РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 208/2013 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2013 година
относно изискванията за проследяване на кълновете и на семената, предназначени за производство на кълнове
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (1), и по-специално член 18, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 178/2002 са установени общите принципи в сферата на хранителната промишленост като цяло и в частност тяхната безопасност на равнището на Съюза и на национално равнище. Съгласно член 18 от посочения регламент на всички етапи на производството, преработката и разпространението се създава възможност за проследяване на храни, фуражи, животни, които се отглеждат за производство на храни, и на всякакви други вещества, които са предназначени за или се очаква да бъдат вложени в дадена храна или фураж.
(2)
В посочения член се предвижда също така, че стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост трябва да могат да установяват всяко лице, което им е доставило храна, както и да разполагат със системи и процедури с цел установяване на другите предприятия, на които са доставени продуктите им. Тази информация трябва да се предоставя на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
(3)
Като най-вероятен източник на избухналия в Съюза през май 2011 г. хранителен епидемичен взрив на шига токсин продуцираща Е. Coli (STEC) бяха посочени покълнали семена.
(4)
На 20 октомври 2011 г. Европейският орган за безопасност на храните („ЕОБХ“) прие научно становище относно рисковете, които създава шига токсин продуциращата Escherichia coli (STEC) и други патогенни бактерии в семена и покълнали семена (2). В становището си ЕОБХ заключава, че замърсяването на сухи семена с бактериални патогени е най-вероятният първоизточник на свързаните с кълнове хранителни епидемични взривове. Освен това в становището се посочва, че поради високата влажност и благоприятната температура в процеса на покълване бактериалните патогени върху сухите семена могат да се умножат, в резултат на което да възникне риск за общественото здраве.
(5)
Проследяването е ефикасно средство, което гарантира безопасността на храните, тъй като позволява те да се проследяват на всички етапи на производството, преработката и разпространението и по този начин дава възможност за бърза реакция в случай на хранителни епидемични взривове. По-специално, чрез възможността за проследяване на някои храни от неживотински произход може да се подпомогне изтеглянето на представляващите опасност храни от пазара, с което се защитават потребителите.
(6)
С цел гарантиране на проследяването в съответствие с член 18 от Регламент (ЕО) № 178/2002 следва винаги да са посочени наименованията и адресите както на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, който доставя кълновете или семената, предназначени за производство на кълнове, така и на субекта, на когото се доставят тези семена или кълнове. Посоченото изискване се основава на подхода „стъпка назад - стъпка напред“, който предполага, че стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост разполагат със система, която им дава възможност да установяват непосредствените си доставчици и непосредствените си клиенти, освен ако са крайни потребители.
(7)
Условията за производство на кълнове могат да представляват риск за общественото здраве, тъй като могат до доведат до значително умножаване на патогените в храната. В случай на хранителен взрив, свързан с потреблението на кълнове, бързото проследяване на засегнатите стоки е от ключово значение за ограничаване на въздействието на такъв взрив върху общественото здраве.
(8)
Освен това търговията със семена, предназначени за производство на кълнове, е широкоразпространена, което допълнително увеличава необходимостта от проследяване.
(9)
Следователно в настоящия регламент следва да се определят конкретни правила за проследяване на кълновете и на семената, предназначени за производство на кълнове.
(10)
По-специално е целесъобразно да се предвиди изискването стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост да предоставят допълнителна информация за обема или количеството на такива семена или кълнове, датата на изпращане, както и номер за справка, чрез който да се идентифицира партидата, и подробно описание на семената или кълновете.
(11)
С цел намаляване на административната тежест върху стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост е целесъобразно да се създадат гъвкави условия относно формата, в който те да съхраняват записите и да предават съответната информация като част от изискванията, свързани с проследяването.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правила за проследяване на партиди от:
i)
кълнове;
ii)
семена, предназначени за производство на кълнове.
Настоящият регламент не се прилага за кълнове, които са преминали обработка, при която са предотвратени микробиологическите опасности и която е съвместима със законодателството на Европейския съюз.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кълнове“ е продуктът, получен при покълването на семена и развитието им във водна или друга среда, събран преди да се развият същинските листа и предназначен да бъде консумиран цял, включително семето;
б)
„партида“ е количество кълнове или семена, предназначени за производство на кълнове - с едно и също таксономично име, които са изпратени в един и същи ден от едно и също предприятие към едно и също местоназначение. Една пратка може да съдържа една или повече партиди. Семената с различни таксономични имена обаче, които са смесени в една опаковка и са предназначени за покълване заедно, както и кълновете, получени от тях, също се смятат за една партида.
