява, полага усилия да приключи висящите надзорни процедури, изискващи решение преди датата, на която възниква промяната на надзорната компетентност.
3. Ако официално започната надзорна процедура, изискваща решение, не може да бъде завършена преди датата, на която възниква промяната на надзорната компетентност, органът, чиято компетентност се прекратява, остава компетентен да завърши висящата надзорна процедура. За тази цел органът, чиято компетентност се прекратява, запазва и всички съответни правомощия до завършването на надзорната процедура. Органът, чиято компетентност се прекратява, завършва въпросната висяща надзорна процедура в съответствие с приложимото право, съгласно запазените си правомощия. Органът, чиято компетентност се прекратява, уведомява органа, поемащ надзора, преди вземането на всяко решение в надзорна процедура, която е била висяща преди промяната на компетентността. Той предоставя на органа, поемащ надзора, копие на взетото решение и всички документи, свързани с това решение.
4. Чрез дерогация от параграф 3 ЕЦБ може да реши в рамките на един месец от получаването на информацията, необходима за завършването на оценката ѝ на съответната официално започната надзорна процедура, и след консултация със съответния НКО, да поеме съответната надзорна процедура. Ако с оглед на националното право се изисква решение на ЕЦБ преди края на срока за оценка, посочен в предходното изречение, НКО предоставя на ЕЦБ необходимата информация и определя по-специално срока, в рамките на който ЕЦБ трябва да реши дали възнамерява да поеме процедурата или не. Когато поеме надзорна процедура, ЕЦБ уведомява съответния НКО и страните за решението си да поеме съответната надзорна процедура. ЕЦБ посочва в решението на ЕЦБ последиците от поемане на такава надзорна процедура.
5. ЕЦБ и съответният НКО си сътрудничат във връзка със завършването на всяка висяща процедура, като за целта могат да обменят всякаква относима информация.
6. Настоящият член не се прилага по отношение на общи процедури.
ГЛАВА 3
Списък на поднадзорните лица
Член 49
Публикуване
1. ЕЦБ публикува списък, съдържащ името на всяко поднадзорно лице и поднадзорна група, над които ЕЦБ упражнява пряк надзор, като посочва, когато е от значение за поднадзорното лице, поднадзорната група, към която то принадлежи, и конкретното правно основание за този пряк надзор. В случай на класификация като значими въз основата на критерия за размер, списъкът включва общата стойност на активите на поднадзорното лице или поднадзорната група. ЕЦБ публикува също и имената на поднадзорните лица, които, въпреки че отговарят на един от критериите, посочени в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ, и следователно биха могли да бъдат класифицирани като значими, се считат за по-малко значими от ЕЦБ заради определени обстоятелства в съответствие с дял 9 на част IV, в резултат на което ЕЦБ не упражнява пряк надзор над тях.
2. ЕЦБ публикува списък, съдържащ името на всяко поднадзорно лице, над което НКО упражнява надзор, и името на съответния НКО.
3. Списъците, посочени в параграфи 1 и 2, се публикуват в електронен вид и са достъпни на уебсайта на ЕЦБ.
4. Списъците, посочени в параграфи 1 и 2, подлежат на редовна актуализация.
ДЯЛ 3
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА РАЗМЕРА
Член 50
Определяне на значимостта въз основа на размера
1. Дали поднадзорно лице или поднадзорна група са значими въз основа на критерия за размер се определя чрез позоваване на общата стойност на техните активи.
2. Поднадзорно лице или поднадзорна група се класифицират като значими, ако общата стойност на неговите/нейните активи надвишава 30 милиарда евро (наричан по-долу „праг на размера“).
Член 51
Основа за определяне дали поднадзорно лице е значимо или не според критерия за размер
1. Ако поднадзорното лице е част от поднадзорна група, общата стойност на активите му се определя въз основа на пруденциалното консолидирано отчитане в края на годината за поднадзорната група в съответствие с приложимото право.
2. Ако общите активи не могат да бъдат определени въз основа на данните, посочени в параграф 1, общата стойност на активите се определя въз основа на последния одитиран консолидиран годишен отчет, изготвен в съответствие с Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приложими в рамките на Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (12), а ако този годишен отчет не е наличен, консолидирания годишен отчет, изготвен в съответствие с приложимите национални счетоводни закони.
3. Ако поднадзорното лице не е част от поднадзорна група, общата стойност на активите се определя въз основа на пруденциалното индивидуално отчитане в края на годината в съответствие с приложимото право.
4. Ако общите активи не могат да бъдат определени чрез използване на данните по параграф 3, общата стойност на активите се определя въз основа на последния одитиран годишен отчет, изготвен в съответствие с МСФО, приложими в рамките на Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, а ако този годишен отчет не е наличен, годишния отчет, изготвен в съответствие с приложимите национални счетоводни закони.
5. Ако поднадзорното лице е клон на кредитна институция, която е установена в неучастваща държава членка, общата стойност на неговите активи се определя на базата на статистическите данни, отчетени съгласно Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32) на Европейската централна банка (13).
Член 52
Основа за определяне на значимостта според критерия за размер при специфични или извънредни обстоятелства
1. Ако по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице е налице извънредна съществена промяна в обстоятелствата, относими за определяне на значимостта въз основа на критерия за размер, съответният НКО извършва преглед дали прагът на размера продължава да се спазва или не.
Ако такава промяна настъпи по отношение на значимо поднадзорно лице, ЕЦБ извършва преглед дали прагът на размера продължава да се спазва или не.
Извънредна съществена промяна в обстоятелствата, относими за определяне на значимостта въз основа на критерия за размер, включва някое от следните: а) сливането на две или повече кредитни институции, б) продажбата или прехвърлянето на съществена част от търговско предприятие, в) прехвърлянето на акции на кредитна институция, така че тя вече не принадлежи към поднадзорна група, към която е принадлежала преди продажбата, г) окончателното решение за извършване на организирана ликвидация на поднадзорното лице (или група), д) съпоставими фактически положения.
2. По-малко значимо поднадзорно лице, а в случай на по-малко значима поднадзорна група, по-малко значимото поднадзорно лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, информира съответния НКО за всяка промяна, посочена в параграф 1.
Значимо поднадзорно лице, а в случай на значима поднадзорна група, поднадзорното лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, информира ЕЦБ за всяка промяна, посочена в параграф 1.
3. Чрез дерогация от правилото за трите години, предвидено в член 47, параграфи 1-3, и в случай на извънредни обстоятелствата, включително посочените в параграф 1, ЕЦБ решава в консултация с НКО, дали засегнатите поднадзорни лица са значими или по-малко значими и датата, от която се извършва надзорът от ЕЦБ или НКО.
Член 53
Групи от консолидирани предприятия
1. За целите на определянето на значимостта въз основа на критерия за размер, поднадзорната група от консолидирани предприятия се състои от предприятията, които трябва да се консолидират за пруденциални цели в съответствие с правото на Съюза.
2. За целите на определянето на значимостта въз основа на критерия за размер, поднадзорната група от консолидирани предприятия включва дъщерни предприятия и клонове в неучастващи държави членки и трети държави.
Член 54
Метод на консолидация
Методът на консолидация е методът на консолидация, приложим в съответствие с правото на Съюза за пруденциални цели.
Член 55
Метод за изчисляване на общите активи
За целите на определянето на значимостта на кредитна институция въз основа на критерия за размер, „общата стойност на активите“ се извежда от реда „общо активи“ на счетоводния баланс, изготвен в съответствие с правото на Съюза за пруденциални цели.
ДЯЛ 4
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА ЗНАЧИМОСТТА ЗА ИКОНОМИКАТА НА СЪЮЗА ИЛИ НА УЧАСТВАЩА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА
Член 56
Праг на национална икономическа значимост
Поднадзорно лице, установено в участваща държава членка, или поднадзорна група, чието предприятие майка е установено в участваща държава членка, се класифицира като значимо въз основа на значимостта му за икономиката на съответната участваща държава членка, ако:
(праг на национална икономическа значимост)
и
А ≥ 5 милиарда евро
където
А
е общата стойност на активите, определена в съответствие с членове 51-55 за дадена календарна година, и
Б
е брутният вътрешен продукт по пазарни цени, определен в точка 8.89 от приложение А към Регламент (ЕС) № 549/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14) (ЕСС 2010), публикуван от Евростат за дадената календарна година.
Член 57
Критерии за определяне на значимостта въз основа на значимостта за икономиката на Съюза или на участваща държава членка
1. ЕЦБ взема предвид следните критерии, по-специално при оценяване на това дали поднадзорно лице или поднадзорна група са значими или не за икономиката на Съюза или на участваща държава членка по причини, различни от посочените в член 56:
а)
значимостта на поднадзорното лице или поднадзорната група за конкретни икономически сектори в Съюза или в участваща държава членка;
б)
взаимосвързаността на поднадзорното лице или поднадзорната група с икономиката на Съюза или на участваща държава членка;
в)
заменяемостта на поднадзорното лице или поднадзорната група, както като участник на пазара, така и като доставчик на услуги за клиенти;
г)
стопанската, структурната или оперативната сложност на поднадзорното лице или поднадзорната група.
2. Член 52, параграф 3 се прилага съответно.
Член 58
Определяне на значимостта въз основа на значимостта за икономиката на участваща държава членка по искане на НКО
1. НКО може да уведоми ЕЦБ, че счита поднадзорно лице за значимо по отношение на националната му икономика.
2. ЕЦБ оценява уведомлението на НКО на основата на критериите, изложени в член 57, параграф 1.
3. Член 57 се прилага съответно.
ДЯЛ 5
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА ЗНАЧИМОСТТА НА ТРАНСГРАНИЧНИТЕ ДЕЙНОСТИ
Член 59
Критерии за определяне на значимостта въз основа на значимостта на трансграничните дейности на поднадзорна група
1. Поднадзорна група може да бъде счетена за значима от ЕЦБ въз основа на трансграничните ѝ дейности, само когато предприятието майка на поднадзорната група е установило дъщерни предприятия, които сами по себе си са кредитни институции, в повече от една друга участваща държава членка.
2. Поднадзорна група може да бъде счетена за значима от ЕЦБ въз основа на трансграничните ѝ дейности, само ако общата стойност на активите ѝ надхвърля 5 милиарда евро и:
а)
съотношението на трансграничните ѝ активи към общия размер на активите ѝ е над 20 %; или
б)
съотношението на трансграничните ѝ пасиви към общия размер на пасивите ѝ е над 20 %.
3. Член 52, параграф 3 се прилага съответно.
Член 60
Трансгранични активи и пасиви
1. „Трансгранични активи“ в контекста на поднадзорна група са частта от общия размер на активите, по отношение на която контрагентът е кредитна институция или друго юридическо или физическо лице, намиращо се в участваща държава членка, различна от държавата членка, в която е главното управление на предприятието майка на съответната поднадзорна група.
2. „Трансгранични пасиви“ в контекста на поднадзорна група са частта от общия размер на пасивите, по отношение на която контрагентът е кредитна институция или друго юридическо или физическо лице, намиращо се в участваща държава членка, различна от държавата членка, в която е главното управление на предприятието майка на съответната поднадзорна група.
ДЯЛ 6
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА ИСКАНЕ ЗА ПОЛУЧАВАНЕ ИЛИ НА ПОЛУЧАВАНЕТО НА ПУБЛИЧНА ФИНАНСОВА ПОМОЩ ОТ ЕМС
Член 61
Искане за получаване или получаване на пряка публична финансова помощ от ЕМС
1. Пряка публична финансова помощ за поднадзорно лице е поискана, когато искането е отправено от член на ЕМС за предоставянето на финансова помощ от ЕМС на това лице в съответствие с взето решение от Съвета на управителите на ЕМС по член 19 от Договора за създаване на Европейския механизъм за стабилност, по отношение на пряката рекапитализация на кредитна институция и с приетите инструменти съгласно това решение.
2. Пряка публична финансова помощ е получена от кредитна институция, когато финансовата помощ е получена от кредитната институция в съответствие с решението и инструментите по параграф 1.
Член 62
Задължение на НКО да информират ЕЦБ за възможни искания за получаване или получаване на публична финансова помощ от по-малко значимо поднадзорно лице
1. Без да се засяга задължението, посочено в член 96, да информира ЕЦБ за влошаването на финансовото състояние на по-малко значимо поднадзорно лице, НКО информира ЕЦБ, веднага щом узнае за евентуалната необходимост от публична финансова помощ за по-малко значимо поднадзорно лице, която да бъде предоставена на национално ниво непряко от ЕМС и/или от ЕМС.
2. НКО представя оценката си относно финансовото състояние на по-малко значимото поднадзорно лице на ЕЦБ за разглеждане, преди да я представи на ЕМС, освен в надлежно обосновани неотложни случаи.
Член 63
Начало и край на прекия надзор
1. Поднадзорно лице, по отношение на което е поискана пряка публична финансова помощ от ЕМС или което е получило пряка публична финансова помощ от ЕМС, се класифицира като значимо поднадзорно лице от датата, на която от негово име е била поискана пряка публична финансова помощ.
2. Датата, на която ЕЦБ поема прекия надзор, се определя в решение на ЕЦБ в съответствие с дял 2.
3. Член 52, параграф 3 се прилага съответно.
Член 64
Обхват
Ако по отношение на поднадзорно лице, което е част от поднадзорна група, е поискана пряка публична финансова помощ, всички поднадзорни лица, които са част от тази поднадзорна група, се класифицират като значими.
ДЯЛ 7
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЗНАЧИМОСТТА ВЪЗ ОСНОВА НА ТОВА, ЧЕ ПОДНАДЗОРНОТО ЛИЦЕ Е ЕДНА ОТ ТРИТЕ НАЙ-ЗНАЧИМИ КРЕДИТНИ ИНСТИТУЦИИ В УЧАСТВАЩА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА
Член 65
Критерии за определяне на трите най-значими кредитни институции в участваща държава членка
1. Кредитна институция или поднадзорна група се класифицира като значима, ако е една от трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи в участваща държава членка.
2. За целите на идентифицирането на трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи в участваща държава членка ЕЦБ и съответният НКО вземат предвид размера, съответно на поднадзорното лице и поднадзорната група, определен в съответствие с членове 50-55.
Член 66
Процес на преглед
1. По отношение на всяка участваща държава членка ЕЦБ определя до 1 октомври всяка календарна година дали три кредитни институции или поднадзорни групи с предприятие майка, установено в такава участваща държава членка, следва да бъдат класифицирани като значими поднадзорни лица или не.
2. По искане на ЕЦБ НКО информират до 1 октомври на въпросната календарна година ЕЦБ за трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи, установени в техните съответни участващи държави членки. Трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи се определят от НКО въз основа на критериите, посочени в членове 50-55.
3. За всяка от трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи в участващите държави членки съответният НКО предоставя на ЕЦБ доклад, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска във всеки отделен случай, освен ако кредитната институция или поднадзорната група вече е класифицирана като значима.
При получаване на информацията, посочена в параграф 2, ЕЦБ извършва своя собствена оценка. За тази цел ЕЦБ може да изиска от съответния НКО да предостави всяка относима информация.
4. Ако на 1 октомври на съответната година една или повече от трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи в участваща държава членка не са класифицирани като значими поднадзорни лица, ЕЦБ приема решение в съответствие с дял 2 по отношение на която и да е от трите най-значими кредитни институции или поднадзорни групи, които не са класифицирани като значими.
5. Член 52, параграф 3 се прилага съответно.
ДЯЛ 8
РЕШЕНИЕ НА ЕЦБ ЗА УПРАЖНЯВАНЕ НА ПРЯК НАДЗОР НАД ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА ПО ЧЛЕН 6, ПАРАГРАФ 5, БУКВА Б) ОТ РЕГЛАМЕНТА ЗА ЕНМ
Член 67
Критерии за решение на ЕЦБ по член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ
1. ЕЦБ може, съгласно член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ, да реши по всяко време посредством решение на ЕЦБ да упражнява пряко надзора над по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, когато това е необходимо за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
2. Преди да приеме решението на ЕЦБ по параграф 1, ЕЦБ взема предвид, inter alia, следните фактори:
а)
дали по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група се доближава до изпълнението на един от критериите, съдържащи се в член 6, параграф 4 от Регламента за ЕНМ или не;
б)
взаимосвързаността на по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група с други кредитни институции;
в)
дали съответното по-малко значимо поднадзорно лице е дъщерно предприятие на поднадзорно лице, чието главно управление е в неучастваща държава членка или трета държава, и е установило едно или повече дъщерни предприятия, които също са кредитни институции, или един или повече клонове в участващи държави членки, от които един или повече са значими;
г)
факта, че указанията на ЕЦБ не са били следвани от НКО;
д)
факта, че НКО не е изпълнил актовете, посочени в алинея първа на член 4, параграф 3 от Регламента за ЕНМ;
е)
факта, че по-малко значимото поднадзорно лице е поискало или е получило непряко финансова помощ от ЕИФС или ЕМС.
Член 68
Процедура за изготвяне на решение на ЕЦБ по член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ по искане на НКО
1. По искане на НКО ЕЦБ оценява дали е необходимо или не да упражнява пряк надзор в съответствие с Регламента за ЕНМ по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
2. Искането на НКО: а) посочва по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група, по отношение на които НКО счита, че ЕЦБ следва да поеме пряк надзор, и б) излага защо е необходим надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
3. Искането на НКО се придружава от доклад, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска на съответното по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група.
4. Ако не се съгласи с искането на НКО, ЕЦБ се консултира със съответния НКО преди окончателната си оценка дали е необходим надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
5. Ако реши, че такъв пряк надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група е необходим за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ в съответствие с дял 2.
Член 69
Процедура за изготвяне на решения на ЕЦБ по член 6, параграф 5, буква б) от Регламента за ЕНМ по собствена инициатива на ЕЦБ
1. ЕЦБ може да поиска от НКО да представи доклад, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска на по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група. ЕЦБ посочва датата, до която този доклад следва да ѝ бъде предоставен.
2. ЕЦБ се консултира с НКО преди окончателната си оценка дали е необходим надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
3. Ако заключи, че такъв пряк надзор от ЕЦБ над по-малко значимото поднадзорно лице или по-малко значимата поднадзорна група е необходим за осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ в съответствие с дял 2.
ДЯЛ 9
ОСОБЕНИ ОБСТОЯТЕЛСТВА, КОИТО МОГАТ ДА ОБОСНОВАТ КЛАСИФИКАЦИЯТА НА ПОДНАДЗОРНО ЛИЦЕ КАТО ПО-МАЛКО ЗНАЧИМО, ВЪПРЕКИ ЧЕ КРИТЕРИИТЕ ЗА КЛАСИФИКАЦИЯ КАТО ЗНАЧИМО СА ИЗПЪЛНЕНИ
Член 70
Особени обстоятелства, водещи до класификацията на значимо поднадзорно лице като по-малко значимо
1. Особените обстоятелства, посочени в член 6, параграф 4, втора и пета алинеи от Регламента за ЕНМ (наричани по-долу „особените обстоятелства“), са налице, когато съществуват специфични и фактически обстоятелства, които правят класификацията на поднадзорно лице като значимо неподходяща, като се вземат предвид целите и принципите на Регламента за ЕНМ и по-специално необходимостта от осигуряване на последователното прилагане на високи надзорни стандарти.
2. Терминът „особени обстоятелства“ се тълкува стриктно.
Член 71
Оценка на съществуването на особени обстоятелства
1. Съществуването на особени обстоятелства, които обосновават класификацията на иначе значимо поднадзорно лице като по-малко значимо, се определя за всеки отделен случай и специално за съответното поднадзорно лице или поднадзорна група, а не за категории поднадзорни лица.
2. Прилага се съответно член 40.
3. Прилагат се съответно членове 44-46 и членове 48 и 49. ЕЦБ посочва в решение на ЕЦБ мотивите за своето заключение, че съществуват особени обстоятелства.
Член 72
Преглед
1. С помощта на съответните НКО ЕЦБ извършва преглед поне веднъж годишно дали продължават да съществуват особени обстоятелства по отношение на поднадзорно лице или поднадзорна група, които са класифицирани като по-малко значими поради особени обстоятелства.
2. Съответното поднадзорно лице представя информацията и документите, поискани от ЕЦБ за извършване на прегледа по параграф 1.
3. Ако счита, че вече не съществуват особени обстоятелства, ЕЦБ приема решение на ЕЦБ, чийто адресат е съответното поднадзорно лице, с което се определя, че същото е класифицирано като значимо и че вече не съществуват особени обстоятелства.
4. Прилага се съответно дял 2 на част IV.
ЧАСТ V
ОБЩИ ПРОЦЕДУРИ
ДЯЛ 1
СЪТРУДНИЧЕСТВО ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ИЗДАВАНЕ НА ЛИЦЕНЗ ЗА ИЗВЪРШВАНЕ НА ДЕЙНОСТ НА КРЕДИТНА ИНСТИТУЦИЯ
Член 73
Уведомяване на ЕЦБ относно заявление за издаване на лиценз за извършване на дейност на кредитна институция
1. НКО, който получи заявление за издаване на лиценз за извършване на дейност на кредитна институция, която ще бъде установена в участваща държава членка, уведомява ЕЦБ за получаването на това заявление в срок до 15 работни дни.
2. НКО уведомява ЕЦБ и относно срока, в който решението по заявлението трябва да бъде прието и съобщено на заявителя съгласно съответното национално право.
3. Ако заявлението е непълно, НКО по собствена инициатива или по искане на ЕЦБ изисква от заявителя да предостави необходимата допълнителна информация. НКО изпраща получената допълнителна информация на ЕЦБ в срок до 15 работни дни след нейното получаване.
Член 74
Оценка на заявленията от НКО
НКО, до който е подадено заявление, оценява дали заявителят отговаря на всички условия за издаване на лиценз, установени в съответното национално право на държавата членка на НКО.
Член 75
Решения на НКО за отхвърляне на заявление
НКО отхвърлят заявленията, които не отговарят на условията за издаване на лиценз, установени в съответното национално право, и изпращат копие на решението си на ЕЦБ.
Член 76
Проекти на решения на НКО за издаване на лиценз за извършване на дейност на кредитна институция
1. След като се увери, че заявлението отговаря на всички условия за издаване на лиценз, установени в съответното национално право, НКО изготвя проект на решение, с което се предлага ЕЦБ да предостави лиценз на заявителя за извършване на дейност на кредитна институция (наричан по-долу „проекта на решение за издаване на лиценз“).
2. НКО осигурява, че проектът на решение за издаване на лиценз е съобщен на ЕЦБ и заявителя най-малко 20 работни дни преди края на максималния срок за оценка, предвиден от съответното национално право.
3. НКО може да предложи включване на препоръки, условия и/или ограничения в проекта на решение за издаване на лиценз в съответствие с националното право и правото на Съюза. В такива случаи НКО е отговорен за оценката на изпълнението на условията и/или ограниченията.
Член 77
Оценка на ЕЦБ на заявления и изслушване на заявители
1. ЕЦБ оценява заявлението въз основа на условията за издаване на лиценз, установени в съответното право на Съюза. Ако прецени, че условията не са изпълнени, ЕЦБ предоставя на заявителя възможността да изрази писмено становище относно фактите и възраженията, свързани с оценката, в съответствие с член 31.
2. Ако счете, че е необходима среща, както и в други обосновани случаи, ЕЦБ може да удължи максималния срок за приемане на решение по заявлението в съответствие с член 14, параграф 3 от Регламента за ЕНМ. Удължаването на срока се съобщава на заявителя в съответствие с член 35 от настоящия регламент.
Член 78
Решения на ЕЦБ по заявления
1. ЕЦБ приема решение въз основа на проект на решение за издаване на лиценз, получен от НКО, в срок до 10 работни дни, освен ако е прието решение за удължаване на максималния срок в съответствие с член 77, параграф 2. ЕЦБ може да потвърди проекта на решение за издаване на лиценз, като по този начин даде съгласие за издаването на лиценз, или да възрази срещу проекта на решение за издаване на лиценз.
2. ЕЦБ основава решението си на оценката си на заявлението, на проекта на решение за издаване на лиценз и на становището, представено от заявителя съгласно член 77.
3. В случай че ЕЦБ не приеме решение в срока, посочен в параграф 1, проектът на решение за издаване на лиценз, подготвен от НКО, се счита за приет.
4. ЕЦБ приема решение за издаване на лиценз, ако заявителят отговаря на всички условия за издаване на лиценз съгласно съответното право на Съюза и съответното национално право на държавата членка, в която е установен заявителят.
5. Решението за издаване на лиценз обхваща дейността на заявителя като кредитна институция, както е уредена в съответното национално право, без да се засягат допълнителните изисквания за издаване на лиценз съгласно съответното национално право за дейности, различни от дейността по публично привличане на влогове или други възстановими средства и предоставяне на кредити за своя собствена сметка.
Член 79
Процедура за прекратяването на действието на лиценза
Действието на лиценза се прекратява в случаите, посочени в член 18, буква а) от Директива 2013/36/ЕС, когато съответното национално право предвижда това. НКО уведомяват ЕЦБ за отделните случаи на прекратяване на действието на лиценз. В тези случаи ЕЦБ оповестява прекратяването на действието на лиценза в съответствие с приложимото национално право, след като информира съответния НКО и заинтересованото поднадзорно лице.
ДЯЛ 2
СЪТРУДНИЧЕСТВО ВЪВ ВРЪЗКА С ОТНЕМАНЕ НА ЛИЦЕНЗ
Член 80
Предложение на НКО за отнемане на лиценз
1. Ако счита, че лиценз на кредитна институция следва да бъде отнет изцяло или отчасти съгласно съответното право на Съюза или съответното национално право, включително отнемане по искане на кредитната институция, съответният НКО представя на ЕЦБ проект на решение, с което предлага отнемането на лиценза (наричан по-долу „проекта на решение за отнемане“), заедно с всички свързани придружителни документи.
2. НКО координира своите действия с националния орган, компетентен за преструктуриране на кредитни институции (наричан по-долу „националния орган за преструктуриране“), във връзка с всеки проект на решение за отнемане, който е относим към националния орган за преструктуриране.
Член 81
Оценка на ЕЦБ на проекта на решение за отнемане
1. ЕЦБ оценява своевременно проекта на решение за отнемане. По-специално, ЕЦБ взема предвид причините за неотложност, изложени от НКО.
2. Прилага се правото на изслушване, уредено в член 31.
Член 82
Оценка по собствена инициатива на ЕЦБ и консултация с НКО
1. Ако узнае обстоятелства, които могат да дадат основания за отнемането на лиценз, ЕЦБ оценява по собствена инициатива дали лицензът следва да бъде отнет съгласно съответното право на Съюза.
2. ЕЦБ може да се консултира със съответните НКО по всяко време. Ако възнамерява да отнеме лиценз, ЕЦБ се консултира с НКО на държавата членка, в която е установена кредитната институция, най-малко 25 работни дни преди датата, на която планира да приеме своето решение. В надлежно обосновани неотложни случаи срокът за консултацията може да бъде намален на пет работни дни.
3. Ако възнамерява да отнеме лиценз, ЕЦБ уведомява съответните НКО относно становищата, представени от кредитната институция. Прилага се правото на изслушване на кредитната институция, уредено в член 31.
4. ЕЦБ координира действията си с националния орган за преструктуриране във връзка с предложение за отнемане на лиценз в съответствие с член 14, параграф 5 от Регламента за ЕНМ. ЕЦБ уведомява НКО, незабавно след като се свърже с националния орган за преструктуриране.
Член 83
Решение на ЕЦБ за отнемането на лиценз
1. ЕЦБ приема решение за отнемане на лиценз своевременно. При това ЕЦБ може да приеме или да отхвърли съответния проект на решение за отнемане.
2. В процеса на приемане на своето решение ЕЦБ взема предвид всяко от следните: а) оценката си на обстоятелствата, обосноваващи отнемането; б) когато е приложимо, проекта на решение за отнемане на НКО; в) консултацията със съответния НКО и, когато НКО не е националният орган за преструктуриране, с националния орган за преструктуриране (наричани заедно с НКО „националните органи“); г) становищата, представени от кредитната институция по член 81, параграф 2 и член 82, параграф 3.
3. ЕЦБ също така взема решение в случаите, описани в член 84, ако съответният национален орган за преструктуриране не възразява срещу отнемането на лиценза или ако ЕЦБ определи, че националните органи не са предприели подходящи действия, необходими за запазване на финансовата стабилност.
Член 84
Процедура в случай на евентуални мерки за преструктуриране, които националните органи следва да предприемат
1. Ако националният орган за преструктуриране представи своето възражение срещу намерението на ЕЦБ да отнеме лиценз, ЕЦБ и националният орган за преструктуриране постигат съгласие относно срока, в който ЕЦБ няма да пристъпва към отнемане на лиценза. ЕЦБ уведомява НКО, незабавно след като се свърже с националния орган за преструктуриране с оглед постигането на това съгласие.
2. След изтичането на договорения срок ЕЦБ преценява дали възнамерява да пристъпи към отнемане на лиценза или да удължи договорения срок в съответствие с член 14, параграф 6 от Регламента за ЕНМ, като взема предвид постигнатия напредък. ЕЦБ се консултира със съответния НКО и с националния орган за преструктуриране, ако последният е различен от НКО. НКО уведомява ЕЦБ за мерките, предприети от тези органи, и за оценката му на последиците от отнемането.
3. Ако националният орган за преструктуриране не възразява срещу отнемането на лиценза или ако ЕЦБ определи, че националните органи не са предприели подходящи действия, необходими за запазване на финансовата стабилност, се прилага член 83.
ДЯЛ 3
СЪТРУДНИЧЕСТВО ВЪВ ВРЪЗКА С ПРИДОБИВАНЕ НА КВАЛИФИЦИРАНИ ДЯЛОВИ УЧАСТИЯ
Член 85
Уведомления до НКО за придобиване на квалифицирани дялови участия
1. НКО, който получи уведомление за намерение за придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция, установена в тази участваща държава членка, уведомява ЕЦБ за уведомлението не по-късно от пет работни дни след потвърждението за получаването му в съответствие с член 22, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС.
2. НКО уведомява ЕЦБ, ако трябва да спре срока за оценка поради искане за допълнителна информация. НКО изпраща тази допълнителна информация на ЕЦБ в срок до 5 работни дни след получаването ѝ от НКО.
3. НКО уведомява ЕЦБ и за датата, до която решението за противопоставяне или непротивопоставяне на придобиването на квалифицирано дялово участие трябва да бъде съобщено на заявителя съгласно съответното национално право.
Член 86
Оценка на евентуални придобивания
1. НКО, който е уведомен за намерение за придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция, оценява дали евентуалното придобиване отговаря на всички условия, установени в съответното право на Съюза и съответното национално право. След тази оценка НКО изготвя проект на решение за ЕЦБ за противопоставяне или непротивопоставяне на придобиването.
2. НКО представя на ЕЦБ проекта на решение за противопоставяне или непротивопоставяне на придобиването най-малко 15 работни дни преди изтичането на срока за оценка, определен от съответното право на Съюза.
Член 87
Решение на ЕЦБ относно придобиване
ЕЦБ решава дали да се противопостави или не на придобиването въз основа на оценката си на планираното придобиване и проекта на решение на НКО. Прилага се правото на изслушване, уредено в член 31.
ДЯЛ 4
УВЕДОМЯВАНЕ ЗА РЕШЕНИЯ ОТНОСНО ОБЩИ ПРОЦЕДУРИ
Член 88
Процедура за уведомяване за решения
1. ЕЦБ уведомява своевременно страните за следните решения в съответствие с член 35:
а)
решение на ЕЦБ за отнемане на лиценз на кредитна институция;
б)
решение на ЕЦБ относно придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция.
2. ЕЦБ уведомява своевременно съответния НКО за следните решения:
а)
решение на ЕЦБ относно заявление за издаване на лиценз на кредитна институция;
б)
решение на ЕЦБ за отнемане на лиценз на кредитна институция;
в)
решение на ЕЦБ относно придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция.
3. НКО уведомява заявителя на лиценз за следните решения:
а)
проект на решение за издаване на лиценз;
б)
решение на НКО за отхвърляне на заявление за издаване на лиценз, когато заявителят не отговаря на условията за издаване на лиценз, установени в съответното национално право;
в)
решение на ЕЦБ за възражение срещу проекта на решение за издаване на лиценз, посочен в буква а);
г)
решение на ЕЦБ за издаване на лиценз.
4. НКО уведомява съответния национален орган за преструктуриране относно решението на ЕЦБ за отнемане на лиценз на кредитна институция.
5. ЕЦБ уведомява Европейския банков орган (ЕБО) за всяко решение на ЕЦБ за издаване или отнемане на лиценз на кредитна институция, както и за всяко прекратяване на действието на лиценз. Заедно с това ЕЦБ посочва мотивите на решенията за отнемане на лиценз или за прекратяване на действието на лиценз.
ЧАСТ VI
ПРОЦЕДУРИ ЗА НАДЗОР НАД ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
ДЯЛ 1
НАДЗОР НАД ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА И ПОДПОМАГАНЕ ОТ НКО
Член 89
Надзор над значими поднадзорни лица
ЕЦБ извършва пряк надзор над значими поднадзорни лица в съответствие с процедурите, посочени в част II, по-специално по отношение на задачите и съставянето на съвместни надзорни екипи.
Член 90
Роля на НКО при подпомагане на ЕЦБ
1. НКО подпомага ЕЦБ при изпълнението на задачите ѝ при условията, предвидени в Регламента за ЕНМ и настоящия регламент, и по-специално извършва следните дейности:
а)
представя проекти на решения на ЕЦБ по отношение на значими поднадзорни лица, установени в неговата участваща държава членка, в съответствие с член 91;
б)
подпомага ЕЦБ при изготвяне и прилагане на актове, свързани с изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ, включително подпомагане при дейности по проверка и текуща оценка на състоянието на определено значимо поднадзорно лице;
в)
подпомага ЕЦБ при привеждане в изпълнение на решенията ѝ, като използва при необходимост правомощията, посочени в член 9, параграф 1, трета алинея и член 11, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
2. При подпомагане на ЕЦБ НКО следва указанията на ЕЦБ по отношение на значимите поднадзорни лица.
Член 91
Проекти на решения, изготвяни от НКО за разглеждане от ЕЦБ
1. В съответствие с член 6, параграф 3 и член 6, параграф 7, буква б) от Регламента за ЕНМ ЕЦБ може да поиска от НКО да изготви проект на решение по отношение на упражняването на задачите, посочени в член 4 от Регламента за ЕНМ, за разглеждане от ЕЦБ.
В искането се посочва срокът за изпращане на проекта на решение на ЕЦБ.
2. НКО може също и по собствена инициатива да представи на ЕЦБ проект на решение по отношение на значимо поднадзорно лице за разглеждане от ЕЦБ чрез съвместния надзорен екип.
Член 92
Обмен на информация
ЕЦБ и НКО своевременно обменят информация относно значими поднадзорни лица, когато съществуват сериозни признаци, че не може да се разчита, че тези значими поднадзорни лица ще продължат да изпълняват задълженията си към кредиторите и по-специално, че не могат вече да осигуряват достатъчна степен на сигурност за активите, поверени им от вложителите, или че съществуват сериозни признаци за обстоятелства, които могат да доведат до констатацията, че съответната кредитна институция е неспособна да изплати депозитите съгласно посоченото в член 1, параграф 3, точка i) от Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15). ЕЦБ и НКО извършват това преди решение относно такава констатация.
ДЯЛ 2
СЪОТВЕТСТВИЕ С ИЗИСКВАНИЯТА ЗА НАДЕЖДНОСТ И ПРИГОДНОСТ НА ЛИЦАТА, ОТГОВАРЯЩИ ЗА УПРАВЛЕНИЕТО НА КРЕДИТНИ ИНСТИТУЦИИ
Член 93
Оценка на пригодността на членовете на ръководните органи на значими поднадзорни лица
1. За да се гарантира, че институциите разполагат с надеждна управленска организация, и без да се засяга съответното право на Съюза, съответното национално право и част V, значимото поднадзорно лице уведомява съответния НКО за всяка промяна на членовете на ръководните му органи и техните управленски и надзорни функции (наричани по-долу „ръководителите“) по смисъла на член 3, параграф 1, точка 7 и член 3, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС, включително подновяването на мандата на ръководителите. Съответният НКО уведомява ЕЦБ за всяка промяна своевременно, като я информира за срока, в който трябва да се приеме и съобщи решение съгласно съответното национално право.
2. За да оцени пригодността на ръководителите на значимите поднадзорни лица, ЕЦБ разполага с надзорните правомощия, които имат компетентните органи съгласно съответното право на Съюза и съответното национално право.
Член 94
Текущ преглед на пригодността на ръководителите
1. Значимото поднадзорно лице уведомява своевременно съответния НКО за всички нови факти, които могат да засегнат първоначалната оценка на пригодността или други обстоятелства, които биха могли да повлияят на пригодността на ръководител, веднага щом поднадзорното лице или съответният ръководител узнае за тези факти или обстоятелства. Съответният НКО уведомява своевременно ЕЦБ за тези нови факти или обстоятелства.
2. ЕЦБ може да инициира ново оценяване въз основа на новите факти или обстоятелства, посочени в параграф 1, или ако ЕЦБ узнае за нови факти, които могат да засегнат първоначалната оценка на съответния ръководител, или за други обстоятелства, които биха могли да повлияят на пригодността на ръководител. ЕЦБ взема решение относно подходящото действие съгласно съответното право на Съюза и съответното национално право и уведомява своевременно съответния НКО за това действие.
ДЯЛ 3
ДРУГИ ПРОЦЕДУРИ, ПРИЛАГАНИ ОТ ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
Член 95
Искания, уведомления или заявления от значими поднадзорни лица
1. Без да се засягат специалните процедури, уредени подробно в част V, и текущото му взаимодействие с неговия НКО, значимото поднадзорно лице отправя до ЕЦБ всичките си искания, уведомления или заявления, които се отнасят се до изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ.
2. ЕЦБ предоставя на разположение на съответния НКО тези искания, уведомления или заявления и може да поиска от НКО да изготви проект на решение в съответствие с член 91.
3. В случай на съществени изменения в сравнение с лиценза, предоставен по първоначалното искане, уведомление или заявление, значимото поднадзорно лице отправя ново искане, уведомление или заявление до ЕЦБ в съответствие с процедурата, посочена в параграф 1.
ЧАСТ VII
ПРОЦЕДУРИ ЗА НАДЗОР НАД ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
ДЯЛ 1
УВЕДОМЯВАНЕ НА ЕЦБ ОТ НКО ОТНОСНО СЪЩЕСТВЕНИ НАДЗОРНИ ПРОЦЕДУРИ НА НКО И ПРОЕКТИ НА СЪЩЕСТВЕНИ НАДЗОРНИ РЕШЕНИЯ
Член 96
Влошаване на финансовото състояние на по-малко значимо поднадзорно лице
Без да се засяга прилагането на член 62, НКО уведомява ЕЦБ, в случай че състоянието на по-малко значимо поднадзорно лице се влошава бързо и значително, особено ако това влошаване би могло да доведе до искане за пряка или непряка финансова помощ от ЕМС.
Член 97
Уведомяване на ЕЦБ от НКО относно съществени надзорни процедури на НКО
1. За да се даде възможност на ЕЦБ да упражнява надзор над функционирането на системата съгласно установеното в член 6, параграф 5, буква в) от Регламента за ЕНМ, НКО предоставя на ЕЦБ информацията, отнасяща се до съществени надзорни процедури на НКО, засягащи по-малко значими поднадзорни лица. ЕЦБ определя общи критерии, по-специално като взема предвид състоянието по отношение на риска и потенциалното влияние върху националната финансова система на съответното по-малко значимо поднадзорно лице, за определянето на това каква информация за кои по-малко значими поднадзорни лица се съобщава. Информацията се предоставя от НКО предварително или в надлежно обосновани неотложни случаи - едновременно с откриване на процедурата.
2. Съществените надзорни процедури на НКО, посочени в параграф 1, обхващат:
а)
отстраняването на членове на управителните съвети на по-малко значимите поднадзорни лица и назначаването на квестори, които да поемат ръководството на по-малко значимите поднадзорни лица; и
б)
процедурите, които имат значително влияние върху по-малко значимото поднадзорно лице.
3. В допълнение на изискванията за информация, установени от ЕЦБ в съответствие с настоящия член, ЕЦБ може по всяко време да поиска от НКО информация относно изпълнението на задачите, които те осъществяват по отношение на по-малко значими поднадзорни лица.
4. В допълнение на изискванията за информация, установени от ЕЦБ в съответствие с настоящия член, НКО уведомяват по собствена инициатива ЕЦБ за всяка друга надзорна процедура на НКО, която:
а)
те считат за съществена; или
б)
която може да засегне отрицателно репутацията на ЕНМ.
5. Ако ЕЦБ поиска от НКО да подложи на допълнителна оценка конкретни аспекти на съществена надзорна процедура на НКО, в искането се посочва за кои аспекти се отнася. ЕЦБ и НКО осигуряват съответно, че другата страна разполага с достатъчно време, за да даде възможност процедурата и ЕНМ като цяло да функционират ефективно.
Член 98
Уведомяване на ЕЦБ от НКО относно проекти на съществени надзорни решения
1. За да се даде възможност на ЕЦБ да упражнява надзор над функционирането на системата съгласно установеното в член 6, параграф 5, буква в) от Регламента за ЕНМ, НКО изпраща на ЕЦБ проекти на надзорни решения, които отговарят на критериите, установени в параграфи 2 и 3, когато проектът на решение засяга по-малко значимите поднадзорни лица, за които ЕЦБ счита, че въз основа на общите критерии, определени от ЕЦБ във връзка с тяхното състояние по отношение на риска и потенциалното влияние върху националната финансова система, информацията трябва да ѝ бъде съобщена.
2. При спазване на параграф 1 проектите на надзорни решения се изпращат на ЕЦБ, преди да бъдат адресирани до по-малко значими поднадзорни лица, ако тези решения:
а)
се отнасят до отстраняването на членове на управителните съвети на по-малко значимите поднадзорни лица и назначаването на квестори; или
б)
имат значително влияние върху по-малко значимото поднадзорно лице.
3. В допълнение на изискванията за информация, установени в параграфи 1 и 2, НКО предават на ЕЦБ всички други проекти на надзорни решения:
а)
по които се иска становище на ЕЦБ; или
б)
които могат да засегнат отрицателно репутацията на ЕНМ.
4. НКО изпращат на ЕЦБ проекти на решения, които отговарят на критериите, установени в параграфи 1, 2 и 3, и които поради това се считат за проекти на съществени надзорни решения, най-малко 10 дни преди планираната дата на приемане на решението. ЕЦБ изразява становище по проекта на решението в разумен срок преди планираното приемане на решението. В неотложни случаи съответният НКО определя разумен срок за изпращането на ЕЦБ на проект на решение, което отговаря на критериите, установени в параграфи 1, 2 и 3.
ДЯЛ 2
ПОСЛЕДВАЩО ДОКЛАДВАНЕ ОТ НКО НА ЕЦБ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
Член 99
Общо задължение на НКО да докладват на ЕЦБ
1. За да се даде възможност на ЕЦБ да упражнява надзор над функционирането на ЕНМ съгласно член 6, параграф 5, буква в) от Регламента за ЕНМ и без да се засяга глава 1, ЕЦБ може да изиска от НКО да докладват редовно на ЕЦБ относно мерките, които са предприели, и относно изпълнението на задачите, които трябва да осъществяват в съответствие с член 6, параграф 6 от Регламента за ЕНМ. ЕЦБ уведомява НКО ежегодно относно категориите по-малко значими поднадзорни лица и естеството на изискуемата информация.
2. Изискванията, установени в съответствие с параграф 1, не засягат правото на ЕЦБ да използва посочените в членове 10-13 от Регламента за ЕНМ правомощия по отношение на по-малко значими поднадзорни лица.
Член 100
Периодичност и обхват на отчетите, представяни от НКО на ЕЦБ
НКО представят на ЕЦБ годишен доклад относно по-малко значими поднадзорни лица, по-малко значими поднадзорни групи или категории по-малко значими поднадзорни лица в съответствие с изискванията на ЕЦБ.
ЧАСТ VIII
СЪТРУДНИЧЕСТВО МЕЖДУ ЕЦБ, НКО И ОНРО ВЪВ ВРЪЗКА С МАКРОПРУДЕНЦИАЛНИ ЗАДАЧИ И ИНСТРУМЕНТИ
ДЯЛ 1
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА МАКРОПРУДЕНЦИАЛНИ ИНСТРУМЕНТИ
Член 101
Общи разпоредби
1. За целите на настоящата част макропруденциални инструменти са следните инструменти:
а)
капиталовите буфери по смисъла на членове 130-142 от Директива 2013/36/ЕС;
б)
мерките за лицензирани на национално равнище кредитни институции или подгрупа от такива кредитни институции съгласно член 458 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
в)
други мерки, които се приемат от ОНРО или НКО и които имат за цел справяне със системни или макропруденциални рискове, уредени в и при спазване на процедурите, установени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, в случаите, които са изрично посочени в приложимото право на Съюза.
2. Макропруденциалните процедури, посочени в член 5, параграфи 1 и 2 от Регламента за ЕНМ, не съставляват надзорни процедури на ЕЦБ или НКО по смисъла на настоящия регламент, без да се засяга член 22 от Регламента за ЕНМ по отношение на решенията, чийто адресати са отделни поднадзорни лица.
Член 102
Прилагане на макропруденциални инструменти от ЕЦБ
ЕЦБ прилага посочените в член 101 макропруденциални инструменти в съответствие с настоящия регламент, както и с член 5, параграф 2 и член 9, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, а в случай че макропруденциалните инструменти са уредени в директива - при спазване на условията за транспониране на тази директива в националното право. Ако ОНРО не определи ниво на буфера, това не възпрепятства ЕЦБ да определи изискване за буфер в съответствие с настоящия регламент и член 5, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 2
ПРОЦЕДУРНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ИЗПОЛЗВАНЕ НА МАКРОПРУДЕНЦИАЛНИ ИНСТРУМЕНТИ
Член 103
Списък на НКО и ОНРО, отговорни за макропруденциални инструменти
ЕЦБ събира от НКО и ОНРО на участващите държави членки информация относно това кои са органите, определени за съответните макропруденциални инструменти, посочени в член 101, и макропруденциалните инструменти, които могат да използват тези органи.
Член 104
Обмен на информация и сътрудничество във връзка с използването на макропруденциални инструменти от НКО или ОНРО
1. Съгласно член 5, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, когато възнамерява да приложи такива инструменти, съответният НКО или ОНРО уведомява ЕЦБ за намерението си десет работни дни, преди да бъде взето подобно решение. Независимо от това, ако възнамерява да използва макропруденциален инструмент, НКО или ОНРО уведомява ЕЦБ колкото е възможно по-рано за идентифицирания от него макропруденциален или системен риск за финансовата система и когато е възможно - за подробностите за планирания инструмент. Тази информация включва, доколкото е възможно, спецификите на планираната мярка, включително планираната дата на прилагане.
2. Уведомлението за намерението се предоставя от НКО или ОНРО на ЕЦБ.
3. Ако възрази на планираната мярка на НКО или ОНРО, ЕЦБ представя мотивите си за това в срок до пет работни дни след датата на получаване на уведомлението за намерението. Възражението е писмено и съдържа мотивите за възражението. НКО или ОНРО разглежда обстойно мотивите на ЕЦБ, преди да пристъпи към вземане на съответното решение.
Член 105
Обмен на информация и сътрудничество във връзка с използването на макропруденциални инструменти от ЕЦБ
1. В съответствие с член 5, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, когато ЕЦБ възнамерява по собствена инициатива или въз основа на предложение на НКО или ОНРО да приложи по-високи изисквания за капиталови буфери или по-строги мерки, целящи справяне със системни или макропруденциални рискове, ЕЦБ си сътрудничи тясно с ОНРО в съответните държави членки и по-специално съобщава намерението си на ОНРО или НКО 10 работни дни преди приемането на такова решение. Независимо от това, ако възнамерява да приложи по-високи изисквания за капиталови буфери или по-строги мерки, целящи справяне със системни или макропруденциални рискове на равнището на кредитни институции при условията на процедурите, посочени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, в случаите, които са изрично упоменати в правото на Съюза, ЕЦБ уведомява съответния НКО или ОНРО колкото е възможно по-рано за идентифицирания от ЕЦБ макропруденциален или системен риск за финансовата система и когато е възможно - за подробностите за планирания инструмент. Тази информация включва във възможно най-голяма степен спецификите на планираната мярка, включително планираната дата на прилагане.
2. Ако някой от съответните НКО или ОНРО възрази на планираната мярка на ЕЦБ, той представя своите мотиви пред ЕЦБ в срок до пет работни дни след датата на получаване на уведомлението на ЕЦБ за намерението. Възражението е писмено и съдържа мотивите за възражението. ЕЦБ разглежда обстойно мотивите, преди да пристъпи към вземане на съответното решение.
ЧАСТ IX
ПРОЦЕДУРИ ЗА ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
ДЯЛ 1
ОБЩИ ПРИНЦИПИ И РАЗПОРЕДБИ
Член 106
Процедура за установяването на тясно сътрудничество
ЕЦБ оценява искания от държави членки извън еврозоната за установяването на тясно сътрудничество в съответствие с процедурата, уредена в Решение ЕЦБ/2014/5 (16).
Член 107
Принципи, които се прилагат, когато е установено тясно сътрудничество
1. От датата, на която се прилага решение на ЕЦБ по член 7, параграф 2 от Регламента за ЕНМ за установяване на тясно сътрудничество между ЕЦБ и НКО от държава членка извън еврозоната, и до прекратяването или спирането на това тясно сътрудничество ЕЦБ изпълнява задачите, посочени в член 4, параграфи 1 и 2 и член 5 от Регламента за ЕНМ, по отношение на поднадзорни лица и групи, установени в съответната участваща държава членка в тясно сътрудничество, в съответствие с член 6 от Регламента за ЕНМ.
2. Ако е установено тясно сътрудничество съгласно член 7, параграф 2 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ и НКО в тясно сътрудничество се намират по отношение на значими поднадзорни лица и групи и по-малко значими поднадзорни лица и групи, установени в участващата държава членка в тясно сътрудничество, в сходно положение със значими поднадзорни лица и групи и по-малко значими поднадзорни лица и групи, установени в държава членка от еврозоната, като се взема предвид това, че ЕЦБ няма пряко приложими правомощия над значими поднадзорни лица и групи и по-малко значими поднадзорни лица и групи, установени в участващата държава членка в тясно сътрудничество.
3. В съответствие с член 6 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ може да издава на НКО в тясно сътрудничество указания по отношение на значими поднадзорни лица и групи и само общи указания по отношение на по-малко значими поднадзорни лица и групи.
4. Тясното сътрудничество се преустановява на датата, на която е отменена дерогацията по член 139 от ДФЕС по отношение на участваща държава членка в тясно сътрудничество в съответствие с член 140, параграф 2 от ДФЕС, като разпоредбите на настоящата част престават да прилагат.
Член 108
Правни инструменти, отнасящи се до надзора във връзка с тясното сътрудничество
1. По отношение на задачите, посочени в член 4, параграфи 1 и 2 и член 5 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ може да дава указания, да отправя искания или да издава насоки.
2. Ако счита, че във връзка със задачите, посочени в член 4, параграфи 1 и 2 от Регламента за ЕНМ, следва да бъде приета определена мярка от НКО в тясно сътрудничество по отношение на поднадзорно лице или група, ЕЦБ отправя до този НКО:
а)
по отношение на значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група - общо или конкретно указание, искане или насоки, изискващи издаване на надзорно решение по отношение на това значимо поднадзорно лице или тази значима поднадзорна група в участващата държава членка в тясно сътрудничество; или
б)
по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група - общо указание или насоки.
3. Ако счита, че във връзка със задачите, посочени в член 5 от Регламента за ЕНМ, следва да бъде приета определена мярка от НКО или ОНРО в тясно сътрудничество, ЕЦБ може да отправи до този НКО или ОНРО общо или конкретно указание, искане или насоки, изискващи прилагането на по-високи изисквания за капиталови буфери или на по-строги мерки, целящи справяне със системни или макропруденциални рискове.
4. ЕЦБ посочва в указанието, искането или насоките съответен срок за приемане на мярката от НКО в тясно сътрудничество, който е най-малко 48 часа, освен ако е необходимо по-ранно приемане за предотвратяване на непоправими вреди. При определяне на срока ЕЦБ взема предвид административното и процесуалното право, което трябва да спазва съответният НКО в тясно сътрудничество.
5. НКО в тясно сътрудничество предприема всички необходими мерки за изпълнение на указанията, исканията или насоките на ЕЦБ и уведомява своевременно ЕЦБ за предприетите от него мерки.
ДЯЛ 2
ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЧАСТИ III, IV, V, VIII, X И XI
Член 109
Езиков режим при режима на тясно сътрудничество
Правилата, посочени в член 23, се прилагат mutatis mutandis по отношение на НКО в тясно сътрудничество.
Член 110
Оценка на значимостта на кредитни институции при режима на тясно сътрудничество
1. Разпоредбите на част IV относно определянето на статута на поднадзорни лица или поднадзорни групи като значими или по-малко значими се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество в съответствие с разпоредбите на настоящия член.
2. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че уредените в част IV процедури могат да се прилагат по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи, установени в неговата държава членка.
3. При обстоятелства, при които част IV предвижда, че адресат на решение на ЕЦБ е поднадзорно лице или поднадзорна група, вместо да адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група, ЕЦБ издава указния до НКО в тясно сътрудничество, а НКО адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група в съответствие с тези указния.
Член 111
Общи процедури при режима на тясно сътрудничество
1. Разпоредбите на част V относно общите процедури се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващите държави членки в тясно сътрудничество при спазване на разпоредбите на настоящия член.
2. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че уредените в част V процедури могат да се прилагат по отношение на поднадзорни лица, установени в неговата държава членка. По-специално, НКО в тясно сътрудничество гарантира, че ЕЦБ получава информацията и документацията, които са необходими за изпълнение на задачите, които са ѝ възложени от Регламента за ЕНМ.
3. При обстоятелства, при които част V предвижда, че адресат на решение на ЕЦБ е поднадзорно лице или поднадзорна група, вместо да адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група, ЕЦБ издава указния до НКО в тясно сътрудничество, а НКО адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група в съответствие с тези указния.
4. При обстоятелства, при които част V предвижда съответният НКО да изготви проект на решение, НКО в тясно сътрудничество представя проект на решение на ЕЦБ и иска указания.
Член 112
Макропруденциални инструменти при режима на тясно сътрудничество
Разпоредбите на част VIII относно сътрудничеството между ЕЦБ, НКО и ОНРО по отношение на макропруденциалните задачи и инструменти се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество.
Член 113
Административни санкции при режима на тясно сътрудничество
1. Разпоредбите на част X относно административните санкции се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество.
2. При обстоятелства, при които член 18 от Регламента за ЕНМ във връзка с част X от настоящия регламент предвижда, че адресат на решение на ЕЦБ е поднадзорно лице или поднадзорна група, вместо да адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група, ЕЦБ издава указния до НКО в тясно сътрудничество, а НКО адресира решение до поднадзорното лице или поднадзорната група в съответствие с тези указния.
3. В случаи, когато член 18 от Регламента за ЕНМ или част X от настоящия регламент предвиждат съответният НКО да адресира решение до значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група, НКО в тясно сътрудничество инициира производство с оглед предприемане на действие, за да се гарантира, че подходящите административни санкции се налагат само по указания на ЕЦБ. НКО в тясно сътрудничество уведомява ЕЦБ когато е прието решение.
Член 114
Правомощия за провеждане на разследвания по членове 10-13 от Регламента за ЕНМ при режима на тясно сътрудничество
1. Разпоредбите на част XI, които се отнасят до сътрудничеството във връзка с членове 10-13 от Регламента за ЕНМ, се прилагат mutatis mutandis по отношение на поднадзорни лица и поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество.
2. НКО в тясно сътрудничество упражнява правомощията за провеждане на разследвания по членове 10-13 от Регламента за ЕНМ в съответствие с указанията на ЕЦБ.
3. НКО в тясно сътрудничество предоставя на ЕЦБ констатациите в резултат на упражняването на правомощията за провеждане на разследвания по членове 10-13 от Регламента за ЕНМ.
4. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че определените служители на ЕЦБ могат да участват като наблюдатели в разследванията по членове 10-13 от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 3
ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА
Член 115
Надзор над значими поднадзорни лица в участваща държава членка в тясно сътрудничество
1. Части II и VI се прилагат mutatis mutandis по отношение на значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи, установени в участваща държава членка в тясно сътрудничество, в съответствие с разпоредбите на настоящия член.
2. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че ЕЦБ получава цялата информация и доклади от и по отношение на значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи, които самият НКО в тясно сътрудничество получава и които са необходими за изпълнение на задачите, възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ.
3. За надзора над всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група, установени в участваща държава членка в тясно сътрудничество, се създава съвместен надзорен екип. Членовете на съвместния надзорен екип се назначават в съответствие с член 4. НКО в тясно сътрудничество назначава подкоординатора от НКО, който да действа пряко по отношение на значимото поднадзорно лице или значимата поднадзорна група в съответствие с указанията на координатора на СНЕ.
4. НКО в тясно сътрудничество гарантира, че определените служители на ЕЦБ са поканени да участват в проверките на място, извършвани по отношение на значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група. ЕЦБ може да определя броя на служителите на ЕЦБ, които ще участват като наблюдатели.
5. В случаите на надзор на консолидирана основа и колегии от надзорни органи, при наличие на обстоятелства, при които предприятие майка е установено в държава членка от еврозоната или в участваща държава членка извън еврозоната, ЕЦБ като компетентен орган е консолидиращ надзорен орган и председател на колегията от надзорни органи. ЕЦБ приканва съответния НКО в тясно сътрудничество да назначи служител на НКО като наблюдател. ЕЦБ може да действа, като дава указания на съответния НКО в тясно сътрудничество.
Член 116
Решения по отношение на значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи
1. Без да се засягат правомощията на НКО във връзка със задачи, които не са възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ, НКО в тясно сътрудничество приема решения по отношение на значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи в своята държава членка само по указания на ЕЦБ. НКО в тясно сътрудничество може също така да иска указания от ЕЦБ.
2. НКО в тясно сътрудничество незабавно предоставя на разположение на ЕЦБ всяко решение по отношение на значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група.
3. НКО в тясно сътрудничество уведомява ЕЦБ относно: а) решения, които приема съгласно своите правомощия по отношение на задачи, които не са възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ; и б) решения, които приема съгласно указанията на ЕЦБ в съответствие с предвиденото в настоящата част.
ДЯЛ 4
ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА И ПО-МАЛКО ЗНАЧИМИ ПОДНАДЗОРНИ ГРУПИ
Член 117
Надзор над по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи
1. Част VII се прилага mutatis mutandis по отношение на по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи в участващи държави членки в тясно сътрудничество в съответствие със следните разпоредби.
2. С цел осигуряване последователност на резултатите от надзора в рамките на ЕНМ, ЕЦБ може да издава общи указания и насоки и да отправя искания до НКО в тясно сътрудничество, с които го задължава да приеме надзорно решение по отношение на по-малко значими поднадзорни лица или по-малко значими поднадзорни групи, установени в участващата държава членка в тясно сътрудничество. Тези общи указания, насоки или искания могат да се отнасят до групи или категории кредитни институции.
3. ЕЦБ може също така да отправи до НКО в тясно сътрудничество искане за допълнителна оценка на аспекти на съществена надзорна процедура на НКО съгласно предвиденото в член 6, параграф 7, буква в), точка ii) от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 5
ПРОЦЕДУРА В СЛУЧАЙ НА НЕСЪГЛАСИЕ НА УЧАСТВАЩА ДЪРЖАВА ЧЛЕНКА В ТЯСНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 118
Процедура в случай на несъгласие с проект на решение на Надзорния съвет съгласно член 7, параграф 8 от Регламента за ЕНМ
1. ЕЦБ уведомява НКО в тясно сътрудничество за цялостния проект на решение на Надзорния съвет по отношение на поднадзорно лице или поднадзорна група, намиращи се в участваща държава членка в тясно сътрудничество, при спазване на изискванията за поверителност съгласно правото на Съюза.
2. Ако не е съгласен с цялостния проект на решение на Надзорния съвет, НКО в тясно сътрудничество уведомява писмено Управителния съвет за мотивите за своето несъгласие в срок до пет работни дни от получаване на цялостния проект на решение.
3. Управителният съвет взема решение по въпроса в срок до пет работни дни от получаване на такова уведомление, като взема изцяло предвид посочените мотиви за несъгласието, и предоставя на НКО в тясно сътрудничество писмени мотиви за решението си.
4. Участваща държава членка в тясно сътрудничество може да поиска ЕЦБ да прекрати нейното тясно сътрудничество с незабавно действие, след което няма да бъде обвързана от взетите впоследствие решения на Управителния съвет.
Член 119
Процедура в случай на несъгласие с възражение на Управителния съвет срещу проект на решение на Надзорния съвет съгласно член 7, параграф 7 от Регламента за ЕНМ
1. ЕЦБ уведомява НКО в тясно сътрудничество за всяко възражение на Управителния съвет срещу цялостен проект на решение на Надзорния съвет.
2. Ако не е съгласен с възражението на Управителния съвет срещу цялостния проект на решение на Надзорния съвет, НКО в тясно сътрудничество уведомява ЕЦБ за мотивите за несъгласието си в срок до пет работни дни от получаване на възражението на Управителния съвет.
3. Управителният съвет дава писменото си становище относно мотивираното несъгласие, изразено от НКО в тясно сътрудничество, в срок до 30 дни от получаване на мотивираното несъгласие, като потвърждава или оттегля възражението си, посочвайки мотивите си за това. ЕЦБ уведомява НКО в тясно сътрудничество за това.
4. Ако Управителният съвет потвърди възражението си, НКО в тясно сътрудничество може в срок до пет дни от уведомяването, че Управителният съвет е потвърдил възражението си, да уведоми ЕЦБ, че няма да бъде обвързан от решения, приети след изменение на първоначалния цялостен проект на решение, срещу който възразява Управителният съвет.
В такъв случай ЕЦБ разглежда възможността за спиране или прекратяване на тясното сътрудничество с НКО в тясно сътрудничество, като надлежно взема предвид съображението за ефективност на надзора, и взема съответното решение. ЕЦБ взема предвид по-специално факторите, посочени в член 7, параграф 7 от Регламента за ЕНМ.
ЧАСТ X
АДМИНИСТРАТИВНИ САНКЦИИ
ДЯЛ 1
ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ОТНОШЕНИЕ КЪМ РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2532/98 НА СЪВЕТА (17)
Член 120
Определение на административни санкции
За целите на настоящата част „административни санкции“ са:
а)
административни имуществени санкции, уредени и налагани съгласно член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ;
б)
глоби и периодични парични санкции, уредени в член 2 от Регламент (ЕО) № 2532/98 и наложени съгласно член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ.
Член 121
Отношение към Регламент (ЕО) № 2532/98
1. За целите на процедурите, уредени в член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, се прилагат съдържащите се в настоящия регламент процесуални правила в съответствие с член 18, параграф 4 от Регламента за ЕНМ.
2. За целите на процедурите, уредени в член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, съдържащите се в настоящия регламент процесуални правила допълват правилата, установени в Регламент (ЕО) № 2532/98, и се прилагат в съответствие с членове 25 и 26 от Регламента за ЕНМ.
Член 122
Правомощия на ЕЦБ да налага административни санкции съгласно член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ
ЕЦБ налага административни санкции, определени в член 120, буква б), ако е налице неизпълнение на задължения съгласно регламенти или решения на ЕЦБ, по отношение на:
а)
значими поднадзорни лица; или
б)
по-малко значими поднадзорни лица, когато съответните регламенти или решения на ЕЦБ налагат задължения на по-малко значими поднадзорни лица по отношение на ЕЦБ.
ДЯЛ 2
ПРОЦЕСУАЛНИ ПРАВИЛА ЗА НАЛАГАНЕТО НА АДМИНИСТРАТИВНИ САНКЦИИ, РАЗЛИЧНИ ОТ ПЕРИОДИЧНИ ПАРИЧНИ САНКЦИИ, НА ПОДНАДЗОРНИ ЛИЦА В ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ ОТ ЕВРОЗОНАТА
Член 123
Създаване на независимо звено за разследване
1. ЕЦБ създава вътрешно независимо звено за разследване (наричано по-долу „звеното за разследване“), което се състои от разследващи служители, определени от ЕЦБ.