Освен това за целите на настоящия регламент се прилага определението за „пратка“ в член 2 от Регламент (ЕС) № 211/2013 на Комисията (3).
Член 3
Изисквания относно възможността за проследяване
1. Стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост гарантират, че на всички етапи на производството, преработката и разпространението посочената по-долу информация по отношение на партидите семена, предназначени за производството на кълнове, или на партидите кълнове се съхранява в записи. Също така стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост гарантират, че информацията, необходима за целите на съответствието с настоящите разпоредби, е предадена на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, на когото се доставят семената или кълновете:
а)
точно описание на семената или кълновете, включително таксономичното име на растението;
б)
обемът или количеството на доставените семена или кълнове;
в)
в случаите, когато семената или кълновете са изпратени от друг стопански субект в сферата на хранителната промишленост - наименованието и адресът на:
i)
стопанския субект, от когото са изпратени семената или кълновете;
ii)
получателят (собственикът), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, от когото са изпратени семената или кълновете;
г)
наименованието и адресът на стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, до когото се изпращат семената или кълновете;
д)
наименованието и адресът на получателя (собственика), ако последният е различен от стопанския субект в сферата на производството на храни, до когото се изпращат семената или кълновете;
е)
номер за справка, чрез който да се идентифицира партидата при възможност;
ж)
датата на изпращане.
2. Информацията, посочена в параграф 1, може да се съхранява под формата на записи и да се предава във всяка подходяща форма, при условие че е лесно откриваема от стопанския субект в сферата на хранителната промишленост, на когото са доставени семената или кълновете.
3. Стопанските субекти в сферата на хранителната промишленост трябва да изпращат всекидневно съответната информация, посочена в параграф 1. Записите, посочени в параграф 1, се актуализират всекидневно и се съхраняват за достатъчно дълъг период от време след предполагаемата дата на консумация на кълновете.
4. Стопанският субект в сферата на хранителната промишленост предоставя без излишно забавяне информацията, посочена в параграф 1, на компетентните органи при поискване от тяхна страна.
Член 4
Изисквания за проследяването при вносните семена и кълнове
1. Към пратките от семена, предназначени за производство на кълнове, и към пратките от кълнове - при внос в Съюза, трябва да има приложен сертификат, както е предвидено в член 3 от Регламент (ЕС) № 211/2013.
2. Стопанският субект в сферата на хранителната промишленост, който внася семена или кълнове, съхранява сертификата, посочен в параграф 1, за достатъчно дълъг период от време след предполагаемата дата на консумация на кълновете.
3. Всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, който се занимава с вносни семена, предназначени за производство на кълнове, предоставя копия от сертификата, посочен в параграф 1, на всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, до когото са изпратени семената, до получаването им от страна на производителя на кълнове.
Ако семената, предназначени за производство на кълнове, се опаковат и продават на дребно, всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, който борави с вносните семена, предоставя копие от сертификата, посочен в параграф 1, на всеки стопански субект в сферата на хранителната промишленост, на когото са изпратени семената, преди те да бъдат опаковани за продажба на дребно.
Член 5
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2013 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 208/2013
af 11. marts 2013
om sporbarhedskrav for spirer og frø beregnet til produktion af spirer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (1), særlig artikel 18, stk. 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EF) nr. 178/2002 er der fastlagt generelle principper, som i Unionen og på nationalt plan skal finde anvendelse på fødevarer og foder generelt og på fødevare- og fodersikkerhed i særdeleshed. Ifølge artikel 18 i samme forordning skal sporbarheden i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled sikres for fødevarer, foder og dyr, der anvendes i fødevareproduktionen, samt for ethvert andet stof, der er beregnet til, eller som kan forventes at blive tilsat en fødevare eller et foder.
(2)
Ifølge samme artikel skal fødevarevirksomhedsledere være i stand til at identificere enhver person, der har leveret en fødevare til dem, og de skal også have etableret systemer og procedurer til at identificere de andre virksomheder, hvortil deres produkter er leveret. Disse oplysninger stilles til rådighed for den kompetente myndighed, hvis den anmoder herom.