2. Разследващите служители не могат да участват и не трябва да са участвали в продължение на две години преди заемането на длъжността на разследващ служител в прекия или непряк надзор или лицензиране на съответното поднадзорно лице.
3. Разследващите служители изпълняват разследващите си функции, независимо от Надзорния съвет и Управителния съвет, и не участват в разискванията на Надзорния съвет и Управителния съвет.
Член 124
Отнасяне на предполагаеми нарушения до звеното за разследване
ЕЦБ отнася случая до звеното за разследване, когато при изпълнение на задачите си съгласно Регламента за ЕНМ счете, че съществува основание да подозира, че едно или повече нарушения:
а)
съгласно съответното пряко приложимо право на Съюза, както е посочено в член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, се извършват или са извършени от значимо поднадзорно лице, чието главно управление е в държава членка от еврозоната; или
б)
на регламент или решение на ЕЦБ, както е посочено в член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, се извършват или са извършени от поднадзорно лице, чието главно управление е в държава членка от еврозоната.
Член 125
Правомощия на звеното за разследване
1. За целите на разследването на предполагаеми нарушения съгласно посоченото в член 124 звеното за разследване може да упражнява правомощията, предоставени на ЕЦБ съгласно Регламента за ЕНМ.
2. Когато е отправено искане до съответното поднадзорно лице в съответствие с правомощията, предоставени на ЕЦБ съгласно Регламента за ЕНМ във връзка с разследване, звеното за разследване посочва предмета и целта на разследването.
3. При изпълнение на задачите си звеното за разследване има достъп до всички документи и информация, събрани от ЕЦБ и, когато е приложимо, от съответните НКО в хода на надзорните им дейности.
Член 126
Процесуални права
1. При завършване на разследване и преди изготвяне и представяне пред Надзорния съвет на предложение за цялостен проект на решение, звеното за разследване уведомява писмено съответното поднадзорно лице относно констатациите от извършеното разследване и относно повдигнатите срещу тях възражения.
2. В посоченото в параграф 1 уведомление звеното за разследване информира съответното поднадзорно лице относно правото му да представи писмено становище пред звеното за разследване относно фактическите резултати и повдигнатите срещу лицето възражения, посочени в уведомлението, включително отделните разпоредби, които се предполага, че са нарушени, като определя разумен срок за получаване на такова становище. ЕЦБ не е длъжна да взема предвид писмени становища, получени след изтичането на определения от звеното за разследване срок.
3. Звеното за разследване може също така след уведомление в съответствие с параграф 1 да покани съответното поднадзорно лице да присъства на устно изслушване. Страните, обект на разследване, могат да бъдат представлявани и/или подпомагани на изслушването от адвокати или други квалифицирани лица. Устните изслушвания не се провеждат публично.
4. Правото на достъп до преписката на звеното за разследване от разследваното поднадзорно лице се определя в съответствие с член 32.
Член 127
Разглеждане на преписката от Надзорния съвет
1. Ако счита, че на поднадзорното лице следва да се наложи административна санкция, звеното за разследване представя на Надзорния съвет предложение за цялостен проект на решение, с което се постановява, че съответното поднадзорно лице е извършило нарушение и се посочва налаганата административна санкция. Звеното за разследване също така предоставя своята преписка по разследването на Надзорния съвет.
2. Звеното за разследване основава своето предложение за цялостен проект на решение само на фактите и възраженията, по които поднадзорното лице е имало възможността да представи становище.
3. Ако счита, че предоставената от звеното за разследване преписка е непълна, Надзорният съвет може да я върне на звеното за разследване заедно с мотивирано искане за допълнителна информация. Прилага се съответно член 125.
4. Ако въз основа на пълна преписка се съгласи с предложението за цялостен проект на решение на звеното за разследване по отношение на едно или повече нарушения и с фактическото основание, Надзорният съвет приема цялостния проект на решение, предложен от звеното за разследване относно нарушението или нарушенията, за които е съгласен, че са извършени. Доколкото Надзорният съвет не е съгласен с предложението, решението се приема съгласно съответните параграфи от настоящия член.
5. Ако въз основа на пълна преписка счита, че фактите, описани в предложението за цялостен проект на решение съгласно посоченото в параграф 1, не разкриват достатъчно доказателства за нарушение, както е посочено в член 124, Надзорният съвет може да приеме цялостен проект на решение за прекратяване на делото.
6. Ако въз основа на пълна преписка е съгласен с постановеното в предложението за цялостен проект на решение на звеното за разследване, че съответното поднадзорно лице е извършило нарушение, но не е съгласен с предложената препоръка относно административни санкции, Надзорният съвет приема цялостния проект на решение, като посочва административната санкция, която счита за подходяща.
7. Ако въз основа на пълна преписка не е съгласен с предложението на звеното за разследване, но приеме, че поднадзорното лице е извършило друго нарушение или че е налице друго фактическо основание за предложението на звеното за разследване, Надзорният съвет уведомява писмено съответното поднадзорно лице за своите констатации и за повдигнатите срещу съответното поднадзорно лице възражения. Член 126, параграфи 2-4 се прилагат съответно по отношение на Надзорния съвет.
8. Надзорният съвет изготвя цялостен проект на решение, с което се определя дали съответното поднадзорно лице е извършило нарушение или не и се посочват налаганите административни санкции, ако има такава.
9. Цялостните проекти на решения, които се приемат от Надзорния съвет и се предлагат на Управителния съвет, се основават само на фактите и възраженията, по които поднадзорното лице е имало възможността да представи становище.
Член 128
Определение на общия годишен оборот за целите на определяне на горната граница за административни имуществени санкции
Общият годишен оборот, посочен в член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, е годишният оборот, определен в член 67 от Директива 2013/36/ЕС, на поднадзорно лице съгласно последния наличен годишен финансов отчет на това поднадзорно лице. В случай че извършилото нарушение поднадзорно лице принадлежи към поднадзорна група, съответният общ годишен оборот е общият годишен оборот, извлечен от последния наличен консолидиран годишен финансов отчет на поднадзорната група.
ДЯЛ 3
ПЕРИОДИЧНИ ПАРИЧНИ САНКЦИИ
Член 129
Процесуални правила, приложими за периодични парични санкции
1. В случай на продължаващо нарушение на регламент или надзорно решение на ЕЦБ, ЕЦБ може да наложи периодична парична санкция с оглед принуждаване на съответните субекти да изпълнят регламента или надзорното решение. ЕЦБ прилага процесуалните правила на член 22 от Регламента за ЕНМ и дял 2 на част III от настоящия регламент.
2. Периодичната парична санкция следва да бъде ефективна и пропорционална. Периодичната парична санкция се изчислява за всеки ден на нарушението до изпълнението на съответния регламент или надзорно решение на ЕЦБ от страна на съответния субект.
3. Горните граници за периодичните парични санкции са съгласно определеното в Регламент (ЕО) № 2532/98. Съответният период започва да тече от датата, посочена в решението, с което се налага периодичната парична санкция. Най-ранната дата, посочена в решението, е датата, на която съответният субект е уведомен писмено за мотивите на ЕЦБ за налагане на периодичната парична санкция.
4. Периодичните парични санкции могат да се налагат за периоди, не по-дълги от шест месеца, считано от датата, посочена в решението по параграф 3.
ДЯЛ 4
ДАВНОСТ
Член 130
Давност за налагане на административни санкции
1. Правомощието на ЕЦБ да налага административни санкции на поднадзорни лица се погасява с изтичане на петгодишна давност, която започва да тече от деня, в който е извършено нарушението. В случай на продължаващи или повторни нарушения, давността започва да тече от деня, в който е преустановено нарушението.
2. Всяко действие, предприето от ЕЦБ за целите на разследването или производство във връзка с нарушение по член 124, води до прекъсване на давността за налагане на административни имуществени санкции. Давността се прекъсва, считано от датата, на която съответното поднадзорно лице е уведомено за действието.
3. След всяко прекъсване давността започва да тече отначало. Въпреки това давността изтича най-късно в деня, в който изтича срок, два пъти по-дълъг от давността, през който ЕЦБ не е наложила административна санкция. Този срок се удължава с времето, през което давността е спряна по реда на параграф 5.
4. Давността за налагане на административни санкции спира да тече за времето, през което решението на Управителния съвет на ЕЦБ е предмет на производство по преглед пред Административния съвет за преглед или на производство по обжалване пред Съда.
5. Давността спира да тече и по време на висящо наказателно производство срещу поднадзорното лице във връзка със същите факти.
Член 131
Давност за принудително изпълнение на административни санкции
1. Правомощието на ЕЦБ да приведе в изпълнение решение, прието по член 18, параграфи 1 и 7 от Регламента за ЕНМ, се погасява с изтичане на петгодишна давност, която започва да тече от датата на приемане на въпросното решение.
2. Всяко действие на ЕЦБ, насочено към принудително изпълнение на плащане или на условия на плащане съгласно съответната административна санкция, води до прекъсване на давността за принудително изпълнение на административните санкции.
3. След всяко прекъсване давността започва да тече отначало.
4. Давността за принудително изпълнение на административни санкции спира да тече за времето, през което:
а)
е определен срок за плащане;
б)
принудителното изпълнение на плащане е спряно по силата на решение на Управителния съвет на ЕЦБ или на Съда.
ДЯЛ 5
ПУБЛИКУВАНЕ НА РЕШЕНИЯ И ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
Член 132
Публикуване на решения относно административни санкции
1. ЕЦБ публикува, своевременно и след като съответното поднадзорно лице е било уведомено за решението на своя уебсайт, решенията за налагане на административни санкции, определени в член 120, на поднадзорни лица в участваща държава членка, включително информация относно вида и естеството на нарушението и относно това кое е съответното поднадзорно лице, освен ако такова публикуване:
а)
би застрашило стабилността на финансовите пазари или текущо наказателно разследване; или
б)
би причинило - доколкото това може да се установи - несъразмерни вреди на съответното поднадзорно лице.
При тези обстоятелства решенията относно административните санкции се публикуват анонимно. Вместо това, когато има вероятност тези обстоятелствата да престанат да съществуват в рамките на разумен срок, публикуването съгласно настоящия параграф може да бъде отложено за този срок.
2. Ако решение по параграф 1 е предмет на висящо производство по обжалване пред Съда, ЕЦБ своевременно публикува на официалния си уебсайт и информация относно статута на въпросното обжалване и резултата от него.
3. ЕЦБ осигурява публикуваната съгласно параграфи 1 и 2 информация да остане на нейния официален уебсайт в продължение на най-малко пет години.
Член 133
Уведомяване на ЕБО
При спазване на изискванията за опазване на професионалната тайна по член 27 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ информира ЕБО за всички административни санкции, определени в член 120, които са наложени на поднадзорно лице в държава членка от еврозоната, включително всяко обжалване по отношение на тези санкции и резултата от него.
ДЯЛ 6
СЪТРУДНИЧЕСТВО МЕЖДУ ЕЦБ И НКО В ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ ОТ ЕВРОЗОНАТА СЪГЛАСНО ЧЛЕН 18, ПАРАГРАФ 5 ОТ РЕГЛАМЕНТА ЗА ЕНМ
Член 134
Значими поднадзорни лица
1. По отношение на значими поднадзорни лица НКО започват производство само по искане на ЕЦБ, когато е необходимо за целите на изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ съгласно Регламента за ЕНМ, с оглед на предприемане на действие за осигуряване налагането на подходящи санкции в случаи, които не са обхванати от член 18, параграф 1 от Регламента за ЕНМ. Тези случаи включват прилагането на:
а)
неимуществени санкции в случай на нарушение на пряко приложимо право на Съюза от юридически или физически лица, както и на имуществени санкции в случай на нарушение на пряко приложимо право на Съюза от физически лица;
б)
имуществени или неимуществени санкции в случай на нарушение на национално право за транспониране на съответни директиви на Съюза от юридически или физически лица;
в)
имуществени или неимуществени санкции, налагани съгласно съответното национално законодателство, което възлага специфични правомощия на НКО в държави членки от еврозоната, които понастоящем не са изискуеми от съответното право на Съюза.
Разпоредбите на настоящия параграф не засягат възможността НКО да започне производство по собствена инициатива по отношение на прилагането на националното право за задачи, които не са възложени на ЕЦБ.
2. НКО може да прикани ЕЦБ да поиска от него да започне производство в случаите, посочени в параграф 1.
3. НКО на участваща държава членка уведомява ЕЦБ относно завършването на производство за налагане на санкции, започнато по искане на ЕЦБ съгласно параграф 1. По-специално ЕЦБ се уведомява относно наложените санкции, ако има такива.
Член 135
Докладване по отношение на по-малко значими поднадзорни лица
Съответният НКО уведомява редовно ЕЦБ относно всички административни санкции, наложени на по-малко значими поднадзорни лица във връзка с изпълнението на надзорните му задачи.
ДЯЛ 7
ПРЕСТЪПЛЕНИЯ
Член 136
Доказателства за факти, пораждащи съмнения за престъпление
Когато при изпълнение на задачите си по Регламента за ЕНМ има основание да подозира, че може да е извършено престъпление, ЕЦБ отправя искане до съответния НКО да отнесе случая до подходящите органи за разследване и възможно наказателно преследване в съответствие с националното право.
ДЯЛ 8
ПРИХОДИ ОТ САНКЦИИ
Член 137
Приходи от санкции
Приходите от административни санкции, налагани от ЕЦБ съгласно член 18, параграфи 1 и 7 от Регламента за ЕНМ, са собственост на ЕЦБ.
ЧАСТ XI
ДОСТЪП ДО ИНФОРМАЦИЯ, ДОКЛАДВАНЕ, РАЗСЛЕДВАНИЯ И ПРОВЕРКИ НА МЯСТО
ДЯЛ 1
ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Член 138
Сътрудничество между ЕЦБ и НКО във връзка с правомощията, посочени в членове 10-13 от Регламента за ЕНМ
Разпоредбите, установени в настоящата част, се прилагат по отношение на значими поднадзорни лица. Те се прилагат и по отношение на по-малко значими поднадзорни лица, ако ЕЦБ реши съгласно член 6, параграф 5, буква г) от Регламента за ЕНМ да упражни правомощията, посочени в членове 10-13 от Регламента за ЕНМ, по отношение на по-малко значимо поднадзорно лице. Това обаче не засяга компетентността на НКО да упражнява надзор над по-малко значими поднадзорни лица пряко съгласно член 6, параграф 6 от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 2
СЪТРУДНИЧЕСТВО ВЪВ ВРЪЗКА С ИСКАНИЯ ЗА ИНФОРМАЦИЯ
Член 139
Искания за информация ad hoc съгласно член 10 от Регламента за ЕНМ
1. В съответствие с член 10 от Регламента за ЕНМ и при спазване и съблюдаване на съответното право на Съюза, ЕЦБ може да поиска от юридическо или физическо лице, посочено в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, да предостави цялата информация, необходима за изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ. ЕЦБ посочва съответната информация и разумен срок, в който тя следва да се предостави на ЕЦБ.
2. Преди да поиска предоставяне на информация в съответствие с член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, ЕЦБ първо взема предвид информацията, която вече е на разположение на НКО.
3. ЕЦБ предоставя на разположение на съответния НКО копие на информацията, получена от юридическото или физическото лице, до което е било отправено искането за информация.
ДЯЛ 3
ОТЧЕТНОСТ
Член 140
Задачи, свързани с надзорната отчетност пред компетентни органи
1. ЕЦБ отговаря за спазването на съответното право на Съюза, което налага изисквания на кредитните институции в областта на отчетността пред компетентни органи.
2. За тази цел ЕЦБ има задачите и правомощията по отношение на значими поднадзорни лица съгласно установеното в съответното право на Съюза относно надзорната отчетност. НКО имат задачите и правомощията по отношение на по-малко значими поднадзорни лица съгласно установеното в съответното право на Съюза относно отчетността пред компетентни органи.
3. Независимо от параграф 2 и освен ако е предвидено друго, всяко поднадзорно лице съобщава на своя съответен НКО информацията, която се отчита редовно съгласно съответното право на Съюза. Освен ако изрично е предвидено друго, цялата информация, отчитана от поднадзорни лица, се предоставя на НКО. Те извършват първоначалните проверки на данните и предоставят информацията на разположение на ЕЦБ.
4. ЕЦБ организира процесите, свързани със събирането и прегледа на качеството на данните, отчитани от поднадзорни лица, при спазване и съблюдаване на съответното право на Съюза и техническите стандарти за изпълнение на ЕБО.
Член 141
Искания за информация, предоставяна периодично съгласно член 10 от Регламента за ЕНМ
1. В съответствие с член 10 от Регламента за ЕНМ, по-специално правомощието на ЕЦБ да иска предоставяне на информация периодично и в определени формати за целите на надзора и свързаната с него статистическа отчетност, и при спазване и съблюдаване на съответното право на Съюза, ЕЦБ може да иска от поднадзорните лица да отчитат допълнителна надзорна информация, когато такава информация в необходима за ЕЦБ, за да изпълнява възложените ѝ с Регламента за ЕНМ задачи. При спазване на условията, предвидени в съответното право на Съюза, ЕЦБ може да определя по-конкретно категориите информация, която следва да се отчита, както и процесите, форматите, периодичността и сроковете за предоставяне на съответната информация.
2. Ако ЕЦБ изисква от юридически или физически лица, посочени в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, да предоставят периодично информация, се прилага съответно член 140, параграфи 3 и 4 от настоящия регламент.
ДЯЛ 4
СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ОБЩИ РАЗСЛЕДВАНИЯ
Член 142
Започване на общо разследване съгласно член 11 от Регламента за ЕНМ
ЕЦБ провежда разследване на юридически или физически лица, посочени в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ, въз основа на решение на ЕЦБ. В това решение се посочва следното:
а)
правното основание за решението и неговата цел;
б)
намерението да упражни правомощията, предвидени в член 11, параграф 1 от Регламента за ЕНМ;
в)
фактът, че всяко възпрепятстване на разследването от разследваното лице съставлява нарушение на решение на ЕЦБ по смисъла на член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, без да се засяга националното право, както е изложено в член 11, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
ДЯЛ 5
ПРОВЕРКИ НА МЯСТО
Член 143
Решение на ЕЦБ за извършване на проверка на място съгласно член 12 от Регламента за ЕНМ
1. Съгласно член 12 от Регламента за ЕНМ, за да изпълнява възложените ѝ с Регламента за ЕНМ задачи, ЕЦБ назначава екипи за извършване на проверки на място съгласно установеното в член 144 за извършване на всички необходими проверки на място в помещенията на юридически лица, посочени в член 10, параграф 1 от Регламента за ЕНМ.
2. Без да се засяга член 142 и съгласно член 12, параграф 3 от Регламента за ЕНМ, проверките на място се извършват въз основа на решение на ЕЦБ, в което се посочва най-малко следното:
а)
предметът и целта на проверката на място; и
б)
фактът, че всяко възпрепятстване на проверката на място от юридическото лице, обект на проверката, съставлява нарушение на решение на ЕЦБ по смисъла на член 18, параграф 7 от Регламента за ЕНМ, без да се засяга националното право, както е изложено в член 11, параграф 2 от Регламента за ЕНМ.
3. Ако проверката на място следва разследване, проведено въз основа на решение на ЕЦБ, посочено в член 142, и при условие че проверката на място има същата цел и обхват като разследването, на длъжностните лица и на другите лица, оправомощени от ЕЦБ и от НКО, се предоставя достъп до служебните помещения и площи на юридическото лице, обект на разследването, въз основа на същото решение в съответствие с член 12, параграфи 2 и 4 от Регламента за ЕНМ и без да се засяга член 13 от същия регламент.
Член 144
Създаване и състав на екипите за извършване на проверки на място
1. ЕЦБ отговаря за създаването и състава на екипите за извършване на проверки на място с участието на НКО в съответствие с член 12 от Регламента за ЕНМ.
2. ЕЦБ определя ръководителя на екипа за извършване на проверки на място измежду служителите на ЕЦБ и НКО.
3. ЕЦБ и НКО се консултират помежду си и постигат съгласие относно използването на ресурси на НКО във връзка с екипите за извършване на проверки на място.
Член 145
Процедура и уведомяване за проверка на място
1. ЕЦБ съобщава на юридическото лице, обект на проверка на място, решението на ЕЦБ, посочено в член 143, параграф 2, и самоличността на членовете на екипа за извършване на проверка на място най-малко пет работни дни преди началото на проверката на място. ЕЦБ уведомява относно тази проверка НКО на държавата членка, в която ще се извърши проверката на място, най-малко една седмица преди уведомяването на юридическото лице, обект на проверката на място.
2. Ако това е необходимо за целите на правилното извършване и ефикасността на проверката, ЕЦБ може да извърши проверка на място, без да уведомява предварително съответното поднадзорно лице. НКО се уведомява възможно най-скоро преди началото на такава проверка на място.
Член 146
Извършване на проверки на място
1. Лицата, извършващи проверките на място, следват указанията на ръководителя на екипа за извършване на проверка на място.
2. Когато лицето, обект на проверка на място, е значимо поднадзорно лице, ръководителят на екипа за извършване на проверка на място носи отговорност за координацията между екипа за извършване на проверка на място и съвместния надзорен екип, отговарящ за надзора над това значимо поднадзорно лице.
ЧАСТ XII
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 147
Начало на прекия надзор от ЕЦБ, когато ЕЦБ поема задачите си за първи път
1. Най-малко два месеца преди 4 ноември 2014 г. ЕЦБ адресира решение до всяко поднадзорно лице, по отношение на което поема възложените ѝ с Регламента за ЕНМ задачи, с което потвърждава, че то е значимо поднадзорно лице. За лица, които са членове на значима поднадзорна група, ЕЦБ съобщава решението на ЕЦБ на поднадзорното лице на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и гарантира, че всички поднадзорни лица в рамките на значимата поднадзорна група са надлежно информирани. Тези решения влизат в сила от 4 ноември 2014 г.
2. Независимо от параграф 1, ако започне да изпълнява възложените ѝ задачи преди 4 ноември 2014 г., ЕЦБ адресира решение до съответното лице и до съответните НКО. Освен ако друго е предвидено в него, това решение влиза в сила при съобщаването му. Съответните НКО се уведомяват предварително за намерението за издаване на такова решение възможно най-скоро.
3. Преди приемането на решение по параграф 1 ЕЦБ предоставя възможност за представяне на писмено становище на съответното поднадзорно лице.
Член 148
Определяне на формата на доклада, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска и който се предоставя от НКО на ЕЦБ
1. Най-късно до 4 август 2014 г. НКО съобщават на ЕЦБ кои са кредитните институции, които са лицензирали, и ѝ предоставят доклад относно тези кредитни институции във формата, определен от ЕЦБ.
2. Независимо от параграф 1, ако започне изпълнение на възложените ѝ задачи преди 4 ноември 2014 г., ЕЦБ може да поиска от НКО да съобщят на ЕЦБ кои са съответните кредитни институции и да ѝ предоставят доклад във формата, определен от ЕЦБ, в разумен срок, който се посочва в искането.
Член 149
Непрекъсваемост на съществуващи процедури
1. Освен ако ЕЦБ реши друго, когато НКО е започнал надзорни процедури, за които ЕЦБ придобива компетентност въз основа на Регламента за ЕНМ, и това настъпи преди 4 ноември 2014 г., се прилагат процедурите, уредени в член 48.
2. Чрез дерогация от член 48 настоящият член се прилага по отношение на общи процедури.
Член 150
Надзорни решения, приемани от НКО
Без да се засяга упражняването на правомощията от ЕЦБ, които са ѝ предоставени с Регламента за ЕНМ, надзорните решения, приемани от НКО преди 4 ноември 2014 г., остават незасегнати.
Член 151
Държави членки, чиято парична единица става еврото
1. При спазване на параграф 2, когато дерогация по член 139 от ДФЕС е отменена за държава членка в съответствие с член 140, параграф 2 от ДФЕС, членове 148-150 се прилагат съответно по отношение на надзорни процедури или решения, които за започнати или взети от НКО на тази държава членка.
2. Посочването на 4 ноември 2014 г. в членове 149 и 150 се тълкува като посочване на датата, на която е прието еврото в съответната държава членка.
Член 152
Непрекъсваемост на съществуващи договорености
Всички съществуващи договорености за сътрудничество с други органи, сключени от НКО преди 4 ноември 2014 г., които обхващат поне отчасти задачи, прехвърлени на ЕЦБ с Регламента за ЕНМ, продължават да се прилагат. ЕЦБ може да реши да участва в такива съществуващи договорености за сътрудничество в съответствие с процедурата, приложима по отношение на въпросните договорености, или да установи нови договорености за сътрудничество с трети лица за задачите, които са ѝ възложени с Регламента за ЕНМ. НКО продължава да прилага съществуващите договорености за сътрудничество само доколкото не са заменени от договорености за сътрудничество на ЕЦБ. Когато е необходимо за изпълнение на съществуващи договорености за сътрудничество, НКО отговаря за подпомагането на ЕЦБ, по-специално чрез упражняване на неговите права и изпълнение на отговорностите му съгласно договореностите в координация с ЕЦБ.
Член 153
Заключителни разпоредби
Настоящият регламент влиза в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено във Франкфурт на Майн на 16 април 2014 година.
DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 468/2014
af 16. april 2014
om fastlæggelse af en ramme for samarbejde inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme mellem Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder og med de udpegede nationale myndigheder (SSM-rammeforordningen)
(ECB/2014/17)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 6, og artikel 132,
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 34,
under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (1), særlig artikel 4, stk. 3, artikel 6 og artikel 33, stk. 2,
under henvisning til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet og Den Europæiske Centralbank om de praktiske betingelser for udøvelsen af demokratisk ansvarlighed og tilsyn i forbindelse med udførelsen af de opgaver, som overdrages til ECB inden for rammerne af den fælles tilsynsmekanisme (2),
under henvisning til den offentlige høring og analyse, som er foretaget i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1024/2013,
under henvisning til forslaget fra Tilsynsrådet og i samråd med de kompetente nationale myndigheder, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EU) nr. 1024/2013 (herefter »SSM-forordningen«) etablerer Den Fælles Tilsynsmekanisme (Single Supervisory Mechanism, SSM), som omfatter Den Europæiske Centralbank (ECB) og de kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater.
(2)
Inden for rammerne af artikel 6 i SSM-forordningen har ECB enekompetence til at udføre de mikroprudentielle opgaver, som er overdraget til ECB i henhold til forordningens artikel 4, og som vedrører de kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater. ECB har ansvar for SSM's effektive og konsekvente virkemåde og for at føre kontrol med systemets funktion på grundlag af de ansvarsområder og procedurer, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6.
(3)
Hvor det er relevant, og uden at berøre ECB's ansvar og ansvarlighed med hensyn til de opgaver, som er overdraget til denne i henhold til SSM-forordningen, har de kompetente nationale myndigheder ansvar for at bistå ECB på de betingelser, der er fastsat i SSM-forordningen og i nærværende forordning, med udarbejdelsen og gennemførelsen af retsakter i forbindelse med de opgaver, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 4 vedrørende alle kreditinstitutter, herunder bistand med kontrolaktiviteter. Med henblik herpå skal de kompetente nationale myndigheder følge de af ECB givne instrukser ved udførelsen af de opgaver, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 4.
(4)
ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder udfører de makroprudentielle opgaver, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 5, og følger de koordineringsprocedurer, som er fastsat deri, i denne forordning og i relevant EU-ret, uden at det berører Eurosystemets og Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis rolle.
(5)
Inden for SSM tildeles ECB og de kompetente nationale myndigheder de respektive tilsynsmæssige ansvarsområder på grundlag af signifikansen af de enheder, der er omfattet af SSM-forordningens anvendelsesområde. Denne forordning fastsætter navnlig den specifikke metode, som skal lægges til grund ved vurderingen af en sådan betydning i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 7. ECB har kompetence til at føre direkte tilsyn med kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber, blandede finansielle holdingselskaber, der er etableret i deltagende medlemsstater, og filialer i deltagende medlemsstater af kreditinstitutter, der er etableret i ikke-deltagende medlemsstater, som er signifikante. De kompetente nationale myndigheder har ansvar for at føre direkte tilsyn med de enheder, som er mindre signifikante, uden at det berører ECB's beføjelse til i særlige tilfælde at føre direkte tilsyn med sådanne enheder, hvor det er nødvendigt for at sikre konsekvent anvendelse af tilsynsstandarderne.
(6)
Under hensyn til den seneste udvikling i EU-lovgivningen, for så vidt angår sanktioner, og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis, for så vidt angår princippet om adskillelse mellem undersøgelses- og beslutningstagningsfasen, vil der blive nedsat en uafhængig undersøgelsesenhed af ECB, som skal foretage en uafhængig undersøgelse af eventuelle overtrædelser af tilsynsregler og -afgørelser.
(7)
Det følger af SSM-forordningens artikel 6, stk. 7, at ECB i samråd med de kompetente nationale myndigheder og på grundlag af et forslag fra Tilsynsrådet skal vedtage og offentliggøre en ramme for tilrettelæggelsen af de praktiske retningslinjer for samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM.
(8)
I henhold til SSM-forordningens artikel 33, stk. 2, skal ECB ved forordninger og afgørelser offentliggøre de detaljerede operationelle ordninger for gennemførelsen af de opgaver, som overdrages til den ved denne forordning. Nærværende forordning indeholder de bestemmelser, som gennemfører artikel 33, stk. 2, vedrørende samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM.
(9)
Som følge heraf udarbejdes og specificeres med denne forordning de samarbejdsprocedurer, som er fastsat i SSM-forordningen, mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM samt, hvor det er hensigtsmæssigt, med de udpegede nationale myndigheder, for herved at sikre SSM's effektive og konsekvente virkemåde.
(10)
ECB lægger stor vægt på den omfattende vurdering af kreditinstitutter, herunder af balancen, som ECB har pligt til at foretage, før den påbegynder udførelsen af sine opgaver. Dette udstrækker sig til medlemsstater, som tiltræder euroområdet, og således SSM, efter at tilsynet er påbegyndt i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 33, stk. 2.
(11)
Det er afgørende for at sikre en velfungerende SSM, at ECB og de kompetente nationale myndigheder samarbejder fuldt ud, og at de udveksler alle de oplysninger, som måtte kunne have en indvirkning på deres respektive opgaver, navnlig alle oplysninger, som de kompetente nationale myndigheder anvender i forbindelse med procedurer, der kan have en indvirkning på sikkerheden og soliditeten af et kreditinstitut under tilsyn, eller som indgår som led i tilsynsprocedurerne for sådanne enheder -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
DEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og formål
1. Denne forordning fastsætter regler om følgende:
a)
den i SSM-forordningens artikel 6, stk. 7, omhandlede ramme, dvs. en ramme for tilrettelæggelsen af de praktiske retningslinjer for gennemførelsen af SSM-forordningens artikel 6 vedrørende samarbejdet inden for SSM, som skal omfatte:
i)
den specifikke metode for vurdering og gennemgang af, hvorvidt en enhed under tilsyn er klassificeret som signifikant eller mindre signifikant i henhold til de kriterier, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, og de deraf følgende ordninger
ii)
definitionen af procedurerne, herunder tidsfristerne, også for så vidt angår de kompetente nationale myndigheders mulighed for at udarbejde udkast til afgørelser til ECB's overvejelse, for forbindelserne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder med hensyn til tilsynet med signifikante enheder under tilsyn
iii)
definitionen af procedurerne, herunder tidsfristerne, for forbindelserne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder med hensyn til tilsynet med mindre signifikante enheder under tilsyn. Disse procedurer skal navnlig pålægge de kompetente nationale myndigheder afhængigt af de i denne forordning definerede tilfælde:
-
at underrette ECB om enhver væsentlig tilsynsprocedure
-
at foretage en yderligere vurdering af særlige aspekter af proceduren på ECB's anmodning
-
at fremsende væsentlige udkast til tilsynsafgørelser til ECB, som ECB måtte ønske at udtrykke sin mening om
b)
samarbejdet og udvekslingen af oplysninger mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM vedrørende procedurerne i forbindelse med signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante enheder under tilsyn, herunder fælles procedurer for behandling af ansøgninger om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut, inddragelse af sådanne tilladelser og vurderingen af erhvervelser og afhændelser af kvalificerede andele
c)
procedurerne for samarbejde mellem ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder vedrørende makroprudentielle opgaver og redskaber som omhandlet i SSM-forordningens artikel 5
d)
procedurerne for udførelsen af det tætte samarbejde som omhandlet i SSM-forordningens artikel 7, og som finder anvendelse mellem ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder
e)
procedurerne for samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder vedrørende SSM-forordningens artikel 10 til 13, herunder visse aspekter vedrørende tilsynsmæssig rapportering
f)
procedurerne for vedtagelse af tilsynsafgørelser rettet til enheder under tilsyn og andre personer
g)
sprogordningerne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder og mellem ECB og enhederne under tilsyn og andre personer
h)
procedurerne, som gælder for ECB's og de kompetente nationale myndigheders beføjelser til at pålægge sanktioner inden for rammerne af SSM i forbindelse med de opgaver, som er blevet overdraget til ECB ved SSM-forordningen, og
i)
overgangsbestemmelserne.
2. Denne forordning berører ikke de tilsynsopgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, og som derfor fortsat ligger hos de nationale myndigheder.
3. Denne forordning skal læses sammenholdt med navnlig afgørelse ECB/2004/2 (3) og forretningsordenen for Den Europæiske Centralbanks Tilsynsråd (4), navnlig vedrørende beslutningstagningsprocessen inden for SSM, herunder den procedure, som finder anvendelse mellem Tilsynsrådet og Styrelsesrådet, hvorefter en afgørelse anses for vedtaget, medmindre Styrelsesrådet gør indsigelse, i henhold til SSM-forordningens artikel 26, stk. 8, og andre relevante ECB-retsakter, herunder afgørelse ECB/2014/16 (5).
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning finder de i SSM-forordningen fastsatte definitioner anvendelse, medmindre andet fremgår, sammen med følgende definitioner:
1) »tilladelse« (»authorisation«): en tilladelse som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 42), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (6)
2) »filial« (»branch«): en filial, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 17), i forordning (EU) nr. 575/2013
3) »fælles procedurer« (»common procedures«): de procedurer, som fremgår af Del V, og som gælder for behandling af ansøgninger om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut, inddragelse af en tilladelse til at drive en sådan virksomhed og afgørelser, der vedrører kvalificerede andele
4) »medlemsstat i euroområdet« (»euro area Member State«): en medlemsstat, der har euroen som valuta
5) »koncern« (»group«): en gruppe af virksomheder, hvoraf mindst en er et kreditinstitut, og som består af et moderselskab og dets datterselskaber, eller af virksomheder, hvorimellem der består en forbindelse som omhandlet i artikel 22 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (7), herunder eventuelle undergrupper
6) »fælles tilsynsteam« (»joint supervisory team«): et team af tilsynsførende, som har ansvar for at føre tilsyn med en signifikant enhed under tilsyn, eller en signifikant koncern under tilsyn
7) »mindre signifikant enhed under tilsyn« (»less significant supervised entity«): både a) en mindre signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet, og b) en mindre signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat uden for euroområdet, som er en deltagende medlemsstat
8) »mindre signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet« (»less significant supervised entity in a euro area Member State«): en enhed under tilsyn, som er etableret i en medlemsstat i euroområdet, og som ikke har status af en signifikant enhed under tilsyn som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4
9) »kompetent national myndighed« (»national competent authority«) (herefter i visse forbindelser »NCA«): en kompetent national myndighed som defineret i SSM-forordningens artikel 2, nr. 2). Denne definition berører ikke ordninger i henhold til national ret, hvorefter visse tilsynsopgaver overdrages til en national centralbank, der ikke er udpeget som en kompetent national myndighed. I så tilfælde udfører den nationale centralbank disse opgaver inden for de rammer, som er fastsat i den nationale lovgivning og i denne forordning. En henvisning til en kompetent national myndighed i denne forordning gælder i så tilfælde som en henvisning til den nationale centralbank for de opgaver, som er overdraget til denne i henhold til national ret
10) »kompetent national myndighed i tæt samarbejde« (»NCA in close cooperation«): en kompetent national myndighed udpeget af en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (8)
11) »udpeget national myndighed« (»national designated authority«): en udpeget national myndighed som defineret i SSM-forordningens artikel 2, nr. 7)
12) »udpeget national myndighed i tæt samarbejde« (»NDA in close cooperation«): en udpeget national myndighed uden for euroområdet, som er udpeget af en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde med henblik på udførelsen af de opgaver, som vedrører SSM-forordningens artikel 5
13) »en medlemsstat uden for euroområdet« (»non-euro area Member State«): en medlemsstat, der ikke har euroen som valuta
14) »moderselskab« (»parent undertaking«): et moderselskab, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 15), i forordning (EU) nr. 575/2013
15) »deltagende medlemsstat i tæt samarbejde« (»participating Member State in close cooperation«): en medlemsstat uden for euroområdet, der har indledt et tæt samarbejde med ECB i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 7
16) »signifikant enhed under tilsyn« (»significant supervised entity«): både a) en signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet, og b) en signifikant enhed under tilsyn i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet
17) »signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet« (»significant supervised entity in a euro area Member State«): en enhed under tilsyn, som er etableret i en medlemsstat i euroområdet, og som har status af en signifikant enhed under tilsyn i henhold til en afgørelse truffet af ECB på grundlag af SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, eller artikel 6, stk. 5, litra b)
18) »signifikant enhed under tilsyn i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet« (»significant supervised entity in a participating non-euro area Member State«): en enhed under tilsyn, som er etableret i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet, og som har status af en signifikant enhed under tilsyn i henhold til en afgørelse truffet af ECB på grundlag af SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, eller artikel 6, stk. 5, litra b)
19) »datterselskab« (»subsidiary«): et datterselskab, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 16), i forordning (EU) nr. 575/2013
20) »enhed under tilsyn« (»supervised entity«): enhver af følgende: a) et kreditinstitut etableret i en deltagende medlemsstat, b) et finansielt holdingselskab etableret i en deltagende medlemsstat, c) et blandet finansielt holdingselskab etableret i en deltagende medlemsstat, såfremt det opfylder de i nr. 21), litra b), anførte betingelser, d) en filial i en deltagende medlemsstat af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat.
En central modpart (CCP), som defineret i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 (9), som udgør et kreditinstitut i henhold til direktiv 2013/36/EU, betragtes som en enhed under tilsyn i overensstemmelse med SSM-forordningen, nærværende forordning og relevant EU-ret uden at berøre de relevante kompetente nationale myndigheders tilsyn med centrale modparter i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012
21) »koncern under tilsyn« (»supervised group«): enhver af følgende:
a)
en koncern, hvis moderselskab er et kreditinstitut eller et finansielt holdingselskab, der har sit hovedkontor i en deltagende medlemsstat
b)
en koncern, hvis moderselskab er et blandet finansielt holdingselskab, der har sit hovedkontor i en deltagende medlemsstat, forudsat at koordinatoren for det finansielle konglomerat, som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF (10), er en myndighed, som har kompetence til at føre tilsyn med kreditinstitutter og som også er koordinator i sin funktion som tilsynsmyndighed for kreditinstitutter
c)
enheder under tilsyn, som hver for sig har deres hovedkontor i den samme deltagende medlemsstat, forudsat at de er fast tilknyttet et centralt organ, som fører tilsyn med dem i henhold til de betingelser, som er fastsat i artikel 10 i forordning (EU) nr. 575/2013, og som er etableret i den samme deltagende medlemsstat
22) »signifikant koncern under tilsyn« (»significant supervised group«): en koncern under tilsyn, som har status af en signifikant koncern under tilsyn i henhold til en afgørelse truffet af ECB på grundlag af SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, eller artikel 6, stk. 5, litra b)
23) »mindre signifikant koncern under tilsyn« (»less significant supervised group«): en koncern under tilsyn, som ikke har status af en signifikant koncern under tilsyn som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4
24) »ECB-tilsynsprocedure« (»ECB supervisory procedure«): enhver aktivitet udført af ECB med henblik på at forberede udstedelsen af en ECB-tilsynsafgørelse, herunder fælles procedurer og pålæggelsen af administrative bøder. Alle ECB-tilsynsprocedurer er med forbehold af Del III. Del III finder også anvendelse på pålæggelsen af administrative bøder, medmindre andet fremgår af Del X
25) »NCA-tilsynsprocedure« (»NCA supervisory procedure«): enhver aktivitet udført af en kompetent national myndighed med henblik på at forberede udstedelsen af dennes tilsynsafgørelse, som er rettet til en eller flere enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn eller en eller flere andre personer, herunder pålæggelsen af administrative sanktioner
26) »ECB-tilsynsafgørelse« (»ECB supervisory decision«): enhver retsakt vedtaget af ECB i forbindelse med udøvelsen af de opgaver og beføjelser, som den er blevet overdraget ved SSM-forordningen, som er i form af en ECB-afgørelse, er rettet til en eller flere enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn eller en eller flere andre personer, og som ikke er en almengyldig retsakt
27) »tredjeland« (»third country«): et land, som hverken er en medlemsstat eller et land i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde
28) »arbejdsdag« (»working day«): en dag, som ikke er en lørdag, søndag eller en ECB-fridag i henhold til den kalender, der gælder for ECB (11).
DEL II
SSM-FORORDNINGENS OPBYGNING
AFSNIT 1
STRUKTURER FOR TILSYNET MED SIGNIFIKANTE OG MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
KAPITEL 1
Tilsyn med signifikante enheder under tilsyn
Artikel 3
Fælles tilsynsteam
1. Der nedsættes et fælles tilsynsteam, som fører tilsyn med de enkelte signifikante enheder under tilsyn eller signifikante koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater. De enkelte fælles tilsynsteam skal bestå af medarbejdere fra ECB og fra de kompetente nationale myndigheder, som udpeges i overensstemmelse med artikel 4, og arbejde under koordination af en udpeget ECB-medarbejder (herefter »koordinatoren for det fælles tilsynsteam«) og en eller flere underkoordinatorer fra de kompetente nationale myndigheder, som yderligere fastsat i artikel 6.
2. Uden at berøre andre bestemmelser i nærværende forordning omfatter et fælles tilsynsteams opgaver, men er ikke begrænset til, følgende:
a)
udføre tilsynskontrols- og vurderingsprocessen (supervisory review and evaluation process - »SREP«), som omhandlet i artikel 97 i direktiv 2013/36/EU, for den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn, som det fører tilsyn med
b)
under hensyntagen til tilsynskontrols- og vurderingsprocessen at deltage i forberedelsen af et tilsynsprogram, der skal forelægges for Tilsynsrådet, herunder en plan for inspektion på stedet, som fastsat i artikel 99 i direktiv 2013/36/EU, for en sådan signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn
c)
gennemføre det af ECB godkendte tilsynsprogram og eventuelle ECB-tilsynsafgørelser, som vedrører den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn, som det fører tilsyn med
d)
sikre koordination med de team, der udfører inspektion på stedet, hvortil der henvises i Del XI, med henblik på gennemførelsen af planen for inspektion på stedet
e)
samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, hvor det er relevant.
Artikel 4
Nedsættelse og sammensætning af fælles tilsynsteam
1. ECB er ansvarlig for at nedsætte og sammensætte de fælles tilsynsteam. Udpegningen af medarbejdere fra de kompetente nationale myndigheder til de fælles tilsynsteam foretages af de respektive kompetente nationale myndigheder i overensstemmelse med stk. 2.
2. I overensstemmelse med principperne, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 8, og uden at berøre forordningens artikel 31, udpeger de kompetente nationale myndigheder en eller flere af deres medarbejdere som medlem eller medlemmer af et fælles tilsynsteam. En medarbejder hos en kompetent national myndighed kan udpeges som medlem af mere end et tilsynsteam.
3. Uanset stk. 2 kan ECB kræve, at de kompetente nationale myndigheder ændrer den udpegning, de har foretaget, hvis det er hensigtsmæssigt af hensyn til sammensætningen af et fælles tilsynsteam.
4. Hvis mere end en kompetent national myndighed udfører tilsynsopgaver i en deltagende medlemsstat, eller hvis den nationale lov i en deltagende medlemsstat overdrager visse tilsynsopgaver til en national centralbank, og denne centralbank ikke er en kompetent national myndighed, skal de relevante myndigheder koordinere deres deltagelse inden for de fælles tilsynsteam.
5. ECB og de kompetente nationale myndigheder drøfter indbyrdes og aftaler, hvordan de kompetente nationale myndigheders ressourcer skal anvendes med henblik på de fælles tilsynsteams.
Artikel 5
Inddragelse af medarbejdere fra nationale centralbanker i deltagende medlemsstater
1. Nationale centralbanker i deltagende medlemsstater, der deltager i tilsynet med en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn i henhold til national ret, men som ikke er en kompetent national myndighed, kan også udpege en eller flere af deres medarbejdere til et fælles tilsynsteam.
2. ECB skal underrettes om sådanne udpegninger, og artikel 4 finder tilsvarende anvendelse.
3. Hvis medarbejdere hos nationale centralbanker i deltagende medlemsstater udpeges til et fælles tilsynsteam, skal henvisninger til kompetente nationale myndigheder i forbindelse med fælles tilsynsteam forstås som omfattende en henvisning til disse nationale centrale centralbanker.
Artikel 6
Koordinator og underkoordinatorer for det fælles tilsynsteam
1. Koordinatoren for det fælles tilsynsteam, skal, bistået af underkoordinatorer fra de kompetente nationale myndigheder som defineret i stk. 2, stå for koordineringen af det fælles tilsynsteams arbejde. Medlemmerne af det fælles tilsynsteam skal i den forbindelse følge koordinatoren for det fælles tilsynsteams instrukser vedrørende deres arbejdsopgaver i teamet. Dette berører ikke deres opgaver og pligter i deres respektive kompetente nationale myndighed.
2. Hver enkelt kompetent national myndighed, som udpeger mere end én medarbejder til det fælles tilsynsteam, skal udpege en af disse som underkoordinator. Underkoordinatorerne fra de kompetente nationale myndigheder skal bistå koordinatoren for det fælles tilsynsteam med at organisere og koordinere det fælles tilsynsteams arbejdsopgaver, navnlig for så vidt angår de medarbejdere, som er udpeget af den samme kompetente nationale myndighed, som har udpeget den relevante underkoordinator. Underkoordinatoren kan give instrukser til de medlemmer af det fælles tilsynsteam, som den kompetente nationale myndighed har udpeget, såfremt disse ikke er i konflikt med de instrukser, som koordinatoren for det fælles tilsynsteam har givet.
KAPITEL 2
Tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn
Artikel 7
Inddragelse af medarbejdere fra andre kompetente nationale myndigheder i en kompetent national myndigheds tilsynsteam
Uden at berøre SSM-forordningens artikel 31, stk. 1, kan ECB, når denne, i forbindelse med tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn, finder det hensigtsmæssigt at inddrage medarbejdere fra en eller flere andre kompetente nationale myndigheder i en kompetent national myndigheds tilsynsteam, kræve, at sidstnævnte inddrager medarbejdere fra sådanne andre kompetente nationale myndigheder.
AFSNIT 2
TILSYN PÅ ET KONSOLIDERET GRUNDLAG OG ECB'S OG DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS DELTAGELSE I TILSYNSKOLLEGIER
Artikel 8
Tilsyn på et konsolideret grundlag
1. I henhold til artikel 111 i direktiv 2013/36/EU fører ECB tilsyn på et konsolideret grundlag med kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber, som er signifikante på et konsolideret grundlag, og hvor moderforetagendet enten er et moderselskab i en deltagende medlemsstat eller et moderselskab på EU-niveau, der er oprettet i en deltagende medlemsstat.
2. Den relevante kompetente nationale myndighed fører tilsyn på et konsolideret grundlag med kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber, som er mindre signifikante på et konsolideret grundlag.
Artikel 9
ECB som formand for et tilsynskollegium
1. Hvis ECB er den konsoliderende tilsynsmyndighed, beklæder den formandsposten for det kollegium, der nedsættes i henhold til artikel 116 i direktiv 2013/36/EU. De kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater, hvor moderselskabet, datterselskaber og eventuelle signifikante filialer, som omhandlet i artikel 51 i direktiv 2013/36/EU, er etableret, har ret til at deltage i kollegiet som observatører.
2. Er der ikke nedsat et kollegium i henhold til artikel 116 i direktiv 2013/36/EU, og har en signifikant enhed under tilsyn filialer i ikke-deltagende medlemsstater, der betragtes som signifikante i henhold til artikel 51, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU, nedsætter ECB et tilsynskollegium sammen med de kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten.
Artikel 10
ECB og de kompetente nationale myndigheder som medlemmer af et tilsynskollegium
Hvis den konsoliderende tilsynsmyndighed ikke er i en deltagende medlemsstat, deltager ECB og de kompetente nationale myndigheder i tilsynskollegiet i overensstemmelse med følgende regler og med den relevante EU-ret:
a)
hvis enhederne under tilsyn i de deltagende medlemsstater alle er signifikante enheder under tilsyn, deltager ECB i tilsynskollegiet som medlem, mens de kompetente nationale myndigheder har ret til at deltage i kollegiet som observatører
b)
hvis enhederne under tilsyn i de deltagende medlemsstater alle er mindre signifikante enheder under tilsyn, deltager de kompetente nationale myndigheder i tilsynskollegiet som medlem
c)
hvis enhederne under tilsyn i de deltagende medlemsstater både er mindre signifikante enheder under tilsyn og signifikante enheder under tilsyn, deltager ECB og de kompetente nationale myndigheder i tilsynskollegiet som medlem. De kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater, hvor de signifikante enheder under tilsyn er etableret, har ret til at deltage i tilsynskollegiet som observatører.
AFSNIT 3
PROCEDURER FOR UDØVELSE AF ETABLERINGSRETTEN OG RETTEN TIL FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER
KAPITEL 1
Procedurer for udøvelse af etableringsretten og retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM
Artikel 11
Kreditinstitutters etableringsret inden for SSM
1. En signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial på en anden deltagende medlemsstats område, underretter den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor den signifikante enhed under tilsyn har sit hovedkontor, om sin hensigt. Oplysningerne skal fremsendes i overensstemmelse med kravene, som er fastsat i artikel 35, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB ved modtagelsen af en sådan meddelelse.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial på en anden deltagende medlemsstats område, underretter dens kompetente nationale myndighed om sin hensigt i overensstemmelse med kravene, som er fastsat i artikel 35, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU.
3. Har ECB ikke truffet beslutning om det modsatte senest to måneder efter modtagelse af meddelelsen, kan den i stk. 1 omhandlede filial etableres og påbegynde sin virksomhed. ECB meddeler den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen etableres, disse oplysninger.
4. Har den kompetente nationale myndighed i hjemmedlemsstaten ikke truffet beslutning om det modsatte senest to måneder efter modtagelse af meddelelsen, kan den i stk. 2 omhandlede filial etableres og påbegynde sin virksomhed. Den kompetente nationale myndighed meddeler disse oplysninger til ECB og den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen oprettes.
5. I tilfælde af ændringer i en eller flere af de oplysninger, der er meddelt i henhold til stk. 1 og 2, underretter enheden under tilsyn skriftligt den kompetente nationale myndighed, der modtog den første oplysning, om denne ændring, mindst en måned før ændringen gennemføres. Denne kompetente nationale myndighed underretter den kompetente nationale myndighed i den medlemsstat, hvor filialen er etableret.
Artikel 12
Kreditinstitutters udøvelse af retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM
1. En signifikant enhed under tilsyn, som for første gang ønsker at gennemføre den frie udveksling af tjenesteydelser ved at udøve dens aktiviteter på en anden deltagende medlemsstats område, underretter den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor den signifikante enhed under tilsyn har sit hovedkontor, om sin hensigt. Oplysningerne fremsendes i overensstemmelse med de i artikel 39, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU artikel fastsatte krav. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB om modtagelse af denne meddelelse. Den kompetente nationale myndighed fremsender også meddelelsen til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor tjenesteydelserne vil blive leveret.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn, som for første gang ønsker at gennemføre den frie udveksling af tjenesteydelser ved at udøve dens aktiviteter på en anden deltagende medlemsstats område, underretter dens kompetente nationale myndighed i overensstemmelse med de i artikel 39, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU fastsatte krav. Meddelelsen fremsendes til ECB og til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor tjenesteydelserne vil blive leveret.
KAPITEL 2
Procedurer for udøvelse af etableringsretten og retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM for kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstater
Artikel 13
Meddelelse om kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstaters udøvelse af etableringsretten inden for SSM
1. Hvis den kompetente myndighed i en ikke-deltagende medlemsstat meddeler de oplysninger, som kræves i henhold til artikel 35, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, i overensstemmelse med den i direktivets artikel 35, stk. 3, fastsatte procedure til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen ønskes etableret, underretter denne kompetente nationale myndighed straks ECB ved modtagelsen af en sådan meddelelse.
2. Senest to måneder efter modtagelse af meddelelsen fra den kompetente myndighed i en ikke-deltagende medlemsstat forbereder ECB, såfremt det drejer sig om en filial, der er signifikant i henhold til de kriterier, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6 og nærværende forordnings Del IV, eller den relevante kompetente nationale myndighed, såfremt det drejer sig om en filial, som er mindre signifikant i henhold til de kriterier, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6 og nærværende forordnings Del IV, det foreskrevne tilsyn med filialen i overensstemmelse med artikel 40 til 46 i direktiv 2013/36/EU, og meddeler i givet fald de vilkår, som under hensyn til samfundsmæssige interesser gælder for filialens udøvelse af denne virksomhed i værtsmedlemsstaten.
3. De kompetente nationale myndigheder underretter ECB om de vilkår, hvorunder virksomheden, i henhold til national ret og under hensyn til samfundsmæssige interesser, kan udøves af en filial i deres medlemsstat.
4. En ændring af oplysningerne, som det kreditinstitut, der ønsker at etablere en filial efter artikel 35, stk. 2, litra b), c) eller d) i direktiv 2013/36/EU, har givet meddeles om, meddeles til den kompetente nationale myndighed, der henvises til i stk. 1.
Artikel 14
Kompetent myndighed i værtsmedlemsstaten for filialer
1. I overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 4, stk. 2, udøver ECB de beføjelser, som henhører under den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten, såfremt filialen er signifikant som omhandlet i forordningens artikel 6, stk. 4.
2. Er filialen mindre signifikant, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, udøver den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen er etableret, de beføjelser, som henhører under den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten.
Artikel 15
Meddelelse om kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstaters udøvelse af retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM
Hvis den kompetente myndighed i en ikke-deltagende medlemsstat fremsender en meddelelse efter artikel 39, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, adresseres denne meddelelse til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor retten til fri udveksling af tjenesteydelser skal udøves. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB ved modtagelsen af en sådan meddelelse.
Artikel 16
Kompetent myndighed i værtsmedlemsstaten for retten til fri udveksling af tjenesteydelser
1. I overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, og inden for anvendelsesområdet for SSM-forordningens artikel 4, stk. 1, udfører ECB de opgaver, som henhører under den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten, i forbindelse med kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstater, som udøver retten til fri udveksling af tjenesteydelser i deltagende medlemsstater.
2. Hvis retten til fri udveksling af tjenesteydelser tjener samfundsmæssige interesser, under forbehold af visse betingelser i henhold til national ret i de deltagende medlemsstater, underretter de kompetente nationale myndigheder ECB om disse betingelser.
KAPITEL 3
Procedurer for udøvelse af etableringsretten og retten til fri udveksling af tjenesteydelser i forhold til ikke-deltagende medlemsstater
Artikel 17
Etableringsretten og udøvelsen af retten til fri udveksling af tjenesteydelser i forhold til ikke-deltagende medlemsstater
1. En signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial eller at udøve retten til fri udveksling af tjenesteydelser på en ikke-deltagende medlemsstats område, underretter den relevante kompetente nationale myndighed om sin hensigt i overensstemmelse med gældende EU-ret. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB om modtagelse af denne meddelelse. ECB udøver de beføjelser, som tilkommer den kompetente myndighed i hjemmedlemsstaten.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial eller at udøve retten til fri udveksling af tjenesteydelser på en ikke-deltagende medlemsstats område, underretter den relevante kompetente nationale myndighed om sin hensigt i overensstemmelse med gældende EU-ret. Den relevante kompetente nationale myndighed udøver de beføjelser, som tilkommer den kompetente myndighed i hjemmedlemsstaten.
AFSNIT 4
SUPPLERENDE TILSYN MED FINANSIELLE KONGLOMERATER
Artikel 18
Koordinator
1. ECB varetager opgaven som koordinator for et finansielt konglomerat i overensstemmelse med kriterierne i den relevante EU-ret, for så vidt angår en signifikant enhed under tilsyn.
2. Den kompetente nationale myndighed varetager opgaven som koordinator for et finansielt konglomerat i overensstemmelse med kriterierne i den relevante EU-ret, for så vidt angår en mindre signifikant enhed under tilsyn.
DEL III
GENERELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE DRIFTEN AF SSM
AFSNIT 1
PRINCIPPER OG FORPLIGTELSER
Artikel 19
Oversigt
Denne Del fastsætter a) generelle regler for ECB's og de kompetente nationale myndigheders drift af SSM, og b) de bestemmelser, som ECB skal iagttage ved udførelsen af en ECB-tilsynsprocedure.
De generelle principper og bestemmelser, som finder anvendelse mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder i tæt samarbejde, fremgår af Del IX.
Artikel 20
Pligt til at samarbejde i god tro
Både ECB og de kompetente nationale myndigheder er omfattet af en forpligtelse til at samarbejde i god tro og til udveksling af oplysninger.
Artikel 21
Generel forpligtelse til at udveksle oplysninger
1. Uden at berøre ECB's beføjelser til direkte at modtage eller have direkte adgang til oplysninger, som løbende indberettes af enheder under tilsyn, fremsender de kompetente nationale myndigheder rettidigt og under udvisning af nøjagtighed navnlig alle de oplysninger til ECB, som måtte være nødvendige for, at ECB kan udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. Sådanne oplysninger skal omfatte oplysninger fra de kompetente nationale myndigheders kontroller og aktiviteter på stedet.
2. Hvis ECB indhenter oplysninger direkte fra de juridiske eller fysiske personer, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, fremsender den sådanne oplysninger til de pågældende kompetente nationale myndigheder rettidigt og under udvisning af nøjagtighed. Sådanne oplysninger skal navnlig omfatte de oplysninger, som måtte være nødvendige for, at de kompetente nationale myndigheder kan udføre deres opgave med at bistå ECB.
3. Uanset stk. 2 giver ECB de kompetente nationale myndigheder regelmæssig adgang til de opdaterede oplysninger, der er nødvendige, for at de kompetente nationale myndigheder kan udføre deres tilsynsopgaver.
Artikel 22
ECB's ret til at give instrukser til kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder om at gøre brug af deres beføjelser og træffe foranstaltninger, hvis ECB har en tilsynsopgave, men ingen dertil knyttede beføjelser
1. I det omfang det er nødvendigt for at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen, kan ECB ved hjælp af instrukser pålægge de kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder eller begge at gøre brug af deres beføjelser i henhold til og i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i national ret og som fastsat i SSM-forordningens artikel 9, såfremt SSM-forordningen ikke tillægger ECB sådanne beføjelser.
2. De kompetente nationale myndigheder og/eller, for så vidt angår SSM-forordningens artikel 5, de udpegede nationale myndigheder informerer uden ugrundet ophold ECB om udøvelsen af disse beføjelser.
Artikel 23
Sprogordningen mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder
ECB og de kompetente nationale myndigheder vedtager ordninger for deres kommunikation inden for SSM, herunder det (de) sprog, der skal anvendes.
Artikel 24
Sprogordningen mellem ECB og juridiske eller fysiske personer, herunder enheder under tilsyn
1. Ethvert dokument, som en enhed under tilsyn eller enhver anden juridisk eller fysisk person, som individuelt er underlagt ECB's tilsynsprocedurer, fremsender til ECB, kan udarbejdes på et hvilket som helst af de officielle EU-sprog efter den pågældende enhed eller persons eget valg.
2. ECB, enhederne under tilsyn og enhver anden juridisk eller fysisk person, som individuelt er underlagt ECB's tilsynsprocedurer, kan aftale at udfærdige deres skriftlige kommunikation på et af de officielle EU-sprog, herunder vedrørende ECB-tilsynsafgørelser.
Tilbagekaldelse af en sådan aftale om anvendelse af ét sprog vil kun have virkning for de aspekter af ECB's tilsynsprocedure, som endnu ikke er udført.
Hvis deltagere i en mundtlig høring anmoder om at blive hørt på et andet officielt EU-sprog end det sprog, som ECB's tilsynsprocedure gennemføres på, skal der gives meddelelse herom til ECB i tilstrækkelig god tid, således at de nødvendige foranstaltninger kan blive truffet.
AFSNIT 2
GENERELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE RETFÆRDIG PROCEDURE FOR VEDTAGELSE AF ECB-TILSYNSAFGØRELSER
KAPITEL 1
ECB's tilsynsprocedurer
Artikel 25
Generelle principper
1. En ECB-tilsynsprocedure, som indledes i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 4 og Kapitel III, Afdeling 2, skal gennemføres i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 22 og bestemmelserne i dette afsnit.
2. Bestemmelserne i dette afsnit finder ikke anvendelse på procedurer, som gennemføres af Det Administrative Klagenævn.
Artikel 26
Parter
1. Parterne i en ECB-tilsynsprocedure er:
a)
de, der indgiver en ansøgning
b)
de, som ECB forventer at rette, eller som ECB har rettet en ECB-tilsynsafgørelse til.
2. De kompetente nationale myndigheder anses ikke som parter.
Artikel 27
Repræsentation af en part
1. En part kan lade sig repræsentere af sine retlige repræsentanter eller af en hvilken som helst anden repræsentant, som er bemyndiget ved skriftlig fuldmagt til at træffe alle foranstaltninger i forbindelse med ECB's tilsynsprocedure.
2. En tilbagekaldelse af fuldmagten er kun gyldig, såfremt ECB modtager en skriftlig tilbagekaldelse. ECB bekræfter modtagelsen af en sådan tilbagekaldelse.
3. Hvis en part har udpeget en repræsentant i en ECB-tilsynsprocedure, kontakter ECB kun den udpegede repræsentant i den pågældende tilsynsprocedure, medmindre særlige omstændigheder kræver, at ECB kontakter parten direkte. I sidstnævnte tilfælde underrettes repræsentanten herom.
Artikel 28
Generelle forpligtelser for ECB og parterne i en ECB-tilsynsprocedure
1. En ECB-tilsynsprocedure kan indledes ex officio eller på anmodning af en part. Under forbehold af stk. 3 fastsætter ECB de fakta, som vil være relevante for vedtagelsen af dens endelige afgørelse i hver enkelt ECB-tilsynsprocedure ex officio.
2. ECB skal ved sin vurdering tage hensyn til alle relevante omstændigheder.
3. Under forbehold af EU-retten har en part pligt til at deltage i en ECB-tilsynsprocedure og at yde bistand med henblik på at belyse forholdene. I ECB-tilsynsprocedurer, som er indledt på anmodning af en part, kan ECB begrænse sin undersøgelse af de faktiske forhold til at anmode parten om at fremsende de relevante faktuelle oplysninger.
Artikel 29
Dokumentation i ECB's tilsynsprocedurer
1. Ved fastlæggelsen af de faktiske forhold i en sag har ECB ret til at gøre brug af den dokumentation, som den, efter behørig hensyntagen, finder passende.
2. Parterne har, under forbehold af EU-retten, pligt til at bistå ECB med at fastlægge sagens faktiske forhold. Parterne har navnlig, under forbehold af EU-rettens begrænsninger med hensyn til sanktionsprocedurer, pligt til sandfærdigt at oplyse de faktiske forhold, som de har kendskab til.
3. ECB kan fastsætte en tidsfrist for parternes fremsendelse af dokumentation.
Artikel 30
Vidner og eksperter i ECB's tilsynsprocedurer
1. ECB kan høre vidner og eksperter, hvis den finder det nødvendigt.
2. Hvis ECB udpeger en ekspert, skal den definere ekspertens opgaver i en aftale og fastsætte en tidsfrist for ekspertens fremsendelse af sin rapport.
3. Hvis ECB hører vidner eller eksperter, har de ved ansøgning herom ret til godtgørelse af deres rejse- og opholdsudgifter. Vidner har ret til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste og eksperter til det aftalte honorar for deres tjeneste, efter at de har indsendt deres opgørelse. Godtgørelsen udbetales i overensstemmelse med de gældende bestemmelser for henholdsvis godtgørelse af vidner og honorering af eksperter ved Den Europæiske Unions Domstol.
4. ECB kan kræve, at de i SSM-forordningens artikel 11, stk. 1, litra c), omhandlede personer møder op som vidne i ECB's lokaler eller et hvilket som helst andet sted i en deltagende medlemsstat, som udpeges af ECB. Hvis en person nævnt i SSM-forordningens artikel 11, stk. 1, litra c), er en juridisk person, har de fysiske personer, som repræsenterer en sådan juridisk person, pligt til at møde op i medfør af foregående sætning.
Artikel 31
Retten til at blive hørt
1. Før ECB kan vedtage en ECB-tilsynsafgørelse rettet til en part, som vil påvirke en sådan parts rettigheder negativt, skal parten gives mulighed for at udtale sig skriftligt over for ECB om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der måtte være relevante for ECB-tilsynsafgørelsen. Finder ECB det hensigtsmæssigt, kan den give parterne mulighed for at udtale sig om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der måtte være relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, på et møde. Af meddelelsen, hvorved ECB giver parten mulighed for at udtale sig, skal fremgå det væsentlige indhold af den påtænkte ECB-tilsynsafgørelse og de væsentlige faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, som ECB agter at lægge til grund for sin afgørelse. Kapitel III, afdeling 1, i SSM-forordningen er ikke underlagt bestemmelserne i denne artikel.
2. Hvis ECB giver en part mulighed for at udtale sig om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, som er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, på et møde, kan partens fravær, bortset fra i særligt undskyldte tilfælde, ikke begrunde en udsættelse af mødet. Hvis parten er særligt undskyldt, kan ECB udsætte mødet eller give parten mulighed for at udtale sig skriftligt om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen. ECB udarbejder et skriftligt referat fra mødet, som skal undertegnes af begge parter, og tilstiller parterne en kopi af referatet.
3. Parten skal som en hovedregel gives mulighed for at udtale sig skriftligt inden for en tidsfrist på to uger efter modtagelse af en skrivelse, hvoraf fremgår de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, som ECB agter at lægge til grund for ECB-tilsynsafgørelsen.
Efter partens ansøgning herom kan ECB forlænge tidsfristen, hvor det er relevant.
Under særlige omstændigheder kan ECB indskrænke tidsfristen til tre arbejdsdage. Tidsfristen indskrænkes også til tre arbejdsdage i de situationer, som er omfattet af SSM-forordningens artikel 14 og 15.
4. Uanset stk. 3, og under forbehold af stk. 5, kan ECB vedtage en ECB-tilsynsafgørelse rettet til en part, som vil påvirke en sådan parts rettigheder negativt, uden at give parten mulighed for at udtale sig om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, før dens vedtagelse, hvis det er bydende nødvendigt at træffe en afgørelse for at forhindre væsentlig skade på det finansielle system.
5. Hvis en presserende ECB-tilsynsafgørelse vedtages i overensstemmelse med stk. 4, gives parten mulighed for at udtale sig skriftligt om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, hurtigst muligt efter dens vedtagelse. Parten skal som en hovedregel gives mulighed for at udtale sig skriftligt inden for en tidsfrist på to uger fra modtagelse af ECB-tilsynsafgørelsen. Efter partens ansøgning herom kan ECB forlænge tidsfristen, som dog ikke må overskride seks måneder. ECB skal tage ECB-tilsynsafgørelsen op til fornyet overvejelse i lyset af partens udtalelse og enten bekræfte den, tilbagekalde den, ændre den, eller tilbagekalde og lade den erstatte af en ny ECB-tilsynsafgørelse.
6. Stk. 4 og 5 finder ikke anvendelse på ECB-tilsynsprocedurer, der vedrører sanktioner i henhold til SSM-forordningens artikel 18 og nærværende forordnings Del X.
Artikel 32
Indsigt i sagsakter i en ECB-tilsynsprocedure
1. De berørte parters ret til forsvar respekteres fuldt ud i ECB's tilsynsprocedurer. I forbindelse hermed, og efter at ECB's tilsynsprocedure er indledt, har parterne ret til indsigt i ECB's sagsakter med forbehold af den legitime interesse i beskyttelsen af deres forretningshemmeligheder, som tilkommer andre juridiske og fysiske personer end den relevante part. Retten til aktindsigt omfatter ikke fortrolige oplysninger. De kompetente nationale myndigheder fremsender enhver anmodning om aktindsigt, de har modtaget i forbindelse med ECB's tilsynsprocedurer, til ECB uden ugrundet ophold.
2. Sagsakterne består af alle de dokumenter, der er indhentet, udfærdiget eller indsamlet af ECB under ECB's tilsynsprocedure, uanset lagringsmediet.
3. Intet i denne artikel er til hinder for, at ECB eller de kompetente nationale myndigheder offentliggør og anvender de oplysninger, som måtte være nødvendige for at bevise en overtrædelse.
4. ECB kan beslutte, at der skal gives aktindsigt på en eller flere af følgende måder, idet der tages hensyn til parternes tekniske muligheder:
a)
ved hjælp af cd-rommer eller ethvert andet elektronisk lagringsmedium, herunder medier, der måtte blive tilgængelige i fremtiden
b)
ved papirkopier af dokumenter omfattet af aktindsigten, som fremsendes med posten
c)
ved en opfordring til i ECB's lokaler at gennemse de dokumenter, som de har aktindsigt i.
5. For så vidt angår denne artikel, kan fortrolige oplysninger omfatte ECB's og de kompetente nationale myndigheders interne dokumenter og korrespondance mellem ECB og en kompetent national myndighed eller mellem de kompetente nationale myndigheder.
KAPITEL 2
ECB's tilsynsafgørelser
Artikel 33
Begrundelse for ECB's tilsynsafgørelser
1. En ECB-tilsynsafgørelse ledsages af en begrundelse for afgørelsen, jf. stk. 2.
2. Begrundelsen skal indeholde de væsentlige faktiske forhold og retlige begrundelser, som danner grundlag for ECB-tilsynsafgørelsen.
3. Under forbehold af artikel 31, stk. 4, må ECB kun basere en ECB-tilsynsafgørelse på faktiske forhold og indvendinger, som en part har haft mulighed for at udtale sig om.
Artikel 34
Opsættende virkning
Uden at berøre artikel 278 TEUF og SSM-forordningens artikel 24, stk. 8, kan ECB beslutte at suspendere anvendelsen af en ECB-tilsynsafgørelse a) ved at anføre det i ECB-tilsynsafgørelsen, eller b) i andre tilfælde end hvor der er fremsat en anmodning om revision i Det Administrative Klagenævn, på anmodning af den, som ECB-tilsynsafgørelsen er rettet til.
Artikel 35
Meddelelse af ECB's tilsynsafgørelser
1. ECB kan meddele en ECB-tilsynsafgørelse til en part a) mundtligt, b) ved forkyndelse eller personlig levering af en kopi af tilsynsafgørelsen, c) ved anbefalet brev med en kvittering for modtagelse, d) med ekspres kurertjeneste, e) pr. fax, eller f) elektronisk i overensstemmelse med stk. 10.
2. Såfremt en repræsentant er befuldmægtiget ved et skriftligt mandat, kan ECB meddele ECB-tilsynsafgørelsen til repræsentanten. I så tilfælde er ECB ikke forpligtet til også at meddele ECB-tilsynsafgørelsen til enheden under tilsyn, som er repræsenteret ved en sådan repræsentant.
3. I tilfælde af at ECB-tilsynsafgørelsen meddeles mundtligt, anses meddelelsen om afgørelsen for at være forkyndt for adressaten, hvis en medarbejder hos ECB har informeret a) den pågældende fysiske person, såfremt adressaten er en fysisk person, eller b) en repræsentant, som er bemyndiget til at modtage meddelelsen for den juridiske person, til hvem ECB-tilsynsafgørelsen er rettet, såfremt adressaten er en juridisk person. Efter en sådan mundtlig meddelelse fremsendes en skriftlig kopi af ECB's tilsynsafgørelse til adressaten uden ugrundet ophold.
4. Hvis en ECB-tilsynsafgørelse meddeles ved anbefalet brev med en kvittering, anses ECB's tilsynsafgørelse for at være forkyndt for adressaten den tiende dag, efter at brevet blev overdraget til postselskabet, medmindre kvitteringen for modtagelse indikerer, at brevet blev modtaget på en anden dato.
5. Hvis en ECB-tilsynsafgørelse meddeles ved ekspres kurertjeneste, anses ECB's tilsynsafgørelse for at være meddelt for adressaten den tiende dag, efter at brevet blev overdraget til kurertjenesten, medmindre kurertjenestens kvittering for levering indikerer, at brevet blev modtaget på en anden dato.
6. For så vidt angår stk. 4 og 5, skal ECB's tilsynsafgørelse være rettet til en adresse, som kan gøres til genstand for forkyndelse (en gyldig adresse). En gyldig adresse er:
a)
i tilfælde af en ECB-tilsynsafgørelse indledt på anmodning af eller ansøgning fra adressaten for en ECB-tilsynsafgørelse, den adresse, som adressaten har oplyst i sin anmodning eller ansøgning
b)
i tilfælde af en enhed under tilsyn, hovedkontorets seneste forretningsadresse, som enheden under tilsyn har oplyst til ECB
c)
i tilfælde af en fysisk person, den seneste adresse, som er oplyst til ECB, og hvis ingen adressat er oplyst til ECB, og den fysiske person er en medarbejder, chef eller aktionær i en enhed under tilsyn, enheden under tilsyns forretningsadresse i overensstemmelse med litra b).
7. Hver enkelt person, som er part i en ECB-tilsynsprocedure, skal på anmodning oplyse en gyldig adresse til ECB.
8. Hvis en person er etableret eller hjemmehørende i en stat, som ikke er en medlemsstat, kan ECB kræve, at parten inden for en rimelig tidsfrist udpeger en forkyndelsesbefuldmægtiget repræsentant, som er bosiddende i en medlemsstat, eller som har forretningslokaler i en medlemsstat. Skulle en forkyndelsesbefuldmægtiget repræsentant ikke være udpeget efter en sådan anmodning, henholdsvis indtil en sådan forkyndelsesbefuldmægtiget repræsentant er udpeget, kan enhver meddelelse forkyndes i overensstemmelse med stk. 3 til 5 og 9 på den adresse på parten, som ECB har kendskab til.
9. Hvis personen, som er adressat for en ECB-tilsynsafgørelse, har oplyst et faxnummer til ECB, kan ECB meddele en ECB-tilsynsafgørelse ved at fremsende en kopi af ECB-tilsynsafgørelsen pr. fax. ECB's tilsynsafgørelse anses for at være meddelt til adressaten, hvis ECB har modtaget en bekræftelse på, at telefaxen er leveret.
10. ECB kan fastsætte de kriterier, hvorunder en ECB-tilsynsafgørelse kan forkyndes elektronisk eller ved tilsvarende kommunikationsformer.
AFSNIT 3
INDBERETNING AF OVERTRÆDELSER
Artikel 36
Indberetning af overtrædelser
Enhver person i god tro kan foretage en indberetning direkte til ECB, hvis den pågældende person har rimelige grunde til at antage, at indberetningen vil dokumentere, at kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber, blandede finansielle holdingselskaber eller kompetente myndigheder (herunder ECB selv) har overtrådt de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 3, omhandlede retsakter.
Artikel 37
Passende beskyttelse ved indberetning af overtrædelser
1. Hvis en person foretager en indberetning i god tro om enheder under tilsyns eller kompetente myndigheders formodede overtrædelse af de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 3, omhandlede retsakter, skal indberetningen behandles som en beskyttet indberetning.
2. Alle personlige oplysninger vedrørende både den person, som foretager en beskyttet indberetning, og den person, som formodes at være ansvarlig for overtrædelsen, skal beskyttes i overensstemmelse med de gældende EU-rammer for databeskyttelse.
3. ECB må ikke afsløre identiteten på en person, som har foretaget en beskyttet indberetning, uden først at have indhentet den pågældende persons udtrykkelige samtykke, medmindre en sådan offentliggørelse kræves ved retskendelse som led i yderligere undersøgelser eller efterfølgende retssager.
Artikel 38
Procedurer for opfølgning på indberetninger
1. ECB vurderer alle indberetninger vedrørende signifikante enheder under tilsyn. ECB vurderer indberetninger vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn i forhold til overtrædelse af ECB's forordninger eller afgørelser. I sidstnævnte tilfælde, hvor de kompetente nationale myndigheder modtager disse indberetninger, fremsender de disse til ECB uden at oplyse identiteten på den person, som har foretaget indberetningen, medmindre den pågældende person har givet sit udtrykkelige samtykke hertil.
2. Uden at berøre stk. 1 fremsender ECB indberetninger, som vedrører mindre signifikante enheder under tilsyn, til den relevante kompetente nationale myndighed uden at oplyse identiteten på den person, som har foretaget indberetningen, medmindre den pågældende person har givet sit udtrykkelige samtykke hertil.
3. ECB udveksler informationer med de kompetente nationale myndigheder a) for at fastslå, om indberetningerne er blevet sendt til både ECB og den relevante kompetente nationale myndighed, og for at koordinere indsatsen, og b) for at få kendskab til resultatet af opfølgningen på de indberetninger, der er foretaget til de kompetente nationale myndigheder.
4. ECB skal udøve et rimeligt skøn ved vurderingen af, hvorledes de modtagne indberetninger skal vurderes, og hvilke foranstaltninger der skal træffes.
5. I tilfælde af påståede overtrædelser fra enhederne under tilsyns side, skal den relevante enhed under tilsyn fremsende alle oplysninger og dokumenter, som ECB måtte anmode om for at kunne vurdere de modtagne indberetninger.
6. I tilfælde af påståede overtrædelser fra kompetente myndigheders side (bortset fra ECB), anmoder ECB den relevante myndighed om at udtale sig om de indberettede fakta.
7. ECB redegør i sin årsrapport, som beskrevet i SSM-forordningens artikel 20, stk. 2, for de modtagne indberetninger i forkortet eller aggregeret form, således at individuelle enheder under tilsyn eller personer ikke kan identificeres.
DEL IV
FASTSÆTTELSE AF EN ENHED UNDER TILSYNS STATUS SOM SIGNIFIKANT ELLER MINDRE SIGNIFIKANT
AFSNIT 1
GENERELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE KLASSIFIKATIONEN SOM SIGNIFIKANT ELLER MINDRE SIGNIFIKANT
Artikel 39
Klassificering af en enhed under tilsyn på et individuelt grundlag som signifikant
1. En enhed under tilsyn anses for at være en signifikant enhed under tilsyn, hvis ECB træffer afgørelse herom i en ECB-afgørelse rettet til den relevante enhed under tilsyn i henhold til artikel 43 til 49, hvoraf fremgår de underliggende begrundelser for en sådan afgørelse.
2. En enhed under tilsyn ophører med at være klassificeret som en signifikant enhed under tilsyn, hvis ECB i en ECB-afgørelse rettet til enheden under tilsyn, hvoraf fremgår de underliggende begrundelser for en sådan afgørelse, fastslår, at den er en mindre signifikant enhed under tilsyn eller ikke længere er en enhed under tilsyn.
3. En enhed under tilsyn kan klassificeres som en signifikant enhed under tilsyn på grundlag af en eller flere af følgende omstændigheder:
a)
dens størrelse, som fastsat i overensstemmelse med artikel 50 til 55 (herefter »størrelseskriteriet«)
b)
dens betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi, som fastsat i overensstemmelse med artikel 56 til 58 (herefter »kriteriet om økonomisk betydning«)
c)
dens betydning med hensyn til grænseoverskridende aktiviteter, som fastsat i overensstemmelse med artikel 59 og 60 (herefter »kriteriet om grænseoverskridende aktiviteter«)
d)
en anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra den europæiske stabilitetsmekanisme (ESM), som fastsat i overensstemmelse med artikel 61 til 64 (herefter »kriteriet om direkte offentlig finansiel støtte«)
e)
den omstændighed, at enheden under tilsyn er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat, som fastsat i overensstemmelse med artikel 65 og 66.
4. Signifikante enheder under tilsyn er underlagt direkte tilsyn af ECB, medmindre særlige omstændigheder begrunder, at den relevante kompetente nationale myndighed fører tilsynet i overensstemmelse med afsnit 9 i denne del.
5. ECB fører også direkte tilsyn med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller en mindre signifikant koncern under tilsyn i henhold til en ECB-afgørelse, der er vedtaget i medfør af SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), således at ECB udøver alle de i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, omhandlede relevante beføjelser direkte. I henseende til SSM klassificeres en sådan mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn som signifikant.
6. ECB rådfører sig med de relevante kompetente nationale myndigheder, før den træffer de i denne artikel omhandlede ECB-afgørelser. Hver enkelt ECB-afgørelse, som omhandlet i denne artikel, meddeles også til de relevante kompetente nationale myndigheder.
Artikel 40
Klassificering af enheder under tilsyn, som er en del af en koncern, som signifikante
1. Hvis en eller flere enheder under tilsyn er en del af en koncern under tilsyn, anvendes kriterierne for fastsættelsen af, om de er signifikante, på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit 3 til 7 i Del IV.
2. Hver enkelt af enhederne under tilsyn, som er en del af en koncern under tilsyn, anses for at være en signifikant enhed under tilsyn under en eller flere af følgende omstændigheder:
a)
hvis koncernen under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater opfylder størrelseskriteriet, kriteriet om økonomisk betydning eller kriteriet om grænseoverskridende aktiviteter
b)
hvis en af enhederne under tilsyn, som er en del af koncernen under tilsyn, opfylder kriteriet om direkte offentlig finansiel støtte
c)
hvis en af enhederne under tilsyn, som er en del af koncernen under tilsyn, er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat.
3. Hvis der træffes afgørelse om, at en koncern under tilsyn er signifikant, eller at den ikke længere er signifikant, vedtager ECB en ECB-afgørelse om klassifikationen som signifikant enhed under tilsyn eller om ophævelsen af klassifikationen som signifikant enhed under tilsyn og meddeler hver enkelt enhed under tilsyn, som er en del af den pågældende koncern under tilsyn, om start- og slutdatoen for ECB's direkte tilsyn i overensstemmelse med de i artikel 39 fastsatte kriterier og procedurer.
Artikel 41
Særlige bestemmelser vedrørende filialer af kreditinstitutter, som er etableret i ikke-deltagende medlemsstater
1. Alle filialer, som oprettes i den samme deltagende medlemsstat, af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, anses for at være en enkelt enhed under tilsyn som omhandlet i denne forordning.
2. Filialer, som oprettes i forskellige deltagende medlemsstater, af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, behandles individuelt som adskilte enheder under tilsyn som omhandlet i denne forordning.
3. Uden at berøre stk. 1 vurderes filialer af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, individuelt som adskilte enheder under tilsyn, og adskilt fra datterselskaber af det samme kreditinstitut, ved fastsættelsen af, hvorvidt et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, er opfyldt.
Artikel 42
Særlige bestemmelser vedrørende datterselskaber af kreditinstitutter, som er etableret i ikke-deltagende medlemsstater og tredjelande
1. Datterselskaber, som er etableret i en eller flere deltagende medlemsstater, af et kreditinstitut, som har sit hovedkontor i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland, vurderes adskilt fra kreditinstituttets filialer ved fastsættelsen af, hvorvidt et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, er opfyldt.
2. Følgende datterselskaber vurderes adskilt ved fastsættelsen af, hvorvidt et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, er opfyldt:
a)
datterselskaber, der er etableret i en deltagende medlemsstat,
b)
datterselskaber, der tilhører en koncern, hvis moderselskab har sit hovedkontor i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland, og
c)
datterselskaber, der ikke tilhører en koncern under tilsyn i de deltagende medlemsstater.
AFSNIT 2
PROCEDURE FOR KLASSIFICERING AF ENHEDER UNDER TILSYN SOM SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
KAPITEL 1
Klassificering af en enhed under tilsyn som signifikant
Artikel 43
Revurdering af status for en enhed under tilsyn
1. Medmindre andet fremgår af denne forordning, tager ECB mindst en gang årligt op til fornyet vurdering, om en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn fortsat opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4.
2. Medmindre andet fremgår af denne forordning, tager hver enkelt kompetente nationale myndighed mindst en gang årligt op til fornyet vurdering, om en mindre signifikant enhed under tilsyn eller en mindre signifikant koncern under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4. Drejer det sig om en mindre signifikant koncern under tilsyn, foretager den relevante kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor moderselskabet, fastsat på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, er etableret, denne revurdering.
3. ECB kan til enhver tid, efter at have modtaget relevante oplysninger, tage op til fornyet vurdering, navnlig i de tilfælde, der er specificeret i artikel 52, a) om en enhed under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, og b) om en signifikant enhed under tilsyn ikke længere opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4.
4. Hvis en kompetent national myndighed vurderer, at en mindre signifikant enhed under tilsyn eller en mindre signifikant koncern under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, underretter den pågældende kompetente nationale myndighed ECB herom uden ugrundet ophold.
5. På anmodning af ECB eller en kompetent national myndighed skal ECB og den pågældende kompetente nationale myndighed samarbejde om at fastslå, om en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4.
6. Hvis ECB a) træffer afgørelse om at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn eller b) træffer afgørelse om, at ECB's direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn skal ophøre, skal ECB og den pågældende kompetente nationale myndighed samarbejde om at sikre en smidig overførsel af tilsynskompetencer. Navnlig skal en rapport over enheden under tilsyns tilsynshistorik og risikoprofil udarbejdes af den pågældende kompetente nationale myndighed, når ECB overtager det direkte tilsyn med en enhed under tilsyn, og af ECB, når den pågældende kompetente nationale myndighed får kompetence til at føre tilsyn med den berørte enhed.
7. ECB fastslår, hvorvidt en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn er signifikant, på grundlag af de i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, fastsatte kriterier i den rækkefølge, som de fremgår heri, dvs. a) størrelse, b) betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi, c) betydningen af grænseoverskridende aktiviteter, d) anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, og e) den omstændighed, at den er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat.
Artikel 44
Procedure, som skal anvendes ved fastsættelsen af en enhed under tilsyns signifikans
1. ECB anvender procedurereglerne i nærværende forordnings Del III, afsnit 2, når den træffer afgørelse om klassificeringen af en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn som signifikant i henhold til dette afsnit.
2. ECB meddeler inden for den i artikel 45 fastsatte tidsramme skriftligt en ECB-afgørelse om klassifikationen af en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn som signifikant til den enkelte berørte enhed under tilsyn og meddeler også afgørelsen til den relevante kompetente nationale myndighed. For så vidt angår enheder under tilsyn, som er en del af en signifikant koncern under tilsyn, skal ECB meddele ECB-afgørelsen til enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater og sikre, at alle enheder under tilsyn i den signifikante koncern er behørigt underrettet.
3. For enheder under tilsyn, der ikke er blevet underrettet af ECB i henhold til stk. 1, tjener listen i artikel 49, stk. 2, som meddelelse om deres klassifikation som mindre signifikante.
4. ECB giver den enkelte relevante enhed under tilsyn mulighed for at udtale sig skriftligt, før en ECB-afgørelse vedtages i henhold til stk. 1.
5. Endvidere giver ECB i overensstemmelse med artikel 39, stk. 6, de relevante kompetente nationale myndigheder mulighed for at fremsætte bemærkninger og kommentarer skriftligt, og ECB tager behørigt hensyn til disse.
6. En enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn klassificeres som en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn fra datoen for meddelelse af ECB-afgørelsen, hvori det fastsættes, at den er en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn.
KAPITEL 2
Påbegyndelse og ophør af ECB's direkte tilsyn
Artikel 45
Påbegyndelse af ECB's direkte tilsyn
1. ECB angiver i en ECB-afgørelse den dato, hvorfra den overtager opgaven med at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn, der er blevet klassificeret som en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn. Denne ECB-afgørelse kan være den samme som den i artikel 44, stk. 2, omhandlede afgørelse. ECB meddeler ECB-afgørelsen til den enkelte berørte enhed under tilsyn mindst en måned før den dato, på hvilken den overtager opgaven med at føre direkte tilsyn, jf. dog stk. 2.
2. Hvis ECB overtager opgaven med at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn på grundlag af en anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, skal ECB meddele den i stk. 1 omhandlede ECB-afgørelse til den enkelte berørte enhed under tilsyn i god tid, dvs. mindst en uge før den dato, på hvilken den overtager opgaven med at føre direkte tilsyn.
3. ECB fremsender en kopi af de i stk. 1 omhandlede ECB-afgørelser til de relevante kompetente nationale myndigheder.
4. ECB overtager opgaven med at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn senest 12 måneder efter den dato, hvor ECB meddeler enheden under tilsyn eller koncernen under tilsyn en ECB-afgørelse i henhold til artikel 44, stk. 2.
5. For så vidt angår denne artikel meddeler ECB i forhold til en koncern under tilsyn, ECB-afgørelsen til enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, og sikrer, at alle enheder under tilsyn inden for koncernen er behørigt underrettet inden udløbet af den relevante frist.
Artikel 46
Ophør af ECB's direkte tilsyn
1. Hvis ECB fastslår, at ECB's direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn skal ophøre, udsteder ECB en ECB-afgørelse til den enkelte berørte enhed under tilsyn med angivelse af dato og begrundelse for, hvorfor det direkte tilsyn ophører. ECB vedtager en sådan afgørelse mindst en måned før den dato, hvor ECB's direkte tilsyn ophører. ECB fremsender også en kopi af denne ECB-afgørelse til de relevante kompetente nationale myndigheder. Artikel 45, stk. 5, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
2. Før en ECB-afgørelse i henhold til stk. 1 udstedes, giver ECB de pågældende enheder under tilsyn lejlighed til at udtale sig skriftligt.
3. En ECB-afgørelse, som angiver den dato, hvor ECB's direkte tilsyn med en enhed under tilsyn vil ophøre, kan udstedes sammen med afgørelsen, hvori enheden under tilsyn klassificeres som mindre signifikant.
Artikel 47
Begrundelser for ophør af ECB's direkte tilsyn
1. Såfremt det drejer sig om en signifikant enhed under tilsyn, der er klassificeret som sådan på grundlag af sin a) størrelse, b) betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi, eller c) betydningen af grænseoverskridende aktiviteter, eller fordi den er en del af en koncern under tilsyn, der opfylder mindst et af disse kriterier, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af klassifikationen som en signifikant enhed under tilsyn og det direkte tilsyn, hvis ingen af de i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, fastsatte kriterier i en periode på tre på hinanden følgende år har været opfyldt enten på et individuelt grundlag eller af koncernen under tilsyn, som enheden under tilsyn tilhører.
2. Såfremt det drejer sig om en enhed under tilsyn, der er klassificeret som signifikant på grundlag af, at der er blevet anmodet om direkte offentlig finansiel støtte fra ESM af a) enheden selv, b) koncernen under tilsyn, som enheden under tilsyn tilhører, eller c) en enhed under tilsyn, som tilhører denne koncern, og som ikke er signifikant på andre grundlag, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af dens klassifikation som en signifikant enhed under tilsyn og det direkte tilsyn, hvis den direkte offentlige finansielle støtte er blevet afslået, fuldt ud tilbagebetalt eller er ophørt. En sådan afgørelse kan i tilfælde af tilbagebetaling eller ophør af den direkte offentlige finansielle støtte først træffes tre kalenderår, efter at den direkte offentlige finansielle støtte er blevet fuldt ud tilbagebetalt eller er ophørt.
3. Såfremt det drejer sig om en enhed under tilsyn, der er klassificeret som signifikant på grundlag af, at den er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat, som fastsat i overensstemmelse med artikel 65 til 66, eller som tilhører samme koncern under tilsyn som et sådant kreditinstitut, og som ikke er signifikant af andre grunde, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af dens klassifikation som en signifikant enhed under tilsyn og det direkte tilsyn, hvis den pågældende enhed under tilsyn i en periode på tre på hinanden følgende kalenderår ikke har været et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat.
4. Såfremt det drejer sig om en enhed under tilsyn, hvormed ECB fører direkte tilsyn i henhold til en ECB-afgørelse vedtaget i medfør af SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), og som ikke er signifikant af andre grunde, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af ECB's direkte tilsyn, hvis direkte tilsyn efter dens rimelige skøn ikke længere er nødvendigt for at sikre en konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
Artikel 48
Igangværende procedurer
1. I tilfælde af at der skal ske en ændring i kompetencefordelingen mellem ECB og en kompetent national myndighed, informerer den myndighed, hvis kompetence vil ophøre (herefter »den myndighed, hvis kompetence ophører«), den myndighed som får kompetence (herefter »den myndighed, som får kompetence«) om enhver tilsynsprocedure, som er formelt indledt, og som kræver, at der træffes en afgørelse. Den myndighed, hvis kompetence ophører, fremsender disse oplysninger straks efter at have fået kendskab til den forestående kompetenceændring. Den myndighed, hvis kompetence ophører, opdaterer disse oplysninger løbende, og som hovedregel en gang om måneden, når der foreligger nye oplysninger om en tilsynsprocedure. Den myndighed, der får tilsynskompetence, kan i behørigt begrundede tilfælde tillade mindre hyppig rapportering. Med henblik på artikel 48 og 49 betyder en tilsynsprocedure en ECB- eller NCA-tilsynsprocedure.
Før kompetenceændringen gennemføres, skal den myndighed, hvis kompetence ophører, uden ugrundet ophold samarbejde tæt med den myndighed, som får kompetence, efter at en ny tilsynsprocedure, som kræver at der træffes en afgørelse, er blevet formelt indledt.
2. Hvis tilsynskompetencen ændres, skal den myndighed, hvis kompetence ophører, bestræbe sig på at færdiggøre eventuelle igangværende tilsynsprocedurer, som kræver, at der træffes en afgørelse, før den dato, hvor ændringen i tilsynskompetencen skal gælde fra.
3. Hvis en formelt indledt tilsynsprocedure, som kræver, at der træffes en afgørelse, ikke kan færdiggøres før den dato, hvor en ændring i tilsynskompetencen skal gælde fra, forbliver den myndighed, hvis kompetence ophører, kompetent, indtil den pågældende tilsynsprocedure er færdiggjort. I den forbindelse bevarer den myndighed, hvis kompetence ophører, også alle relevante beføjelser, indtil tilsynsproceduren er blevet færdiggjort. Den myndighed, hvis kompetence ophører, færdiggør den pågældende igangværende tilsynsprocedure i overensstemmelse med gældende lov under sine bevarede beføjelser. Den myndighed, hvis kompetence ophører, informerer den myndighed, som får kompetence, før den træffer afgørelse i en tilsynsprocedure, som var igangværende før kompetenceændringen. Den fremsender en kopi af den trufne afgørelse og alle relevante dokumenter, der vedrører denne, til den myndighed, som får kompetence.
4. Uanset stk. 3 kan ECB inden for en måned efter at have modtaget de oplysninger, som er nødvendige for at færdiggøre sin vurdering af den pågældende formelt indledte tilsynsprocedure, og i samråd med den pågældende kompetente nationale myndighed, beslutte at overtage den pågældende tilsynsprocedure. Hvis en ECB-afgørelse i henhold til den nationale ret kræves truffet før udløbet af ovennævnte vurderingsperiode, skal den kompetente nationale myndighed fremsende alle nødvendige oplysninger til ECB og navnlig angive tidsrammen, inden for hvilken ECB skal træffe afgørelse om, hvorvidt den agter at overtage proceduren eller ej. Overtager ECB en tilsynsprocedure, underretter ECB den relevante kompetente nationale myndighed og parterne om sin afgørelse om at overtage den pågældende tilsynsprocedure. ECB specificerer konsekvenserne af at overtage en sådan tilsynsprocedure i sin ECB-afgørelse.
5. ECB og den relevante kompetente nationale myndighed skal samarbejde om færdiggørelsen af eventuelle igangværende procedurer og kan udveksle alle relevante oplysninger til dette formål.
6. Denne artikel finder ikke anvendelse på fælles procedurer.
KAPITEL 3
Fortegnelse over enheder under tilsyn
Artikel 49
Offentliggørelse
1. ECB offentliggør en fortegnelse over navnene på alle de enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn, hvormed ECB fører direkte tilsyn, der indikerer, hvor det er relevant, hvilken koncern under tilsyn, som enheden under tilsyn tilhører, og det specifikke retlige grundlag for et sådant direkte tilsyn. Fortegnelsen skal, såfremt det drejer sig om en klassifikation som signifikant på grundlag af størrelseskriteriet, omfatte den samlede værdi af enheden eller koncernen under tilsyns aktiver. ECB offentliggør også navnene på enheder under tilsyn, som, selv om de opfylder et af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, og derfor opfylder betingelserne for at være signifikant, ikke desto mindre betragtes som mindre signifikante af ECB på grund af særlige omstændigheder i overensstemmelse med afsnit 9 i Del IV og derfor ikke er underlagt ECB's direkte tilsyn.
2. ECB offentliggør en fortegnelse over navnene på alle de enheder under tilsyn, hvormed en kompetent national myndighed fører direkte tilsyn, og navnet på den pågældende kompetente nationale myndighed.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede fortegnelser offentliggøres elektronisk og vil være tilgængelige på ECB's websted.
4. De i stk. 1 og 2 omhandlede fortegnelser opdateres regelmæssigt.
AFSNIT 3
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF STØRRELSE
Artikel 50
Fastsættelse af signifikans på grundlag af størrelse
1. Spørgsmålet, hvorvidt en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn er signifikant på grundlag af størrelseskriteriet, skal afgøres på baggrund af den samlede værdi af dens aktiver.
2. En enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn klassificeres som signifikant, hvis den samlede værdi af dens aktiver overstiger 30 milliarder EUR (herefter »størrelsesgrænsen«).
Artikel 51
Grundlag for at fastslå, hvorvidt en enhed under tilsyn er signifikant på grundlag af størrelseskriteriet
1. Hvis enheden under tilsyn er en del af en koncern under tilsyn, fastsættes den samlede værdi af dens aktiver på grundlag af det konsoliderede regnskab udarbejdet i tilsynsøjemed ultimo året for koncernen under tilsyn i overensstemmelse med gældende ret.
2. Hvis de samlede aktiver ikke kan fastsættes på grundlag af de i stk. 1 omhandlede data, fastsættes den samlede værdi af aktiverne på grundlag af det seneste reviderede konsoliderede årsregnskab udarbejdet i overensstemmelse med International Financial Reporting Standards (IFRS), således som disse finder anvendelse i EU i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (12) og, hvis dette årsregnskab ikke foreligger, det konsoliderede årsregnskab udarbejdet i overensstemmelse med den gældende nationale regnskabslovgivning.
3. Hvis enheden under tilsyn ikke er en del af en koncern under tilsyn, fastsættes den samlede værdi af dens aktiver på grundlag af det individuelle regnskab udarbejdet i tilsynsøjemed ultimo året i overensstemmelse med gældende ret.
4. Hvis de samlede aktiver ikke kan fastsættes på grundlag af de i stk. 3 omhandlede data, fastsættes den samlede værdi af dens aktiver på grundlag af det seneste reviderede årsregnskab udarbejdet i overensstemmelse med IFRS, som finder anvendelse inden for EU i henhold til forordning (EF) nr. 1606/2002, og hvis dette årsregnskab ikke foreligger, årsregnskabet, som er udarbejdet i overensstemmelse med den gældende nationale regnskabslovgivning.
5. Hvis enheden under tilsyn er en filial af et kreditinstitut, der er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, skal den samlede værdi af dens aktiver fastlægges på grundlag af de statistiske oplysninger, der er indberettet i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) (13).
Artikel 52
Grundlag for at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet i særlige eller ekstraordinære omstændigheder
1. Hvis der, såfremt det drejer sig om en mindre signifikant enhed under tilsyn, er en ekstraordinær betydelig ændring i de omstændigheder, der er relevante for at fastslå, hvorvidt størrelseskriteriet er opfyldt eller ej, undersøger den pågældende kompetente nationale myndighed, om størrelseskriteriet fortsat er opfyldt eller ej.
Opstår en sådan ændring for en signifikant enhed under tilsyn, undersøger ECB, om størrelsesgrænsen fortsat er opfyldt eller ej.
En ekstraordinær betydelig ændring i de omstændigheder, der er relevante for at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet, omfatter ethvert af følgende forhold: a) fusion mellem to eller flere kreditinstitutter, b) salg eller overførsel af en betydelig forretningsenhed, c) overførsel af aktier i et kreditinstitut, så det ikke længere tilhører en koncern under tilsyn, som det tilhørte før salget, d) en endelig afgørelse om at gennemføre en velordnet afvikling af enheden (eller koncernen) under tilsyn, og e) tilsvarende faktiske situationer.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn og, såfremt det drejer sig om en mindre signifikant koncern under tilsyn, enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, skal informere den relevante kompetente nationale myndighed om enhver ændring som omhandlet i stk. 1.
En signifikant enhed under tilsyn og, såfremt det drejer sig om en signifikant koncern under tilsyn, enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, skal informere ECB om enhver ændring som omhandlet i stk. 1.
3. Uanset den i artikel 47, stk. 1-3, fastsatte treårsregel, og såfremt der foreligger ekstraordinære omstændigheder, herunder sådanne som er omhandlet i stk. 1, træffer ECB i samråd med de kompetente nationale myndigheder afgørelse om, hvorvidt de berørte enheder under tilsyn er signifikante eller mindre signifikante, samt datoen, hvorfra ECB eller de kompetente nationale myndigheder skal føre tilsyn.
Artikel 53
Koncerner af konsoliderede virksomheder
1. Med henblik på at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet består en koncern af konsoliderede virksomheder under tilsyn af de virksomheder, der skal konsolideres i tilsynsøjemed i henhold til EU-lovgivningen.
2. Med henblik på at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet omfatter en koncern af konsoliderede virksomheder under tilsyn datterselskaber og filialer i ikke-deltagende medlemsstater og tredjelande.
Artikel 54
Metode til konsolidering
Konsolideringen foretages på grundlag af den konsolideringsmetode, som finder anvendelse i henhold til EU-rettens bestemmelser om tilsyn.
Artikel 55
Metode til beregning af de samlede aktiver
Med henblik på at fastslå, om et kreditinstitut er signifikant på grundlag af størrelseskriteriet, udledes den »samlede værdi af aktiverne« af linjen »Aktiver i alt« på en balance, som er udarbejdet i overensstemmelse med EU-retten i tilsynsøjemed.
AFSNIT 4
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF BETYDNINGEN FOR UNIONENS ELLER EN DELTAGENDE MEDLEMSSTATS ØKONOMI
Artikel 56
Grænseværdier for betydning for den nationale økonomi
En enhed under tilsyn, som er etableret i en deltagende medlemsstat, eller en koncern under tilsyn, hvis moderselskab er etableret i en deltagende medlemsstat, klassificeres som signifikant på grundlag af dens betydning for økonomien i den pågældende deltagende medlemsstat, hvis:
(grænseværdi for betydning for den nationale økonomi)
og
A ≥ 5 mia. EUR
hvorved
A
er den samlede værdi af aktiver fastsat i overensstemmelse med artikel 51 til 55 i et givet kalenderår, og
B
er bruttonationalproduktet i markedspriser som defineret i punkt 8.89 i bilag A til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 (14) (ENS 2010) og offentliggjort af Eurostat i et givet kalenderår.
Artikel 57
Kriterier for fastsættelse af signifikans på grundlag af betydningen for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi
1. ECB skal tage hensyn til følgende kriterier, navnlig ved fastsættelsen af, hvorvidt en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn har betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi af andre grunde end dem, som fremgår af artikel 56:
a)
enheden eller koncernen under tilsyns betydning for særlige økonomiske sektorer i Unionen eller en deltagende medlemsstat
b)
enheden eller koncernen under tilsyns sammenkobling med Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi
c)
enheden eller koncernen under tilsyns substituerbarhed som både markedsdeltager og leverandør af kundetjenester
d)
enheden eller koncernen under tilsyns forretningsmæssige, strukturelle og driftsmæssige kompleksitet.
2. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
Artikel 58
Fastsættelse af signifikans på grundlag af betydningen for en deltagende medlemsstats økonomi på anmodning af en kompetent national myndighed
1. En kompetent national myndighed kan meddele ECB, at den betragter en enhed under tilsyn som havende betydning for den indenlandske økonomi.
2. ECB vurderer den kompetente nationale myndigheds meddelelse på grundlag af kriteriet i artikel 57, stk. 1.
3. Artikel 57 finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
AFSNIT 5
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF BETYDNINGEN AF GRÆNSEOVERSKRIDENDE AKTIVITETER
Artikel 59
Kriterier for fastsættelse af signifikans på grundlag af betydningen af en koncern under tilsyns grænseoverskridende aktiviteter
1. En koncern under tilsyn kan kun betragtes som signifikant af ECB på grundlag af dens grænseoverskridende aktiviteter, hvis koncernen under tilsyns moderselskab har etableret datterselskaber, som selv er kreditinstitutter, i mere end én anden deltagende medlemsstat.
2. En koncern under tilsyn kan kun betragtes som signifikant af ECB på grundlag af dens grænseoverskridende aktiviteter, hvis den samlede værdi af dens aktiver overstiger 5 milliarder EUR og:
a)
de grænseoverskridende aktiver i forhold til dens samlede aktiver overstiger 20 %, eller
b)
de grænseoverskridende passiver i forhold til dens samlede passiver overstiger 20 %.
3. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
Artikel 60
Grænseoverskridende aktiver og passiver
1. »Grænseoverskridende aktiver«, for så vidt angår en koncern under tilsyn, er den del af de samlede aktiver, for hvilke modparten er et kreditinstitut eller en anden juridisk eller fysisk person med hjemsted i en anden deltagende medlemsstat end den medlemsstat, hvori moderselskabet til den pågældende koncern under tilsyn har sit hovedkontor.
2. »Grænseoverskridende passiver«, for så vidt angår en koncern under tilsyn, er den del af de samlede passiver for hvilke modparten er et kreditinstitut eller en anden juridisk eller fysisk person med hjemsted i en anden deltagende medlemsstat end den medlemsstat, hvori moderselskabet til den pågældende koncern under tilsyn har sit hovedkontor.
AFSNIT 6
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF EN ANMODNING OM ELLER MODTAGELSE AF OFFENTLIG FINANSIEL STØTTE FRA ESM
Artikel 61
Anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra ESM
1. Der er anmodet om direkte offentlig finansiel støtte til en enhed under tilsyn, hvis et medlem af ESM har fremsat en anmodning om, at der ydes finansiel støtte fra ESM til enheden i overensstemmelse med en afgørelse truffet af repræsentantskabet for ESM i henhold til artikel 19 i traktaten om oprettelse af den europæiske stabilitetsmekanisme om direkte rekapitalisering af et kreditinstitut og med de instrumenter, som er vedtaget i henhold til denne afgørelse.
2. Direkte offentlig finansiel støtte er modtaget af et kreditinstitut, hvis kreditinstituttet har modtaget finansiel støtte i henhold til den i stk. 1 omhandlede afgørelse og instrumenter.
Artikel 62
De kompetente nationale myndigheders forpligtelse til at underrette ECB om en eventuel anmodning om eller modtagelse af offentlig finansiel støtte af en mindre signifikant enhed under tilsyn
1. Uden at berøre den i artikel 96 fastsatte forpligtelse til at underrette ECB, hvis en mindre signifikant enhed under tilsyns finansielle situation forværres, skal den kompetente nationale myndighed underrette ECB, så snart den bliver bekendt med et eventuelt behov for, at der ydes offentlig finansiel støtte til en mindre signifikant enhed under tilsyn på nationalt plan indirekte fra ESM og/eller af ESM.
2. Den kompetente nationale myndighed skal fremsende sin vurdering af den mindre signifikante enhed under tilsyns finansielle situation til ECB til overvejelse, før den fremsendes til ESM, bortset fra i behørigt begrundede nødstilfælde.
Artikel 63
Påbegyndelse og ophør af direkte tilsyn
1. En enhed under tilsyn, for hvilken der er anmodet om direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, eller som har modtaget direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, klassificeres som en signifikant enhed under tilsyn fra den dato, hvor der er blevet fremsat en anmodning om direkte offentlig finansiel støtte på dennes vegne.
2. Datoen, hvorfra ECB påbegynder direkte tilsyn, fastsættes i en ECB-afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2.
3. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
Artikel 64
Anvendelsesområde
Hvis der fremsættes en anmodning om direkte offentlig finansiel støtte for en enhed under tilsyn, som er en del af en koncern under tilsyn, klassificeres alle de enheder under tilsyn, som er en del af koncernen under tilsyn, som signifikante.
AFSNIT 7
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF, AT ENHEDEN UNDER TILSYN ER ET AF DE TRE MEST SIGNIFIKANTE KREDITINSTITUTTER I EN DELTAGENDE MEDLEMSSTAT
Artikel 65
Kriterier for fastsættelse af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat
1. Et kreditinstitut eller en koncern under tilsyn klassificeres som signifikant, hvis det er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller en af de tre mest signifikante koncerner under tilsyn i en deltagende medlemsstat.
2. Ved fastsættelsen af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i en deltagende medlemsstat skal ECB og den pågældende kompetente nationale myndighed tage hensyn til størrelsen af henholdsvis enheden under tilsyn og koncernen under tilsyn, som fastsat i artikel 50 til 55.
Artikel 66
Revurderingsproces
1. For hver deltagende medlemsstat fastsætter ECB senest den 1. oktober i et kalenderår, hvorvidt tre kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn, der er etableret med et moderselskab i en sådan deltagende medlemsstat, skal klassificeres som signifikante enheder under tilsyn.
2. På ECB's anmodning underretter de kompetente nationale myndigheder ECB om de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i deres respektive deltagende medlemsstater senest den 1. oktober i det pågældende kalenderår. De kompetente nationale myndigheder fastslår de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn på grundlag af kriterierne i artikel 50 til 55.
3. For hvert af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater fremsender den relevante kompetente nationale myndighed en rapport til ECB, hvoraf fremgår tilsynshistorikken og risikoprofilen for hver enkelt, medmindre kreditinstituttet eller koncernen under tilsyn allerede er klassificeret som signifikant.
Efter at have modtaget de i stk. 2 omhandlede oplysninger foretager ECB sin egen vurdering. ECB kan til dette formål anmode den relevante kompetente nationale myndighed om at fremsende relevante oplysninger.
4. Hvis en eller flere af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i en deltagende medlemsstat den 1. oktober i et givet år ikke er klassificeret som signifikante enheder under tilsyn, vedtager ECB en afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2 vedrørende ethvert af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller enhver af de tre mest signifikante koncerner under tilsyn, der ikke er klassificeret som signifikante.
5. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
AFSNIT 8
ECB-AFGØRELSE OM AT FØRE DIREKTE TILSYN MED MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN I HENHOLD TIL SSM-FORORDNINGENS ARTIKEL 6, STK. 5, LITRA B)
Artikel 67
Kriterier for en ECB-afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b)
1. ECB kan i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), til enhver tid træffe afgørelse i form af en ECB-afgørelse om at føre direkte tilsyn med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn, når det er nødvendigt for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
2. Før ECB træffer den i stk. 1 omhandlede ECB-afgørelse, tager den bl.a. hensyn til enhver af følgende faktorer:
a)
hvorvidt den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn er tæt på at opfylde et af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4
b)
den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyns sammenkobling med andre kreditinstitutter
c)
hvorvidt den pågældende mindre signifikante enhed under tilsyn er et datterselskab af en enhed under tilsyn, som har sit hovedkontor i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland og har etableret et eller flere datterselskaber, som også er kreditinstitutter, eller en eller flere filialer i deltagende medlemsstater, hvoraf en eller flere er signifikante
d)
den omstændighed, at ECB's instrukser ikke er blevet fulgt af den kompetente nationale myndighed
e)
den omstændighed, at den kompetente nationale myndighed ikke har overholdt de retsakter, hvortil der henvises i SSM-forordningens artikel 4, stk. 3, første afsnit
f)
den omstændighed, at den mindre signifikante enhed under tilsyn har anmodet om eller modtaget indirekte finansiel støtte fra EFSF eller ESM.
Artikel 68
Procedure for udarbejdelse af en ECB-afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), på en kompetent national myndigheds anmodning
1. ECB vurderer på anmodning af en kompetent national myndighed, hvorvidt det er nødvendigt at føre direkte tilsyn i overensstemmelse med SSM-forordningen med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
2. Den kompetente nationale myndigheds anmodning skal a) identificere den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn, som den kompetente nationale myndighed mener, at ECB bør føre direkte tilsyn med, og b) anføre, hvorfor det er nødvendigt, at ECB fører tilsyn med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
3. Den kompetente nationale myndigheds anmodning skal ledsages af en rapport, hvoraf fremgår tilsynshistorikken og risikoprofilen for den pågældende mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn.
4. Hvis ECB ikke er enig med den kompetente nationale myndigheds anmodning, skal ECB høre den pågældende kompetente nationale myndighed, før den foretager sin endelige vurdering af, hvorvidt det er nødvendigt, at ECB fører tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
5. Hvis ECB træffer afgørelse om, at det er nødvendigt, at ECB fører direkte tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder, vedtager den en ECB-afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2.
Artikel 69
Procedure for udarbejdelse af ECB-afgørelser i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), på ECB's eget initiativ
1. ECB kan anmode en kompetent national myndighed om at fremsende en rapport, hvoraf fremgår tilsynshistorikken og risikoprofilen for en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn. ECB skal anføre en dato, på hvilken en sådan rapport skal fremsendes til ECB.
2. ECB skal høre den kompetente nationale myndighed, før den foretager sin endelige vurdering af, hvorvidt det er nødvendigt, at ECB fører tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller den mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
3. Hvis ECB konkluderer, at det er nødvendigt, at ECB fører direkte tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder, vedtager den en ECB-afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2.
AFSNIT 9
SÆRLIGE OMSTÆNDIGHEDER, DER KAN BEGRUNDE KLASSIFIKATION AF EN ENHED UNDER TILSYN SOM MINDRE SIGNIFIKANT, SELV OM KRITERIERNE FOR KLASSIFIKATION SOM SIGNIFIKANT ER OPFYLDT
Artikel 70
Særlige omstændigheder, der fører til klassifikation af en signifikant enhed under tilsyn som mindre signifikant
1. Særlige omstændigheder, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, andet og femte afsnit (herefter »særlige omstændigheder«), foreligger, hvor der er specifikke og faktuelle omstændigheder, som medfører, at klassifikationen af en enhed under tilsyn som signifikant ikke er hensigtsmæssig under hensyn til formålet med og principperne for SSM-forordningen, og navnlig behovet for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
2. Begrebet »særlige omstændigheder« skal fortolkes indskrænkende.
Artikel 71
Vurdering af, hvorvidt der foreligger særlige omstændigheder
1. Vurderingen af, hvorvidt der foreligger særlige omstændigheder, der begrunder en klassifikation af, hvad der ellers ville være en signifikant enhed under tilsyn, som mindre signifikant, foretages fra sag til sag og specifikt for den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, og ikke for kategorier af enheder under tilsyn.
2. Artikel 40 finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
3. Artikel 44 til 46 og artikel 48 og 49 finder anvendelse i overensstemmelse hermed. ECB skal i en ECB-afgørelse anføre de grunde, der har ført til dens konklusion af, at der foreligger særlige omstændigheder.
Artikel 72
Revurdering
1. ECB tager med de relevante kompetente nationale myndigheders støtte mindst en gang årligt op til fornyet vurdering, om der fortsat foreligger særlige omstændigheder for en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, der er klassificeret som mindre signifikant på grund af særlige omstændigheder.
2. Den pågældende enhed under tilsyn skal fremsende alle de oplysninger og dokumenter, som ECB måtte anmode om for at kunne foretage den i stk. 1 omhandlede revurdering.
3. Hvis ECB mener, at der ikke længere foreligger særlige omstændigheder, træffer den en ECB-afgørelse rettet til den pågældende enhed under tilsyn, hvori det fastslås, at den klassificeres som signifikant, og at der ikke længere foreligger særlige omstændigheder.
4. Afsnit 2 i Del IV finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
DEL V
FÆLLES PROCEDURER
AFSNIT 1
SAMARBEJDE OM ANSØGNINGER OM TILLADELSE TIL AT PÅBEGYNDE VIRKSOMHED SOM KREDITINSTITUT
Artikel 73
Underretning af ECB om ansøgninger om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut
1. En kompetent national myndighed, som modtager en ansøgning om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut, der påtænkes etableret i en deltagende medlemsstat, skal underrette ECB om modtagelsen af en sådan ansøgning inden for 15 arbejdsdage.
2. Den kompetente nationale myndighed skal også informere ECB om tidsfristen, inden for hvilken en afgørelse om ansøgningen skal være truffet og meddelt til ansøgeren i henhold til den relevante nationale lovgivning.
3. Er ansøgningen ufuldstændig, skal den kompetente nationale myndighed, enten på eget initiativ eller på ECB's anmodning, bede ansøgeren om at fremsende de oplysninger, som yderligere kræves. Den kompetente nationale myndighed skal sende sådanne yderligere oplysninger, som den modtager, til ECB inden for 15 arbejdsdage efter modtagelse heraf.
Artikel 74
Kompetente nationale myndigheders vurdering af ansøgninger
Den kompetente nationale myndighed, som en ansøgning er indgivet til, vurderer, hvorvidt ansøgeren opfylder alle de betingelser for at opnå tilladelse, som er fastsat i lovgivningen for den kompetente nationale myndigheds medlemsstat.
Artikel 75
Kompetente nationale myndigheders afslag på en ansøgning
De kompetente nationale myndigheder afslår ansøgninger, som ikke opfylder de betingelser for at opnå tilladelse, som er fastsat i den relevante nationale lovgivning, og sender en kopi af deres afgørelse til ECB.
Artikel 76
Kompetente nationale myndigheders udkast til afgørelse om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut
1. Hvis den kompetente nationale myndighed finder det godtgjort, at ansøgningen opfylder alle de betingelser for at opnå tilladelse, som er fastsat i den relevante nationale lovgivning, udarbejder den et udkast til afgørelse, hvori den henstiller, at ECB giver ansøgeren tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut (herefter et »udkast til afgørelse om tilladelse«).
2. Den kompetente nationale myndighed skal sikre, at udkastet til afgørelse om tilladelse meddeles til ECB og ansøgeren mindst 20 arbejdsdage før udløbet af den maksimale vurderingsperiode i henhold til den relevante nationale lovgivning.
3. Den kompetente nationale myndighed kan henstille, at der knyttes henstillinger, betingelser og/eller restriktioner til et udkast til en afgørelse om tilladelse i overensstemmelse med den nationale ret og EU-retten. I så tilfælde har den kompetente nationale myndighed ansvar for at vurdere, hvorvidt de pågældende betingelser og/eller restriktioner er opfyldt.
Artikel 77
ECB's vurdering af ansøgninger og høring af ansøgerne
1. ECB vurderer ansøgningen på grundlag af de betingelser for tilladelse, som er fastsat i den relevante EU-ret. Hvis ECB mener, at disse betingelser ikke er opfyldt, giver ECB ansøgeren mulighed for at udtale sig skriftligt om de faktiske forhold og indvendinger, som er relevante for vurderingen, i overensstemmelse med artikel 31.
2. Hvis et møde vurderes at være nødvendigt og i alle andre tilfælde, som er behørigt begrundede, kan ECB forlænge tidsfristen, inden for hvilken en afgørelse om en ansøgning skal være truffet i henhold til SSM-forordningens artikel 14, stk. 3. En eventuel forlængelse meddeles til ansøgeren i overensstemmelse med artikel 35 i nærværende forordning.
Artikel 78
ECB's afgørelser om ansøgninger
1. ECB træffer afgørelse om et udkast til afgørelse om tilladelse, som den har modtaget fra den kompetente nationale myndighed, inden for ti arbejdsdage, medmindre der er truffet en afgørelse om at forlænge tidsfristen i overensstemmelse med artikel 77, stk. 2. Den kan støtte udkastet til afgørelse om tilladelse, og dermed give sit samtykke til tilladelsen, eller gøre indsigelse imod udkastet til afgørelse om tilladelse.
2. ECB skal basere sin afgørelse på sin vurdering af ansøgningen, udkastet til afgørelse om tilladelse og eventuelle skriftlige kommentarer fra ansøgeren i henhold til artikel 77.
3. Hvis ECB ikke træffer en afgørelse inden for den i stk. 1 nævnte frist, anses den kompetente nationale myndigheds udkast til afgørelse om tilladelse for at være vedtaget.
4. ECB vedtager en afgørelse om at meddele tilladelse, hvis ansøgeren opfylder alle betingelserne for at opnå tilladelse i henhold til den relevante EU-ret og nationale ret i den medlemsstat, hvor ansøgeren er etableret.
5. Afgørelsen om at meddele tilladelse skal dække ansøgerens aktiviteter som kreditinstitut, som omhandlet i den relevante nationale ret, uden at berøre yderligere krav om tilladelse i henhold til relevant national ret, som skal være opfyldt for at kunne udføre andre aktiviteter end at tage imod indskud eller andre tilbagebetalingspligtige midler fra offentligheden og yde lån for egen regning.
Artikel 79
Procedure for bortfald af tilladelsen
Tilladelsen bortfalder i de situationer, der er omhandlet i artikel 18, litra a), i direktiv 2013/36/EU, hvis den relevante nationale ret indeholder bestemmelser herom. De kompetente nationale myndigheder underetter ECB om de enkelte tilfælde, hvor en tilladelse bortfalder. ECB offentliggør bortfaldet af tilladelsen i overensstemmelse med den relevante nationale lovgivning efter at have underrettet den pågældende kompetente nationale myndighed og den berørte enhed under tilsyn.
AFSNIT 2
SAMARBEJDE I FORBINDELSE MED INDDRAGELSE AF EN TILLADELSE
Artikel 80
Kompetente nationale myndigheders forslag om at inddrage en tilladelse
1. Hvis den relevante kompetente nationale myndighed er af den opfattelse, at et kreditinstituts tilladelse bør inddrages helt eller delvist i overensstemmelse med den relevante EU-ret eller nationale ret, herunder på kreditinstituttets anmodning, fremsender den et udkast til afgørelse med forslag om inddragelse af tilladelsen til ECB (herefter et »udkast til afgørelse om inddragelse«) sammen med eventuel supplerende dokumentation.
2. Den kompetente nationale myndighed koordinerer med den nationale myndighed, som har kompetence til at afvikle kreditinstitutter (herefter den »nationale afviklingsmyndighed«), med henblik på udarbejdelse af alle udkast til afgørelse om inddragelse, der er relevante for den nationale afviklingsmyndighed.
Artikel 81
ECB's vurdering af et udkast til afgørelse om inddragelse
1. ECB vurderer udkastet til afgørelse om inddragelse uden ugrundet ophold. Den skal navnlig tage hensyn til eventuelle begrundelser fra den kompetente nationale myndighed om, at sagen er af hastende karakter.
2. Retten til at blive hørt som omhandlet i artikel 31 finder anvendelse.
Artikel 82
Vurdering på ECB's eget initiativ og høring af de kompetente nationale myndigheder
1. Hvis ECB får kendskab til omstændigheder, der kan begrunde, at en tilladelse inddrages, vurderer den på eget initiativ, hvorvidt tilladelsen bør inddrages i overensstemmelse med den relevante EU-ret.
2. ECB kan til enhver tid rådføre sig med de relevante kompetente nationale myndigheder. Hvis ECB har til hensigt at inddrage en tilladelse, skal den høre den kompetente nationale myndighed i den medlemsstat, hvor kreditinstituttet er etableret, mindst 25 arbejdsdage før den dato, hvor den planlægger at træffe sin afgørelse. I behørigt begrundede sager af hastende karakter kan tidsfristen for høring indskrænkes til fem arbejdsdage.
3. Hvis ECB har til hensigt at inddrage en tilladelse, skal den informere de relevante kompetente nationale myndigheder om eventuelle bemærkninger fremsat af kreditinstituttet. Kreditinstituttets ret til at blive i henhold til artikel 31 finder anvendelse.
4. ECB koordinerer med den nationale afviklingsmyndighed med henblik på udarbejdelse af et forslag om inddragelse af tilladelse i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 14, stk. 5. ECB informerer den kompetente nationale myndighed straks efter at have taget kontakt til den nationale afviklingsmyndighed.
Artikel 83
ECB-afgørelse om inddragelse af en tilladelse
1. ECB træffer afgørelse om inddragelse af en tilladelse uden ugrundet ophold. I forbindelse hermed kan den godkende eller afvise det pågældende udkast til afgørelse om inddragelse.
2. I forbindelse med at ECB træffer afgørelse, skal den tage hensyn til følgende: a) dens vurdering af de omstændigheder, der berettiger inddragelse, b) alt efter omstændighederne, den kompetente nationale myndigheds udkast til afgørelse om inddragelse, c) høringen af den relevante kompetente nationale myndighed og, såfremt den kompetente nationale myndighed ikke er den nationale afviklingsmyndighed, den nationale afviklingsmyndighed (sammen med den kompetente nationale myndighed herefter de »nationale myndigheder«), og d) eventuelle bemærkninger fremsat af kreditinstituttet i henhold til artikel 81, stk. 2 og artikel 82, stk. 3.
3. ECB træffer også afgørelse i de i artikel 84 anførte tilfælde, hvis den relevante nationale afviklingsmyndighed ikke gør indsigelse mod inddragelsen af tilladelsen, eller ECB fastslår, at de nationale myndigheder ikke har gennemført de foranstaltninger, der er nødvendige for at opretholde den finansielle stabilitet.
Artikel 84
Procedure i tilfælde af potentielle afviklingsforanstaltninger, som skal træffes af de nationale myndigheder
1. Hvis den nationale afviklingsmyndighed underretter ECB om sin indsigelse mod ECB's hensigt om at inddrage en tilladelse, indgår ECB og den nationale afviklingsmyndighed aftale om en tidsperiode, hvor ECB skal afstå fra at gennemføre inddragelsen af tilladelsen. ECB informerer den kompetente nationale myndighed straks efter at have taget kontakt til den nationale afviklingsmyndighed med henblik på at indgå denne aftale.
2. Efter udløbet af den aftalte periode vurderer ECB, hvorvidt den har til hensigt at gennemføre inddragelsen af tilladelsen eller at forlænge den aftalte tidsperiode i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 14, stk. 6, under hensyntagen til de eventuelle fremskridt, der er gjort. ECB hører både den relevante kompetente nationale myndighed og den nationale afviklingsmyndighed, hvis denne er forskellig fra den kompetente nationale myndighed. Den kompetente nationale myndighed underretter ECB om de foranstaltninger, som disse myndigheder har truffet, og dens vurdering af følgerne af en inddragelse.
3. Hvis den nationale afviklingsmyndighed ikke gør indsigelse mod inddragelsen af en tilladelse, eller ECB fastslår, at de nationale myndigheder ikke har gennemført de foranstaltninger, der er nødvendige for at opretholde den finansielle stabilitet, finder artikel 83 anvendelse.
AFSNIT 3
SAMARBEJDE I FORBINDELSE MED ERHVERVELSE AF KVALIFICEREDE ANDELE
Artikel 85
Anmeldelse af erhvervelse af en kvalificeret andel til de kompetente nationale myndigheder
1. En kompetent national myndighed, der modtager en anmeldelse om en hensigt om at erhverve en kvalificeret andel i et kreditinstitut, der er etableret i den deltagende medlemsstat, underretter ECB om en sådan anmeldelse senest fem arbejdsdage efter anerkendelse af modtagelsen i overensstemmelse med artikel 22, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU.
2. Den kompetente nationale myndighed underretter ECB, hvis den er nødt til at suspendere vurderingsperioden som følge af en anmodning om yderligere oplysninger. Den kompetente nationale myndighed sender sådanne yderligere oplysninger til ECB senest fem arbejdsdage efter dens modtagelse heraf.
3. Den kompetente nationale myndighed underretter også ECB om den dato, hvor afgørelsen om at modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen af en kvalificeret andel skal meddeles til ansøgeren i henhold til den relevante nationale lovgivning.
Artikel 86
Vurdering af potentielle erhvervelser
1. Den kompetente nationale myndighed, som har modtaget en anmeldelse af en hensigt om at erhverve en kvalificeret andel i et kreditinstitut, skal vurdere, hvorvidt den potentielle erhvervelse opfylder alle de betingelser, som er fastsat i den relevante EU-ret og nationale ret. Efter at have foretaget denne vurdering udarbejder den kompetente nationale myndighed et udkast til afgørelse til ECB med forslag om at modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen.
2. Den kompetente nationale myndighed fremsender udkastet til afgørelse med forslag om at modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen til ECB mindst 15 arbejdsdage før udløbet af vurderingsperioden som fastsat i den relevante EU-ret.
Artikel 87
ECB's afgørelse om erhvervelse
ECB træffer afgørelse om, hvorvidt den skal modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen på grundlag af dens vurdering af den påtænkte erhvervelse og den kompetente nationale myndigheds udkast til afgørelse. Retten til at blive hørt i henhold til artikel 31 finder anvendelse.
AFSNIT 4
MEDDELELSE OM AFGØRELSER OM FÆLLES PROCEDURER
Artikel 88
Procedurer for meddelelse om afgørelser
1. ECB meddeler uden ugrundet ophold parterne om følgende afgørelser i overensstemmelse med artikel 35:
a)
en ECB-afgørelse om inddragelse af en tilladelse som kreditinstitut
b)
en ECB-afgørelse om erhvervelse af en kvalificeret andel i et kreditinstitut.
2. ECB meddeler uden ugrundet ophold den relevante kompetente nationale myndighed om følgende afgørelser:
a)
en ECB-afgørelse om en ansøgning om tilladelse som kreditinstitut
b)
en ECB-afgørelse om inddragelse af en tilladelse som kreditinstitut
c)
en ECB-afgørelse om erhvervelse af en kvalificeret andel i et kreditinstitut.
3. Den kompetente nationale myndighed meddeler ansøgeren, som har ansøgt om tilladelse, om følgende afgørelser:
a)
et udkast til en afgørelse om tilladelse
b)
en NCA-afgørelse om at afvise ansøgningen om tilladelse, såfremt ansøgeren ikke opfylder de betingelser for tilladelse, som er fastsat i den relevante nationale lovgivning
c)
en ECB-afgørelse om at gøre indsigelse mod det i litra a) omhandlede udkast til afgørelse om tilladelse
d)
en ECB-afgørelse om tilladelse.
4. Den kompetente nationale myndighed meddeler den relevante nationale afviklingsmyndighed om ECB-afgørelsen om inddragelse af tilladelsen som kreditinstitut.
5. ECB underretter Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) om alle ECB-afgørelser om at give eller inddrage en tilladelse som kreditinstitut samt ethvert bortfald af tilladelse. I den forbindelse skal ECB specificere grundene til afgørelserne om at inddrage en tilladelse eller bortfald af en tilladelse.
DEL VI
PROCEDURER FOR TILSYN MED SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
AFSNIT 1
TILSYN MED SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN OG DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS BISTAND
Artikel 89
Tilsyn med signifikante enheder under tilsyn
ECB fører direkte tilsyn med signifikante enheder under tilsyn i overensstemmelse med procedurerne fastsat i Del II, navnlig for så vidt angår de fælles tilsynsteams opgaver og sammensætning.
Artikel 90
De kompetente nationale myndigheders rolle, når de bistår ECB
1. Den kompetente nationale myndighed bistår ECB i udførelsen af dens opgaver i henhold til de i SSM-forordningen og nærværende forordning fastsatte betingelser og udfører navnlig følgende aktiviteter:
a)
Fremsender udkast til afgørelser til ECB vedrørende signifikante enheder under tilsyn, som er etableret i dens deltagende medlemsstat, i overensstemmelse med artikel 91
b)
Bistår ECB med at udarbejde og gennemføre retsakter vedrørende udøvelsen af de opgaver, som er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, herunder bistand med kontrolaktiviteter og daglige vurderinger af en signifikant enhed under tilsyns situation
c)
Bistår ECB med at håndhæve sine afgørelser, om nødvendigt under anvendelse af de i SSM-forordningens artikel 9, stk. 1, tredje afsnit, og artikel 11, stk. 2, omhandlede beføjelser.
2. Når den kompetente nationale myndighed bistår ECB, følger den ECB's instrukser med hensyn til signifikante enheder under tilsyn.
Artikel 91
Udkast til afgørelser, som skal udarbejdes af de kompetente nationale myndigheder til ECB's overvejelse
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 3, og artikel 6, stk. 7, litra b), kan ECB anmode en kompetent national myndighed om at udarbejde et udkast til afgørelse vedrørende udøvelsen af de i SSM-forordningens artikel 4 omhandlede opgaver til dens overvejelse.
Anmodningen skal anføre en tidsfrist for fremsendelse af udkastet til afgørelse til ECB.
2. En kompetent national myndighed kan også på eget initiativ fremsende et udkast til afgørelse vedrørende en signifikant enhed under tilsyn til ECB's overvejelse gennem det fælles tilsynsteam.
Artikel 92
Udveksling af oplysninger
ECB og de kompetente nationale myndigheder udveksler uden ugrundet ophold oplysninger vedrørende signifikante enheder under tilsyn, hvor der er en alvorlig indikation af, at disse signifikante enheder under tilsyn ikke længere frembyder garanti for at kunne opfylde deres forpligtelser over for deres kreditorer og især ikke længere frembyder sikkerhed for de midler, som dets indskydere har betroet dem, eller hvor der er en alvorlig indikation af, at der foreligger omstændigheder, som kan føre til en konstatering af, at det pågældende kreditinstitut ikke er i stand til at tilbagebetale indskuddene som omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra i), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF (15). Dette skal ECB og de kompetente nationale myndigheder gøre, før der træffes afgørelse om en sådan konstatering.
AFSNIT 2
OPFYLDELSE AF KRAV TIL EGNETHED OG HÆDERLIGHED VEDRØRENDE DE PERSONER, SOM ER ANSVARLIGE FOR FORVALTNINGEN AF KREDITINSTITUTTER
Artikel 93
Vurdering af egnethed hos medlemmerne af ledelsesorganerne i signifikante enheder under tilsyn
1. For at sikre, at institutterne har solide styringsordninger, og uden at berøre den relevante EU-ret, nationale ret og Del V, skal en signifikant enhed under tilsyn underrette den relevante kompetente nationale myndighed om enhver ændring i sammensætningen af medlemmer i dens ledelsesorganer i deres ledelses- og tilsynsfunktion (herefter »lederne«) som omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 7, og artikel 3, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, herunder fornyelse af ledernes mandatperiode. Den relevante kompetente nationale myndighed underretter ECB om enhver sådan ændring uden ugrundet ophold og informerer den om tidsfristen, inden for hvilken en afgørelse skal træffes og meddeles i henhold til den relevante nationale lovgivning.
2. I forbindelse med vurderingen af egnetheden af lederne i de signifikante enheder under tilsyn har ECB samme tilsynsmæssige beføjelser, som tilkommer de kompetente myndigheder i henhold til den relevante EU-ret og nationale ret.
Artikel 94
Løbende vurdering af ledernes egnethed
1. En signifikant enhed under tilsyn underretter uden ugrundet ophold den relevante kompetente nationale myndighed om alle nye faktiske forhold, som måtte kunne påvirke den første vurdering af egnethed eller ethvert andet anliggende, som måtte kunne påvirke en leders egnethed, så snart disse faktiske forhold eller anliggender er kommet til enheden under tilsyns eller den pågældende leders kendskab. Den relevante kompetente nationale myndighed underretter uden ugrundet ophold ECB om sådanne nye faktiske forhold eller anliggender.
2. ECB kan iværksætte en ny vurdering baseret på de nye faktiske forhold eller anliggender, som omhandlet i stk. 1, eller hvis ECB bliver bekendt med nye faktiske forhold, der måtte kunne påvirke den første vurdering af den pågældende leder, eller et hvilket som helst andet anliggende, som måtte kunne påvirke en leders egnethed. ECB træffer herefter afgørelse om, hvilke foranstaltninger der vil være hensigtsmæssige i overensstemmelse med den relevante EU-ret og nationale ret, og underretter uden ugrundet ophold den relevante kompetente nationale myndighed om sådanne foranstaltninger.
AFSNIT 3
ANDRE PROCEDURER, SOM SKAL FØLGES AF DE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
Artikel 95
Anmodninger, meddelelser og ansøgninger fra signifikante enheder under tilsyn
1. Uden at berøre de særlige procedurer, som navnlig er fastsat i Del V, og uden at berøre dens almindelige samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, skal en signifikant enhed under tilsyn rette alle anmodninger, meddelelser og ansøgninger, som vedrører udførelsen af de opgaver, som er overdraget til ECB, til ECB.
2. ECB gør sådanne anmodninger, meddelelser og ansøgninger tilgængelige for den pågældende kompetente nationale myndighed og kan anmode den kompetente nationale myndighed om at udarbejde et udkast til afgørelse i overensstemmelse med artikel 91.
3. I tilfælde af at der foreligger væsentlige ændringer i forhold til den oprindelige anmodning, meddelelse eller ansøgning, skal den signifikante enhed under tilsyn rette en ny anmodning, meddelelse eller ansøgning til ECB i overensstemmelse med den i stk. 1 omhandlede procedure.
DEL VII
PROCEDURER FOR TILSYN MED MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
AFSNIT 1
DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS UNDERRETNING AF ECB OM VÆSENTLIGE NCA-TILSYNSPROCEDURER OG VÆSENTLIGE UDKAST TIL TILSYNSAFGØRELSER
Artikel 96
Forværring af en mindre signifikant enhed under tilsyns finansielle situation
De kompetente nationale myndigheder underretter ECB, hvis en mindre signifikant enhed under tilsyns situation forværres hurtigt og betydeligt, særlig hvis en sådan forværring kunne føre til en anmodning om direkte eller indirekte finansiel støtte fra ESM, uden at det berører anvendelsen af artikel 62.
Artikel 97
De kompetente nationale myndigheders underretning af ECB om væsentlige NCA-tilsynsprocedurer
1. For at gøre det muligt for ECB at føre kontrol med systemets funktion, som fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra c), fremsender de kompetente nationale myndigheder oplysninger om væsentlige NCA-tilsynsprocedurer vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn til ECB. ECB definerer generelle kriterier, navnlig under hensyntagen til den berørte mindre signifikante enhed under tilsyns risikosituation og potentielle indflydelse på det indenlandske finansielle system, for at fastslå hvilke oplysninger der skal meddeles om hvilke mindre signifikante enheder under tilsyn. Oplysningerne skal tilvejebringes af de kompetente nationale myndigheder før eller i behørigt begrundede nødstilfælde, samtidig med at der indledes en procedure.
2. Væsentlige NCA-tilsynsprocedurer, som omhandlet i stk. 1, består af:
a)
afsættelse af medlemmer af bestyrelsen i mindre signifikante enheder under tilsyn og udpegning af administratorer, som overtager ledelsen af den mindre signifikante enhed under tilsyn, og
b)
procedurer, som har en betydelig indflydelse på den mindre signifikante enhed under tilsyn.
3. I tillæg til de oplysningskrav, som ECB har fastsat i overensstemmelse med denne artikel, kan ECB på ethvert tidspunkt anmode de kompetente nationale myndigheder om oplysninger om udførelsen af de opgaver, der udføres af dem i forhold til mindre signifikante enheder under tilsyn.
4. I tillæg til de oplysningskrav, som ECB har fastsat i overensstemmelse med denne artikel, underretter de kompetente nationale myndigheder på eget initiativ ECB om andre NCA-tilsynsprocedurer:
a)
som efter deres opfattelse er væsentlige, eller
b)
som kan påvirke SSM's omdømme negativt.
5. Hvis ECB anmoder en kompetent national myndighed om at foretage en yderligere vurdering af specifikke aspekter af en væsentlig NCA-tilsynsprocedure, skal det fremgå af anmodningen, hvilke aspekter det drejer sig om. ECB og den kompetente nationale myndighed henholdsvis sikrer, at den anden part har tilstrækkelig tid til at gennemføre proceduren, og at SSM som helhed fungerer effektivt.
Artikel 98
De kompetente nationale myndigheders meddelelse til ECB om væsentlige udkast til tilsynsafgørelser
1. For at gøre det muligt for ECB at føre kontrol med systemets funktion, som fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra c), fremsender de kompetente nationale myndigheder udkast til tilsynsafgørelser til ECB, som opfylder kriterierne i stk. 2 og 3, hvis udkastet til afgørelse vedrører mindre signifikante enheder, som ECB mener, at den bør underrettes om under hensyn til de generelle kriterier, som ECB har fastsat for deres risikosituation og potentielle indvirkning på det indenlandske finansielle system.
2. Med forbehold af stk. 1 sendes udkast til tilsynsafgørelser til ECB, før de rettes til mindre signifikante enheder under tilsyn, hvis sådanne afgørelser:
a)
vedrører afsættelse af medlemmer af bestyrelsen i mindre signifikante enheder under tilsyn og udpegning af administratorer, eller
b)
har en betydelig indflydelse på den mindre signifikante enhed.
3. I tillæg til de i stk. 1 og 2 fastsatte oplysningskrav fremsender de kompetente nationale myndigheder andre udkast til tilsynsafgørelser til ECB:
a)
som de ønsker, at ECB tager stilling til, eller
b)
som kan påvirke SSM's omdømme negativt.
4. De kompetente nationale myndigheder sender udkast til afgørelser, som opfylder de i stk. 1, 2 og 3 fastsatte kriterier, og som derfor betragtes som væsentlige udkast til tilsynsafgørelse, til ECB mindst ti dage før den dato, hvor afgørelsen planlægges vedtaget. ECB skal udtrykke sin holdning til udkastet til afgørelse inden for en rimelig tidsfrist, før afgørelsen planlægges vedtaget. I nødstilfælde fastsætter den relevante kompetente nationale myndighed en passende frist for fremsendelse til ECB af et udkast til afgørelse, som opfylder kriterierne i stk. 1, 2 og 3.
AFSNIT 2
DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS EFTERFØLGENDE INDBERETNING TIL ECB VEDRØRENDE MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
Artikel 99
De kompetente nationale myndigheders generelle forpligtelse til at foretage indberetning til ECB
1. For at gøre det muligt for ECB at føre kontrol med SSM's funktion, som fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra c), og uden at berøre Kapitel 1, kan ECB stille krav om, at de kompetente nationale myndigheder regelmæssigt foretager indberetning til ECB om de foranstaltninger, de har truffet, og om udførelsen af de opgaver, som påhviler dem i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 6. ECB underretter en gang årligt de kompetente nationale myndigheder om kategorierne af mindre signifikante enheder under tilsyn og arten af de oplysninger, som kræves.
2. Kravene, som er fastsat i overensstemmelse med stk. 1, berører ikke ECB's ret til at gøre brug af de beføjelser, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 10 til 13 med hensyn til mindre signifikante enheder under tilsyn.
Artikel 100
Hyppighed og omfang af de indberetninger, som de kompetente nationale myndigheder skal fremsende til ECB
De kompetente nationale myndigheder fremsender en gang årligt en rapport til ECB over mindre signifikante enheder under tilsyn, mindre signifikante koncerner under tilsyn eller kategorier af mindre signifikante enheder under tilsyn i overensstemmelse med ECB's krav.
DEL VIII
SAMARBEJDE MELLEM ECB, DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDER OG DE UDPEGEDE NATIONALE MYNDIGHEDER OM MAKROPRUDENTIELLE OPGAVER OG REDSKABER
AFSNIT 1
DEFINITION AF MAKROPRUDENTIELLE REDSKABER
Artikel 101
Generelle bestemmelser
1. I denne Del betyder makroprudentielle redskaber et eller flere af følgende instrumenter:
a)
kapitalbuffere som omhandlet i artikel 130 til 142 i direktiv 2013/36/EU
b)
foranstaltningerne for indenlandsk godkendte kreditinstitutter eller en del af disse kreditinstitutter i henhold til artikel 458 i forordning (EU) nr. 575/2013
c)
andre foranstaltninger, som skal vedtages af kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder, der har til formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici, som omhandlet i og underlagt procedurerne i forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU i de tilfælde, der er specifikt fastlagt i den relevante EU-ret.
2. De makroprudentielle procedurer, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 5, stk. 1 og 2, udgør ikke ECB- eller NCA-tilsynsafgørelser som omhandlet i denne forordning, uden at dette berører SSM-forordningens artikel 22, for så vidt angår afgørelser rettet til individuelle enheder under tilsyn.
Artikel 102
ECB's anvendelse af makroprudentielle redskaber
ECB anvender de i artikel 101 omhandlede makroprudentielle redskaber i overensstemmelse med denne forordning og med SSM-forordningens artikel 5, stk. 2, og artikel 9, stk. 2, og hvor de makroprudentielle redskaber er fastsat i et direktiv, i henhold til gennemførelsen af det pågældende direktiv i national ret. Har en udpeget national myndighed ikke fastsat en buffersats, er det ikke til hinder for, at ECB sætter et bufferkrav i overensstemmelse med denne forordning og SSM-forordningens artikel 5, stk. 2.
AFSNIT 2
PROCEDUREMÆSSIGE BESTEMMELSER FOR BRUG AF MAKROPRUDENTIELLE REDSKABER
Artikel 103
Fortegnelse over kompetente nationale myndigheder og udpegede nationale myndigheder, som har ansvar for de makroprudentielle redskaber
ECB indsamler oplysninger fra de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater om identiteten af de myndigheder, som er udpeget til de respektive makroprudentielle redskaber, der er omhandlet i artikel 101, og de makroprudentielle redskaber, som disse myndigheder kan gøre brug af.
Artikel 104
Udveksling af oplysninger og samarbejde i forbindelse med en kompetent national myndigheds eller udpeget national myndigheds brug af makroprudentielle redskaber
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 5, stk. 1, skal den relevante kompetente nationale myndighed eller udpegede nationale myndighed underrette ECB, når den har til hensigt at gøre brug af sådanne redskaber, ti arbejdsdage inden den træffer en sådan beslutning. Dog skal en kompetent national myndighed eller en udpeget national myndighed, hvis denne har til hensigt at gøre brug af et makroprudentielt redskab, underrette ECB så tidligt som muligt om, at den har identificeret en makroprudentiel eller systemisk risiko for det finansielle system, og hvor det er muligt give en nærmere beskrivelse af det påtænkte redskab. Sådanne meddelelser skal i videst muligt omfang omfatte specifikke detaljer om den påtænkte foranstaltning, herunder den dato, hvor den forventes anvendt.
2. Meddelelsen om en hensigt skal fremsendes af den kompetente nationale myndighed eller den udpegede nationale myndighed til ECB.
3. Hvis ECB gør indsigelse mod en kompetent national myndigheds eller en udpeget national myndigheds foranstaltning, skal ECB anføre sine begrundelser herfor senest fem arbejdsdage efter datoen for modtagelse af hensigtsmeddelelsen. En sådan indsigelse skal være skriftlig og anføre begrundelserne for indsigelsen. Den kompetente nationale myndighed eller den udpegede nationale myndighed skal behørigt overveje ECB's grunde, inden den går videre med beslutningen, hvor det er relevant.
Artikel 105
Udveksling af oplysninger og samarbejde i forbindelse med ECB's brug af makroprudentielle redskaber
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 5, stk. 2, skal ECB, hvis den på eget initiativ eller på anmodning af en kompetent national myndighed eller udpeget national myndighed har til hensigt at stille krav om højere kapitalbuffere eller at anvende strengere foranstaltninger, der har til formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici, samarbejde tæt med de udpegede nationale myndigheder i de berørte medlemsstater og navnlig underrette den udpegede nationale myndighed eller den kompetente nationale myndighed om sin hensigt ti arbejdsdage, inden den træffer en sådan beslutning. Dog skal ECB, hvis den har til hensigt at stille krav om højere kapitalbuffere eller at anvende strengere foranstaltninger, der har til formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici på kreditinstitutniveau i henhold til de procedurer, der er fastsat i forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU i de tilfælde, der udtrykkeligt er fastsat i EU-retten, underrette den pågældende kompetente nationale myndighed eller udpegede nationale myndighed så tidligt som muligt om, at den har identificeret en makroprudentiel eller systemisk risiko for det finansielle system, og om muligt give en nærmere beskrivelse af det påtænkte redskab. Sådanne meddelelser skal i videst muligt omfang omfatte specifikke detaljer om den påtænkte foranstaltning, herunder den dato, hvor den forventes anvendt.
2. Hvis en eller flere af de berørte kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder gør indsigelse mod ECB's påtænkte foranstaltning, skal den anføre sine grunde over for ECB senest fem arbejdsdage efter modtagelse af ECB's hensigtsmeddelelse. En sådan indsigelse skal være skriftlig og anføre begrundelserne for indsigelsen. ECB skal behørigt overveje disse grunde, inden den går videre med beslutningen, hvor det er relevant.
DEL IX
PROCEDURER FOR TÆT SAMARBEJDE
AFSNIT 1
GENERELLE PRINCIPPER OG FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 106
Procedure for etablering af et tæt samarbejde
ECB vurderer anmodninger fra medlemsstater uden for euroområdet om etablering af et tæt samarbejde i overensstemmelse med proceduren, som er fastsat i afgørelse ECB/2014/5 (16).
Artikel 107
Principper, som skal anvendes, når der er etableret et tæt samarbejde
1. Fra den dato, hvor en ECB-afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 7, stk. 2, om etablering af et tæt samarbejde mellem ECB og en kompetent national myndighed i en medlemsstat uden for euroområdet finder anvendelse, og indtil et sådant tæt samarbejde afsluttes eller suspenderes, udfører ECB de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 1 og 2, og artikel 5 omhandlede opgaver med hensyn til enheder og koncerner under tilsyn, der er etableret i den pågældende deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 6.
2. Hvis der er etableret et tæt samarbejde i henhold til SSM-forordningens artikel 7, stk. 2, befinder ECB og den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde sig, med hensyn til signifikante enheder under tilsyn og koncerner og mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn, som er etableret i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde, i en position, der svarer til signifikante enheder og koncerner under tilsyn og mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn, som er etableret i medlemsstater i euroområdet, dog med forbehold af at ECB ikke har direkte anvendelige beføjelser over signifikante enheder og koncerner under tilsyn og mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn, der er etableret i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde.
3. I overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 6 kan ECB udstede instrukser til en kompetent national myndighed i tæt samarbejde for så vidt angår signifikante enheder og koncerner under tilsyn, men kun generelle instrukser for så vidt angår mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn.
4. Det tætte samarbejde ophører på den dato, hvor undtagelsen i henhold til artikel 139 TEUF ophæves for en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med artikel 140, stk. 2, TEUF, og bestemmelserne i denne Del ophører herefter med at finde anvendelse.
Artikel 108
Retlige instrumenter vedrørende tilsyn i forbindelse med tæt samarbejde
1. Hvad angår de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 1 og 2, og artikel 5 omhandlede opgaver, kan ECB give instrukser, fremsætte anmodninger eller udstede retningslinjer.
2. Hvis ECB er af den opfattelse, at en foranstaltning, der vedrører de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 1 og 2, omhandlede opgaver, bør vedtages af den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde med hensyn til en enhed eller koncern under tilsyn, retter den følgende til den pågældende kompetente nationale myndighed:
a)
for så vidt angår en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn, en generel eller specifik instruks, en anmodning eller en retningslinje med krav om, at der udstedes en tilsynsafgørelse vedrørende den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde, eller
b)
for så vidt angår en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn, en generel instruks eller en retningslinje.
3. Hvis ECB er af den opfattelse, at en foranstaltning vedrørende de i SSM-forordningens artikel 5 omhandlede opgaver bør vedtages af den kompetente nationale myndighed eller den udpegede nationale myndighed i tæt samarbejde, kan den rette en generel eller specifik instruks, en anmodning eller en retningslinje til den pågældende kompetente nationale myndighed eller udpegede nationale myndighed med krav om, at der anvendes krav om højere kapitalbuffere eller strengere foranstaltninger med det formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici.
4. ECB fastsætter i instruksen, anmodningen eller retningslinjen en tidsfrist, inden for hvilken den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde skal have vedtaget foranstaltningen, som ikke må være mindre end 48 timer, medmindre tidligere vedtagelse heraf er nødvendig for at hindre uoprettelig skade. Ved fastsættelsen af tidsfristen skal ECB tage højde for de forvaltnings- og procesretlige bestemmelser, som den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde skal overholde.
5. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde træffer alle de foranstaltninger, som måtte være nødvendige for at efterleve ECB's instrukser, anmodninger eller retningslinjer, og underretter uden ugrundet ophold ECB om de foranstaltninger, den har truffet.
AFSNIT 2
TÆT SAMARBEJDE MED HENSYN TIL DEL III, IV, V, VIII, X OG XI
Artikel 109
Sprogordning i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
Ordningerne i artikel 23 finder tilsvarende anvendelse for de kompetente nationale myndigheder i tæt samarbejde.
Artikel 110
Vurdering af kreditinstitutters signifikans under ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del IV om fastsættelse af status for enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn som signifikante eller mindre signifikante finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at de i Del IV fastsatte procedurer kan anvendes på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn, der er etableret i dens medlemsstat.
3. Under omstændigheder, hvor det følger af Del IV, at ECB kan rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, udsteder ECB instrukser til den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde, i stedet for at rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, hvorefter den pågældende kompetente nationale myndighed retter en afgørelse til den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn i overensstemmelse med disse instrukser.
Artikel 111
Fælles procedurer i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del V om fælles procedurer finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater i tæt samarbejde, i henhold til bestemmelserne i denne artikel.
2. En kompetent national myndighed skal sikre, at de i Del V fastsatte procedurer kan anvendes på enheder under tilsyn, der er etableret i dens medlemsstat. Navnlig skal den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde sikre, at ECB modtager alle de oplysninger og al den dokumentation, som måtte være nødvendig for at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen.
3. Under omstændigheder, hvor det følger af Del V, at ECB kan rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, udsteder ECB instrukser til den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde, i stedet for at rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, hvorefter den pågældende kompetente nationale myndighed retter en afgørelse til den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn i overensstemmelse med disse instrukser.
4. Under omstændigheder, hvor det følger af Del V, at den relevante kompetente nationale myndighed kan udarbejde et udkast til afgørelse, fremsender en kompetent national myndighed i tæt samarbejde et udkast til afgørelse til ECB og anmoder om instrukser.
Artikel 112
Makroprudentielle redskaber i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
Bestemmelserne i Del VIII om samarbejde mellem ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder med hensyn til makroprudentielle opgaver og redskaber finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde.
Artikel 113
Administrative sanktioner i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del X om administrative sanktioner finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater i tæt samarbejde.
2. Under omstændigheder, hvor det følger af SSM-forordningens artikel 18 i forbindelse med nærværende forordnings Del X, at ECB kan rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, udsteder ECB instrukser til den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde, i stedet for at rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, hvorefter den pågældende kompetente nationale myndighed retter en afgørelse til den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn i overensstemmelse med disse instrukser.
3. I tilfælde hvor det følger af SSM-forordningens artikel 18 eller nærværende forordnings Del X, at den relevante kompetente nationale myndighed kan rette en afgørelse til en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn, indleder en kompetent national myndighed i tæt samarbejde en procedure med henblik på at træffe foranstaltninger til sikring af, at der kun pålægges passende administrative sanktioner efter ECB's instrukser. Den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde underretter ECB, så snart en afgørelse er blevet vedtaget.
Artikel 114
Undersøgelsesbeføjelser i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13 i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del XI, som vedrører samarbejde med hensyn til SSM-forordningens artikel 10 til 13, finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal gøre brug af undersøgelsesbeføjelserne i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13 i overensstemmelse med ECB's instrukser.
3. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal fremsende de resultater, som følger af brugen af undersøgelsesbeføjelserne i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13, til ECB.
4. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at særligt udpegede ansatte hos ECB kan deltage som observatører i en hvilken som helst undersøgelse i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13.
AFSNIT 3
TÆT SAMARBEJDE OM SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
Artikel 115
Tilsyn med signifikante enheder under tilsyn i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde
1. Del II og VI finder tilsvarende anvendelse på signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn, der er etableret i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at ECB modtager alle de oplysninger og indberetninger fra og vedrørende signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn, som den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde selv modtager, og som er nødvendige for at udføre de opgaver, som er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen.
3. Der nedsættes et fælles tilsynsteam, som fører tilsyn med de enkelte signifikante enheder under tilsyn eller signifikante koncerner under tilsyn, som er etableret i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde. Medlemmerne af det fælles tilsynsteam udpeges i overensstemmelse med artikel 4. Den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde udpeger den underkoordinator fra den kompetente nationale myndighed, som skal handle direkte i forhold til den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn i overensstemmelse med koordinatoren for det fælles tilsynsteams instrukser.
4. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at særligt udpegede ansatte hos ECB inviteres til at deltage i inspektioner på stedet, som udføres hos en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn. ECB kan fastsætte antallet af ansatte hos ECB, som skal deltage som observatører.
5. I forbindelse med konsolideret tilsyn og tilsynskollegier, og under omstændigheder, hvor et moderselskab er etableret i en medlemsstat i euroområdet eller i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet, er ECB som kompetent myndighed den konsoliderende tilsynsmyndighed og formand for tilsynskollegiet. ECB inviterer den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde til at udpege en medarbejder hos den kompetente nationale myndighed som observatør. ECB kan træffe foranstaltninger ved at give instrukser til den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde.
Artikel 116
Afgørelser vedrørende signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn
1. Uden at berøre de kompetente nationale myndigheders beføjelser med hensyn til opgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, vedtager en kompetent national myndighed i tæt samarbejde kun afgørelser med hensyn til signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn i dens medlemsstat på ECB's instrukser. Den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde kan også anmode om instrukser fra ECB.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal straks forelægge ECB enhver afgørelse med hensyn til en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn.
3. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal informere ECB om både a) afgørelser, som den vedtager i henhold til sine beføjelser til at udføre opgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, og b) afgørelser, som den vedtager i henhold til ECB's instrukser eller i overensstemmelse med bestemmelserne i denne del.
AFSNIT 4
TÆT SAMARBEJDE OM MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN OG MINDRE SIGNIFIKANTE KONCERNER UNDER TILSYN
Artikel 117
Tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn
1. Del VII finder tilsvarende anvendelse på mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde i overensstemmelse med følgende bestemmelser.
2. For at sikre konsistens i tilsynsresultaterne inden for SSM kan ECB udstede generelle instrukser og retningslinjer og fremsætte anmodninger til en kompetent national myndighed i tæt samarbejde med krav om at vedtage en tilsynsafgørelse med hensyn til mindre signifikante enheder under tilsyn eller mindre signifikante koncerner under tilsyn, som er etableret i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde. Sådanne generelle instrukser, retningslinjer og anmodninger kan omfatte grupper eller kategorier af kreditinstitutter.
3. ECB kan også rette en anmodning til en kompetent national myndighed i tæt samarbejde om at foretage en yderligere vurdering af aspekter af en væsentlig NCA-procedure som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 7, litra c), nr. ii).
AFSNIT 5
PROCEDURE I TILFÆLDE AF UENIGHED HOS EN DELTAGENDE MEDLEMSSTAT I TÆT SAMARBEJDE
Artikel 118
Procedure i tilfælde af uenighed med Tilsynsrådets udkast til afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 7, stk. 8
1. ECB underretter den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde om Tilsynsrådets færdige udkast til afgørelse med hensyn til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, som er beliggende i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde, under forbehold af fortrolighedskravene i henhold til EU-retten.
2. Hvis den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde er uenig i Tilsynsrådets færdige udkast til afgørelse, underretter den Styrelsesrådet skriftligt om begrundelserne for dens uenighed senest fem arbejdsdage efter at have modtaget det færdige udkast til afgørelse.
3. Styrelsesrådet træffer herefter afgørelse om spørgsmålet senest fem arbejdsdage efter at have modtaget en sådan underretning under fuld hensyntagen til de anførte begrundelser og underretter skriftligt den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde om begrundelserne for sin afgørelse.
4. En deltagende medlemsstat i tæt samarbejde kan anmode ECB om, at det tætte samarbejde afsluttes med umiddelbar virkning, og vil herefter ikke være bundet af en efterfølgende afgørelse fra Styrelsesrådet.
Artikel 119
Procedure i tilfælde af uenighed med Styrelsesrådets indsigelse mod et udkast fra Tilsynsrådet til afgørelse i henhold til SSM-forordningen artikel 7, stk. 7
1. ECB underretter en kompetent national myndighed i tæt samarbejde om enhver indsigelse fra Styrelsesrådet mod et færdigt udkast til afgørelse fra Tilsynsrådet.
2. Hvis den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde er uenig i Styrelsesrådets indsigelse mod Tilsynsrådets færdige udkast til afgørelse, underretter den senest fem arbejdsdage efter at have modtaget Styrelsesrådets indsigelse ECB om begrundelserne for dens uenighed.
3. Styrelsesrådet afgiver skriftlig udtalelse om den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejdes begrundede uenighed senest 30 dage efter at have modtaget den begrundede uenighed og bekræfter sin indsigelse eller trækker den tilbage med angivelse af årsagerne hertil. ECB underretter den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde herom.
4. Hvis Styrelsesrådet bekræfter sin indsigelse, kan den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde senest fem dage efter at være blevet underrettet om, at Styrelsesrådet har bekræftet sin indsigelse, meddele ECB, at den ikke vil være bundet af en eventuel afgørelse, som træffes, efter at det oprindelige færdige udkast til afgørelse, som Styrelsesrådet har gjort indsigelse mod, er blevet ændret.
ECB overvejer herefter muligheden for at suspendere eller afslutte det tætte samarbejde med den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde under behørigt hensyn til et effektivt tilsyn og træffer afgørelse herom. ECB tager navnlig hensyn til de i SSM-forordningens artikel 7, stk. 7, omhandlede overvejelser.
DEL X
ADMINISTRATIVE SANKTIONER
AFSNIT 1
DEFINITIONER OG FORHOLDET TIL RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2532/98 (17)
Artikel 120
Definition af administrative sanktioner
I denne del betyder »administrative sanktioner« en af følgende:
a)
administrative bøder som omhandlet i og pålagt i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 1
b)
bøder og tvangsbøder som omhandlet i artikel 2 i forordning (EF) nr. 2532/98 og pålagt i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 7.
Artikel 121
Forholdet til forordning (EF) nr. 2532/98
1. Hvad angår de i SSM-forordningens artikel 18, stk. 1, omhandlede procedurer, finder procedurereglerne, som er fastsat i nærværende forordning, anvendelse i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 18, stk. 4.
2. Hvad angår de i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, omhandlede procedurer, supplerer procedurereglerne, som er fastsat i nærværende forordning, de procedureregler, som er fastsat i forordning (EF) nr. 2532/98, og skal anvendes i overensstemmelse med artikel 25 og 26 i SSM-forordningen.
Artikel 122
ECB's beføjelse til at pålægge administrative sanktioner i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 7
ECB pålægger administrative sanktioner som defineret i artikel 120, litra b), i tilfælde af manglende opfyldelse af forpligtelser i henhold til ECB's forordninger og afgørelser om:
a)
signifikante enheder under tilsyn, eller
b)
mindre signifikante enheder under tilsyn, hvor de pågældende ECB-forordninger eller -afgørelser pålægger mindre signifikante enheder under tilsyn forpligtelser i forhold til ECB.
AFSNIT 2
PROCEDUREREGLER FOR PÅLÆGGELSE AF ADMINISTRATIVE SANKTIONER, BORTSET FRA TVANGSBØDER, TIL ENHEDER UNDER TILSYN I MEDLEMSSTATER I EUROOMRÅDET
Artikel 123
Nedsættelse af en uafhængig undersøgelsesenhed
1. ECB nedsætter en intern uafhængig undersøgelsesenhed (herefter »undersøgelsesenheden«), som sammensættes af efterforskere udpeget af ECB.
2. Efterforskerne må ikke være involveret i, og må ikke i to år, før de påbegynder deres stilling som efterforsker, have været involveret i, direkte eller indirekte tilsyn med eller autorisation af den pågældende enhed under tilsyn.
3. Efterforskerne udfører deres efterforskningsfunktion uafhængigt af Tilsynsrådet og Styrelsesrådet og deltager ikke i Tilsynsrådets og Styrelsesrådets drøftelser.
Artikel 124
Henvisning af påstået overtrædelse til undersøgelsesenheden
Hvis ECB under udførelsen af sine opgaver i henhold til SSM-forordningen mener, at der er grund til at nære mistanke om, at et eller flere krav:
a)
i henhold til umiddelbart gældende EU-ret, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 1, ikke overholdes eller ikke er blevet overholdt af en signifikant enhed under tilsyn, der har sit hovedkontor i en medlemsstat i euroområdet, eller
b)
i henhold til en ECB-forordning eller -afgørelse, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, ikke overholdes eller ikke er blevet overholdt af en enhed under tilsyn, som har sit hovedkontor i en medlemsstat i euroområdet,
henviser ECB anliggendet til den undersøgende enhed.
Artikel 125
Undersøgelsesenhedens beføjelser
1. Med henblik på at undersøge en påstået manglende overholdelse, som omhandlet i artikel 124, kan undersøgelsesenheden udøve de beføjelser, som ECB er tillagt i henhold til SSM-forordningen.
2. Hvis der fremsættes en anmodning til den pågældende enhed under tilsyn under udøvelse af de beføjelser, som ECB er tillagt i henhold til SSM-forordningen, i forbindelse med en efterforskning, præciserer undersøgelsesenheden genstanden for og formålet med efterforskningen.
3. Under udførelsen af sine opgaver har undersøgelsesenheden adgang til alle dokumenter og oplysninger, som ECB, og alt efter omstændighederne den relevante kompetente nationale myndighed, har indsamlet i forbindelse med deres tilsynsaktiviteter.
Artikel 126
Proceduremæssige rettigheder
1. Ved afslutningen af en undersøgelse, og før et færdigt udkast til afgørelse udarbejdes og fremsendes til Tilsynsrådet, underretter undersøgelsesenheden den pågældende enhed under tilsyn skriftligt om resultaterne af den foretagne efterforskning og om eventuelle indsigelser, som er gjort herimod.
2. I den i stk. 1 omhandlede meddelelse oplyser undersøgelsesenheden den pågældende enhed under tilsyn om dens ret til at udtale sig skriftligt til undersøgelsesenheden om de faktuelle resultater af efterforskningen og de indsigelser, som ifølge meddelelsen er gjort imod enheden, herunder de enkelte bestemmelser, som påstås ikke overholdt, og fastsætter en rimelig tidsfrist for modtagelse af sådanne udtalelser. ECB har ikke pligt til at tage hensyn til skriftlige bemærkninger, som er modtaget efter udløbet af den tidsfrist, som undersøgelsesenheden har fastsat.
3. Undersøgelsesenheden kan, efter at have givet underretning i overensstemmelse med stk. 1, også opfordre den pågældende enhed under tilsyn til at deltage i en mundtlig høring. Parterne, som er omfattet af en efterforskning, kan lade sig repræsentere ved og/eller bistå af advokater eller andre kvalificerede personer under høringen. Mundtlige høringer er ikke offentlige.
4. Retten til indsigt i undersøgelsesenhedens sagsakter, som tilkommer enheden under tilsyn, der er omfattet af efterforskningen, fastsættes i overensstemmelse med artikel 32.
Artikel 127
Tilsynsrådets undersøgelse af sagsakterne
1. Hvis en undersøgelsesenhed mener, at en enhed under tilsyn bør pålægges en administrativ sanktion, fremsender undersøgelsesenheden et forslag til et færdigt udkast til afgørelse til Tilsynsrådet, hvoraf det fremgår, at den pågældende enhed under tilsyn har begået en overtrædelse, og hvori det angives, hvilken administrativ sanktion der skal pålægges. Undersøgelsesenheden fremsender også sagsakterne i undersøgelsen til Tilsynsrådet.
2. Undersøgelsesenheden lægger kun faktuelle oplysninger og de klagepunkter, som enheden under tilsyn har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger til, til grund for det færdige udkast til afgørelse.
3. Hvis Tilsynsrådet er af den opfattelse, at de sagsakter, som undersøgelsesenheden har fremsendt, er ufuldstændige, kan den returnere sagsakterne til undersøgelsesenheden sammen med en begrundet anmodning om yderligere oplysninger. Artikel 125 finder tilsvarende anvendelse.
4. Hvis Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier er enig i undersøgelsesenhedens forslag til et færdigt udkast til afgørelse med hensyn til en eller flere overtrædelser og det faktuelle grundlag for en sådan afgørelse, vedtager den det fuldstændige udkast til afgørelse, som undersøgelsesenheden har foreslået med hensyn til den eller de overtrædelser, som den er enig i har fundet sted. I det omfang Tilsynsrådet ikke er enig med forslaget, træffes en afgørelse i henhold til de relevante stykker i denne artikel.
5. Mener Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier ikke, at de forhold, der er beskrevet i forslaget til det færdige udkast til afgørelse, som omhandlet i stk. 1, indeholder tilstrækkeligt bevis for, at der har fundet en overtrædelse sted, som omhandlet i artikel 124, kan det vedtage et færdigt udkast til afgørelse, som afslutter sagen.
6. Hvis Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier er enig i konklusionen af undersøgelsesenhedens forslag til et fuldstændigt udkast til afgørelse, hvorefter den pågældende enhed under tilsyn har begået en overtrædelse, men uenig i den foreslåede henstilling vedrørende en administrative sanktion, vedtager den det fuldstændige udkast til afgørelse og angiver nærmere den administrative sanktion, som den finder passende.
7. Hvis Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier ikke er enig i undersøgelsesenhedens forslag, men konkluderer, at enheden under tilsyn har begået en anden overtrædelse, eller at der foreligger et andet faktuelt grundlag for undersøgelsesenhedens forslag, underretter det den pågældende enhed under tilsyn skriftligt om sine resultater og om de klagepunkter, der er rejst mod den pågældende enhed under tilsyn. Artikel 126, stk. 2 til 4, finder tilsvarende anvendelse på Tilsynsrådet.
8. Tilsynsrådet udarbejder et fuldstændigt udkast til afgørelse, hvoraf det fremgår, om den pågældende enhed under tilsyn har begået en overtrædelse eller ej, og hvilke administrative sanktioner der eventuelt skal pålægges.
9. Tilsynsrådet lægger kun faktuelle oplysninger og de klagepunkter, som enheden under tilsyn har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger til, til grund for det færdige udkast til afgørelse, der forelægges Styrelsesrådet.
Artikel 128
Definition af årsomsætning med henblik på fastsættelse af en øvre grænse for administrative bøder
Den samlede årsomsætning, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 1, skal forstås som årsomsætningen, som defineret i artikel 67 i direktiv 2013/36/EU, for en enhed under tilsyn ifølge det seneste årsregnskab for enheden under tilsyn. Hvis den enhed under tilsyn, der har begået overtrædelsen, tilhører en koncern under tilsyn, udgør den pågældende samlede årsomsætning den samlede årsomsætning fra det seneste konsoliderede regnskab for koncernen under tilsyn.
AFSNIT 3
TVANGSBØDER
Artikel 129
Procedureregler for tvangsbøder
1. I tilfælde af at der foreligger en vedvarende overtrædelse af en forordning eller tilsynsafgørelse udstedt af ECB, kan ECB pålægge en tvangsbøde med henblik på at tvinge de pågældende personer til at overholde forordningen eller tilsynsafgørelsen. ECB anvender procedurereglerne i SSM-forordningens artikel 22 og nærværende forordnings Afsnit 2 i Del III.
2. En tvangsbøde skal være effektiv og forholdsmæssig. Tvangsbøder beregnes for hver dag overtrædelsen har bestået, indtil den pågældende person overholder den pågældende forordning eller tilsynsafgørelse udstedt af ECB.
3. Den øvre grænse for tvangsbøder er som fastsat i forordning (EF) nr. 2532/98. Den pågældende periode begynder at løbe på den dato, som fremgår af afgørelsen, hvorved tvangsbøden pålægges. Den tidligste dato i henhold til afgørelsen er den dato, hvor den pågældende person underrettes skriftligt om ECB's begrundelse for at pålægge en tvangsbøde.
4. Tvangsbøder kan maksimalt pålægges i en periode på seks måneder efter den dato, som er anført i den i stk. 3 omhandlede afgørelse.
AFSNIT 4
TIDSFRISTER
Artikel 130
Forældelsesfrist for pålæggelse af administrative sanktioner
1. ECB's beføjelse til at pålægge enheder under tilsyn administrative sanktioner er under forbehold af en forældelsesfrist på fem år, som regnes fra den dag, hvor overtrædelsen er begået. I tilfælde af vedvarende eller gentagne overtrædelser regnes forældelsesfristen fra den dag, hvor overtrædelsen ophører.
2. Ved enhver foranstaltning, der træffes af ECB i forbindelse med en undersøgelse eller procedure vedrørende en manglende overholdelse i henhold til artikel 124, afbrydes forældelsesfristen for pålæggelse af administrative sanktioner. Forældelsesfristen afbrydes med virkning fra den dato, hvor foranstaltningen meddeles den berørte enhed under tilsyn.
3. Forældelsesfristen løber på ny efter hver afbrydelse. Forældelsesfristen udløber dog senest den dag, hvor der er forløbet en periode svarende til den dobbelte forældelsesfrist, uden at ECB har pålagt en administrativ sanktion. Denne periode forlænges med den tid, hvor forældelsesfristen har været stillet i bero i henhold til stk. 5.
4. Forældelsesfristen for pålæggelse af administrative sanktioner stilles i bero for en hvilken som helst periode, hvorunder ECB's Styrelsesråds afgørelse er genstand for revision ved Det Administrative Klagenævn eller appel ved Domstolen.
5. Forældelsesfristen stilles også i bero i en tilsvarende periode, hvis der verserer en straffesag mod enheden under tilsyn i forbindelse med de samme faktiske forhold.
Artikel 131
Forældelsesfrist for tvangsfuldbyrdelse af administrative sanktioner
1. ECB's beføjelse til at tvangsfuldbyrde en afgørelse truffet i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 1 og 7, er under forbehold af en forældelsesfrist på fem år, som regnes fra den dato, hvor den pågældende afgørelse vedtages.
2. Ved enhver foranstaltning, som ECB træffer med henblik på tvangsinddrivelse af en bøde eller håndhævelse af betalingsvilkårene og -betingelserne for den pågældende administrative sanktion, afbrydes forældelsesfristen for tvangsfuldbyrdelse af administrative sanktioner.
3. Forældelsesfristen løber på ny efter hver afbrydelse.
4. Forældelsesfristen for tvangsfuldbyrdelse af administrative sanktioner stilles i bero, så længe:
a)
der indrømmes en betalingsordning
b)
tvangsfuldbyrdelsen er stillet i bero i henhold til en afgørelse truffet af enten ECB's Styrelsesråd eller Domstolen.
AFSNIT 5
OFFENTLIGGØRELSE AF AFGØRELSER OG UDVEKSLING AF OPLYSNINGER
Artikel 132
Offentliggørelse af afgørelser vedrørende administrative sanktioner
1. ECB offentliggør på sit websted uden ugrundet ophold, og efter at afgørelsen er blevet meddelt den berørte enhed under tilsyn, enhver afgørelse om pålæggelse af en administrativ sanktion, som defineret i artikel 120, over for en enhed under tilsyn i en deltagende medlemsstat, herunder oplysninger om overtrædelsens art og identiteten på den berørte enhed under tilsyn, medmindre offentliggørelse på denne måde vil:
a)
skade stabiliteten på de finansielle markeder eller en igangværende strafferetlig efterforskning, eller
b)
i det omfang, hvor dette kan fastslås, vil påføre enheden under tilsyn uforholdsmæssig stor skade.
I disse tilfælde offentliggøres afgørelser om administrative sanktioner i anonymiseret form. Alternativt, hvor de omhandlede omstændigheder forventes at ophøre inden for et rimeligt tidsrum, kan offentliggørelsen i henhold til dette stykke udsættes i et sådant rimeligt tidsrum.
2. Hvis der verserer en appel ved Domstolen vedrørende en afgørelse, som er truffet i henhold til stk. 1, offentliggør ECB uden ugrundet ophold også oplysninger på sit officielle websted om status for den pågældende appel og udfaldet heraf.
3. ECB sikrer, at oplysninger, der offentliggøres i henhold til stk. 1 og 2, er tilgængelige på dets officielle websted i mindst fem år.
Artikel 133
Underretning af EBA
Under forbehold af kravene om tavshedspligt i henhold til SSM-forordningens artikel 27 underretter ECB EBA om alle administrative sanktioner, som defineret i artikel 120, som pålægges en enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet, herunder enhver appel af sådanne sanktioner og udfaldet heraf.
AFSNIT 6
SAMARBEJDE MELLEM ECB OG DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDER I MEDLEMSSTATER I EUROOMRÅDET I HENHOLD TIL SSM-FORORDNINGENS ARTIKEL 18, STK. 5
Artikel 134
Signifikante enheder under tilsyn
1. Hvad angår signifikante enheder under tilsyn, indleder de kompetente nationale myndigheder kun procedurer på ECB's anmodning, hvor det er nødvendigt for at udføre de opgaver, som er overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, med henblik på at træffe foranstaltninger til sikring af, at passende sanktioner anvendes i tilfælde, som ikke er omfattet af SSM-forordningens artikel 18, stk. 1. Sådanne tilfælde omfatter anvendelsen af:
a)
andre sanktioner end økonomiske i tilfælde af juridiske eller fysiske personers manglende overholdelse af umiddelbart gældende EU-ret og enhver bøde i tilfælde af fysiske personers manglende overholdelse af umiddelbart gældende EU-ret
b)
enhver bøde eller anden sanktion end bøde i tilfælde af juridiske eller fysiske personers manglende overholdelse af enhver national ret, der gennemfører relevante EU-direktiver
c)
enhver bøde eller anden sanktion end bøde, som skal pålægges i overensstemmelse med relevant national lovgivning, hvorefter de kompetente nationale myndigheder i medlemsstater i euroområdet tillægges særlige beføjelser, der for nærværende ikke kræves i henhold til den relevante EU-ret.
Bestemmelserne i dette stykke berører ikke muligheden for, at en kompetent national myndighed kan indlede procedurer på eget initiativ vedrørende anvendelsen af national lovgivning for opgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB.
2. En kompetent national myndighed kan rette henvendelse til og bede ECB om at anmode den kompetente nationale myndighed om at indlede en procedure i de i stk. 1 omhandlede tilfælde.
3. En kompetent national myndighed i en deltagende medlemsstat underretter ECB, når en sanktionsprocedure, som er indledt på ECB's anmodning i henhold til stk. 1, afsluttes. ECB underrettes navnlig om eventuelle pålagte sanktioner.
Artikel 135
Indberetning vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn
Den relevante kompetente nationale myndighed underretter regelmæssigt ECB om alle de administrative sanktioner, som pålægges mindre signifikante enheder i forbindelse med udøvelsen af dens tilsynsopgaver.
AFSNIT 7
STRAFFELOVSOVERTRÆDELSER
Artikel 136
Beviser for faktiske forhold, som kan medføre en straffelovsovertrædelse
Hvis ECB under udførelsen af sine opgaver i henhold til SSM-forordningen har grund til at nære mistanke om, at der er blevet begået en straffelovsovertrædelse, anmodes den pågældende kompetente nationale myndighed om at henvise sagen til de behørige myndigheder med henblik på undersøgelse og eventuel strafferetlig forfølgelse i overensstemmelse med national ret.
AFSNIT 8
INDTÆGTER FRA SANKTIONER
Artikel 137
Indtægter fra sanktioner
Indtægterne fra administrative sanktioner, som ECB har pålagt i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 1 og 7, tilfalder ECB.
DEL XI
ADGANG TIL OPLYSNINGER, INDBERETNINGER, UNDERSØGELSER OG INSPEKTION PÅ STEDET
AFSNIT 1
GENERELLE PRINCIPPER
Artikel 138
Samarbejde mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder med hensyn til de i SSM-forordningens artikel 10 til 13 omhandlede beføjelser
Bestemmelserne, som er fastsat i denne del, finder anvendelse på signifikante enheder under tilsyn. De finder også anvendelse på mindre signifikante enheder under tilsyn, hvis ECB i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra d), beslutter at gøre brug af de i SSM-forordningens artikel 10 til 13 omhandlede beføjelser med hensyn til en mindre signifikant enhed under tilsyn. Dette berører dog ikke den kompetente nationale myndigheds kompetence til at føre tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 6.
AFSNIT 2
SAMARBEJDE MED HENSYN TIL ANMODNINGER OM OPLYSNINGER
Artikel 139
Ad hoc-anmodninger om oplysninger i henhold til SSM-forordningens artikel 10
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 10 og i overensstemmelse med relevant EU-ret kan ECB kræve, at en juridisk eller fysisk person, som omhandlet i forordningens artikel 10, stk. 1, fremsender alle de oplysninger, der måtte være nødvendige for at udøve de opgaver, som ECB er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. ECB præciserer, hvilke oplysninger der ønskes, og en rimelig tidsfrist for fremsendelse af disse til ECB.
2. Før der stilles krav om fremsendelse af oplysninger i henhold til SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, tager ECB først hensyn til de oplysninger, som de kompetente nationale myndigheder allerede har til rådighed.
3. ECB stiller en kopi af alle oplysninger, som modtages fra den juridiske eller fysiske person, som anmodningen om oplysninger er blevet rettet til, til rådighed for den pågældende kompetente nationale myndighed.
AFSNIT 3
RAPPORTERING
Artikel 140
Opgaver vedrørende tilsynsrapportering til de kompetente myndigheder
1. ECB er ansvarlig for at sikre overholdelse af den relevante EU-ret, som pålægger kreditinstitutter krav med hensyn til indberetning til de kompetente myndigheder.
2. Til dette formål tilkommer det ECB at udføre de opgaver og udøve de beføjelser med hensyn til signifikante enheder under tilsyn, som er fastsat i den relevante EU-ret om tilsynsrapportering. Det tilkommer de kompetente nationale myndigheder at udføre de opgaver og udøve de beføjelser vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn, som er fastsat i den relevante EU-ret om indberetning til de kompetente myndigheder.
3. Uden at berøre stk. 2, og medmindre andet fremgår, indberetter den enkelte enhed under tilsyn de oplysninger til den relevante kompetente nationale myndighed, som skal indberettes regelmæssigt i overensstemmelse med den relevante EU-ret. Medmindre andet fremgår specifikt, fremsendes alle oplysninger, som er indberettet af enheder under tilsyn, til de kompetente nationale myndigheder. Disse udfører den indledende datakontrol og stiller oplysningerne til rådighed for ECB.
4. ECB organiserer processen vedrørende indsamling og gennemgang af kvaliteten af de data, som enhederne under tilsyn har indberettet, under forbehold af og i overensstemmelse med den relevante EU-ret og EBA's gennemførelsesmæssige tekniske standarder.
Artikel 141
Anmodning om oplysninger med regelmæssige mellemrum i henhold til SSM-forordningens artikel 10
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 10, navnlig ECB's beføjelse til at kræve oplysninger udleveret med regelmæssige mellemrum og i særlige formater til tilsynsformål og dertil knyttede statistiske formål, og med forbehold af og i overensstemmelse med den relevante EU-ret, kan ECB kræve, at enheder under tilsyn indberetter yderligere tilsynsmæssige oplysninger, når disse oplysninger er nødvendige for, at ECB kan udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. Under forbehold af bestemmelserne i den relevante EU-ret kan ECB navnlig præcisere, hvilke kategorier af oplysninger der skal indberettes, samt processer, formater, hyppighed og tidsfrister for fremsendelse af de pågældende oplysninger.
2. Hvis ECB kræver, at juridiske eller fysiske personer, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, skal udlevere oplysninger med regelmæssige mellemrum, finder artikel 140, stk. 3 og 4, i nærværende forordning tilsvarende anvendelse.
AFSNIT 4
SAMARBEJDE OM GENERELLE UNDERSØGELSER
Artikel 142
Iværksættelse af en generel undersøgelse i henhold til SSM-forordningens artikel 11
ECB foretager en undersøgelse af en juridisk eller fysisk person, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, på baggrund af en ECB-afgørelse. En sådan afgørelse skal uden undtagelse indeholde:
a)
det retlige grundlag for afgørelsen og formålet hermed
b)
en hensigt om at udøve de beføjelser, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 11, stk. 1
c)
oplysning om, at hvis personen, som er genstand for undersøgelsen, lægger hindringer i vejen for undersøgelsen, vil det blive betragtet som en overtrædelse af en ECB-afgørelse som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, uden at det berører den nationale ret som fastlagt i SSM-forordningens artikel 11, stk. 2.
AFSNIT 5
INSPEKTION PÅ STEDET
Artikel 143
ECB-afgørelse om at foretage inspektion på stedet i henhold til SSM-forordningens artikel 12
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 12 og med henblik på at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen, udpeger ECB team, der udfører inspektion på stedet, jf. artikel 144, som skal udføre alle nødvendige inspektioner på stedet af det forretningssted, som tilhører den i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, omhandlede juridiske person.
2. Uden at berøre artikel 142 og i henhold til SSM-forordningens artikel 12, stk. 3, foretages inspektioner på stedet på baggrund af en ECB-afgørelse, som mindst skal præcisere følgende:
a)
genstand og formål med inspektionen på stedet, og
b)
oplysning om, at hvis den juridiske person, som er genstand for inspektionen på stedet, lægger hindringer i vejen for inspektionen, vil det blive betragtet som en overtrædelse af en ECB-afgørelse som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, uden at det berører den nationale ret som fastlagt i SSM-forordningens artikel 11, stk. 2.
3. Hvis inspektionen på stedet efterfølger en undersøgelse, som er foretaget på baggrund af en ECB-afgørelse, som omhandlet i artikel 142, og hvis inspektionen på stedet har samme formål og omfang som undersøgelsen, skal embedsmændene fra og andre personer bemyndiget af ECB og af en kompetent national myndighed gives adgang til forretningslokaler og fast ejendom, som tilhører den juridiske person, der er genstand for en inspektion, på baggrund af den samme afgørelse i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 12, stk. 2 og 4, og uden at berøre forordningens artikel 13.
Artikel 144
Nedsættelse og sammensætning af team, der udfører inspektion på stedet
1. ECB er ansvarlig for nedsættelse og sammensætning af team, der udfører inspektion på stedet, under inddragelse af de kompetente nationale myndigheder i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 12.
2. ECB udpeger en leder for teamet der udfører inspektion på stedet blandt ECB's og de kompetente nationale myndigheders medarbejdere.
3. ECB og de kompetente nationale myndigheder drøfter indbyrdes og aftaler, hvordan de kompetente nationale myndigheders ressourcer skal anvendes med henblik på de fælles tilsynsteams.
Artikel 145
Procedure og meddelelse om inspektion på stedet
1. ECB underretter den juridiske person, der er genstand for inspektionen på stedet, om den i artikel 143, stk. 2, omhandlede ECB-afgørelse og om identiteten på medlemmerne af teamet der udfører inspektion på stedet, mindst fem arbejdsdage før inspektionen på stedet påbegyndes. Den underretter de kompetente nationale myndigheder i den medlemsstat, hvor inspektionen på stedet skal gennemføres, mindst en uge før den juridiske person, der er genstand for inspektionen på stedet, underrettes om den pågældende inspektion.
2. ECB kan, i det omfang det er nødvendigt for at udføre en inspektion korrekt og effektivt, foretage inspektion på stedet uden forudgående at varsle enheden under tilsyn. Den kompetente nationale myndighed skal underrettes så hurtigt som muligt, før en sådan inspektion på stedet påbegyndes.
Artikel 146
Gennemførelse af inspektioner på stedet
1. Inspektionen på stedet skal gennemføres under overholdelse af de instrukser, som lederen af teamet der udfører inspektion på stedet udsteder.
2. Hvis enheden, der er genstand for inspektionen på stedet, er en signifikant enhed under tilsyn, har lederen af teamet der udfører inspektion på stedet ansvar for koordineringen mellem teamet der udfører inspektion på stedet og det fælles tilsynsteam, som er ansvarligt for tilsynet med den signifikante enhed under tilsyn.
DEL XII
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 147
Påbegyndelse af ECB's direkte tilsyn, når ECB varetager sine opgaver for første gang
1. Mindst to måneder før den 4. november 2014 retter ECB en afgørelse til hver enkelt enhed under tilsyn, over for hvilken den varetager de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen, hvori den bekræfter, at den pågældende enhed er en signifikant enhed under tilsyn. For enheder, der er medlemmer af en signifikant koncern under tilsyn, meddeler ECB ECB-afgørelsen til enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, og sikrer, at alle enheder under tilsyn inden for den signifikante koncern under tilsyn er behørigt underrettet. Disse afgørelser får virkning fra den 4. november 2014.
2. Hvis ECB påbegynder at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget, før den 4. november 2014, skal den, uden at det berører stk. 1, rette en afgørelse til den pågældende enhed og til de relevante kompetente nationale myndigheder. Medmindre andet fremgår, får en sådan afgørelse virkning ved modtagelse heraf. Den pågældende kompetente nationale myndighed underrettes hurtigst muligt på forhånd om hensigten om at udstede en sådan afgørelse.
3. Før en afgørelse vedtages i henhold til stk. 1, skal ECB give den pågældende enhed under tilsyn mulighed for at fremsætte skriftlige bemærkninger.
Artikel 148
Fastsættelse af formatet for rapporten om tilsynshistorik og risikoprofil, som de kompetente nationale myndigheder skal forelægge for ECB
1. De kompetente nationale myndigheder fremsender senest den 4. august 2014 oplysninger til ECB om identiteten på de kreditinstitutter, som de har meddelt tilladelse, samt en rapport over disse kreditinstitutter i det format, som ECB har fastsat.
2. Hvis ECB påbegynder udførelsen af de opgaver, som den er blevet overdraget, før den 4. november 2014, kan den, uden at det berører stk. 1, anmode de kompetente nationale myndigheder om at fremsende oplysninger til ECB om identiteten på de relevante kreditinstitutter samt en rapport i det format, som ECB har fastsat, inden for en rimelig tidsfrist, som skal fremgå af anmodningen.
Artikel 149
Kontinuitet i de eksisterende procedurer
1. Hvis en kompetent national myndighed har indledt tilsynsprocedurer, som ECB får kompetence til at udføre i henhold til SSM-forordningen, og dette sker før den 4. november 2014, finder procedurerne fastsat i artikel 48 anvendelse, medmindre ECB bestemmer andet.
2. Som undtagelse til artikel 48 gælder denne artikel for fælles procedurer.
Artikel 150
Tilsynsafgørelser truffet af kompetente nationale myndigheder
Uden at berøre ECB's udøvelse af de beføjelser, som den er tillagt i henhold til SSM-forordningen, berøres tilsynsafgørelser truffet af kompetente nationale myndigheder før den 4. november 2014 ikke.
Artikel 151
Medlemsstater, der får euroen som valuta
1. Under forbehold af stk. 2, og under omstændigheder, hvor en dispensation i henhold til artikel 139 TEUF, er ophævet for en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 140, stk. 2, TEUF, finder artikel 148 til 150 tilsvarende anvendelse med hensyn til tilsynsprocedurer eller afgørelser, der er iværksat eller truffet af den kompetente nationale myndighed i en sådan medlemsstat.
2. Henvisningen til 4. november 2014 i artikel 149 og 150 skal forstås som en henvisning til den dato, hvor euroen vedtages i den pågældende medlemsstat.
Artikel 152
Kontinuitet i de eksisterende ordninger
Alle eksisterende samarbejdsordninger med andre myndigheder, som en kompetent national myndighed har indgået i før den 4. november 2014, og som i hvert fald delvist omfatter opgaver, som i henhold til SSM-forordningen er blevet overdraget til ECB, finder fortsat anvendelse. ECB kan beslutte at deltage i sådanne eksisterende samarbejdsordninger i overensstemmelse med den procedure, som finder anvendelse på de pågældende ordninger, eller etablere nye samarbejdsordninger med tredjeparter for de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. En kompetent national myndighed fortsætter kun med at anvende eksisterende samarbejdsordninger i det omfang, de ikke erstattes af ECB-samarbejdsordninger. Hvor det er nødvendigt for gennemførelsen af de eksisterende samarbejdsordninger, er den kompetente nationale myndighed ansvarlig for at bistå ECB, navnlig med udøvelsen af sine rettigheder og opfyldelsen af sine forpligtelser i henhold til ordningerne, i koordination med ECB.
Artikel 153
Endelige bestemmelser
Denne forordning træder i kraft dagen efter, at den er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 16. april 2014.