(3)
Efter udbruddene af shigatoksinproducerende E. coli (STEC) i maj 2011 i Unionen blev forbruget af spirer udpeget som den mest sandsynlige kilde til udbruddene.
(4)
Den 20. oktober 2011 vedtog Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) en videnskabelig udtalelse om risikoen ved shigatoksinproducerende Escherichia coli (STEC) og andre patogene bakterier i frø og spirer (2). EFSA konkluderer i sin udtalelse, at kontamineringen af tørre frø med bakteriepatogener er den mest sandsynlige oprindelige kilde til de spirerelaterede udbrud. Desuden fremgår det af udtalelsen, at som følge af den høje fugtighed og den gunstige temperatur under spiringen kan bakteriepatogener på tørre frø formere sig under spiringen og udgøre en risiko for folkesundheden.
(5)
Sporbarhed er et effektivt redskab til at sikre fødevaresikkerhed, da den muliggør sporing af en fødevare i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled og dermed en hurtig reaktion i tilfælde af fødevarebårne udbrud. Navnlig sporbarhed for visse fødevarer af ikke-animalsk oprindelse kan medvirke til tilbagetrækning af usikre fødevarer fra markedet og dermed beskytte forbrugerne.
(6)
For at sikre sporbarheden, jf. artikel 18 i forordning (EF) nr. 178/2002, bør navn og adresse på både lederen af den fødevarevirksomhed, der leverer de spirer eller de frø, som er beregnet til produktion af spirer, og lederen af den fødevarevirksomhed, hvortil frøene eller spirerne er leveret, altid være tilgængelige. Kravet hviler på tilgangen »ét led tilbage« og »ét led frem«, som indebærer, at fødevarevirksomhedsledere har etableret et system, der sætter dem i stand til at identificere deres direkte leverandør(er) og deres direkte aftager(e), bortset fra når disse er de endelige forbrugere.
(7)
Betingelserne for produktion af spirer kan udgøre en potentielt høj risiko for folkesundheden, da de kan føre til en betydelig formering af fødevarebårne patogener. I tilfælde af et fødevarebårent udbrud i forbindelse med forbruget af spirer er hurtig sporing af de pågældende varer derfor afgørende for at begrænse virkningen på folkesundheden af et sådant udbrud.
(8)
Desuden er handelen med frø beregnet til produktion af spirer udbredt, hvilket øger behovet for sporbarhed.
(9)
Der bør derfor fastsættes særlige bestemmelser for sporbarheden af spirer og frø beregnet til produktion af spirer i nærværende forordning.
(10)
Der bør navnlig fastsættes det krav, at fødevarevirksomhedsledere afgiver yderligere oplysninger om omfanget eller mængden af sådanne frø og spirer, afsendelsesdatoen sammen med en reference til identifikation af batchen og en detaljeret beskrivelse af frøene eller spirerne.
(11)
For at nedbringe den administrative byrde, der pålægges fødevarevirksomhedsledere, bør der være fleksibilitet, for så vidt angår det format, som fødevarevirksomhedsledere anvender til at registrere og videregive relevante oplysninger som led i sporbarhedskravene.
(12)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes der bestemmelser om sporbarheden af batcher af:
i)
spirer
ii)
frø, der er beregnet til produktion af spirer.
Forordningen finder ikke anvendelse på spirer, efter at de har undergået en behandling, som eliminerer mikrobiologiske farer, og som er i overensstemmelse med EU-lovgivningen.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »spirer«: et produkt, der er fremstillet ved spiring af frø og deres udvikling i vand eller et andet medium, høstet før udvikling af rigtige blade og beregnet til at spises helt, inklusive frøet
b) »batch«: en mængde spirer eller frø beregnet til produktion af spirer med samme taksonomiske navn, som afsendes fra samme virksomhed til samme bestemmelsessted samme dag. En eller flere batcher kan udgøre en sending. Frø med et andet taksonomisk navn, der er blandet i samme pakning og beregnet til at blive spiret sammen, og spirer heraf betragtes dog også som én batch.
Desuden finder definitionen på »sending« i artikel 2 i Kommissionens forordning (EU) nr. 211/2013 (3) anvendelse i denne forordning.
Artikel 3
Sporbarhedskrav
1. Fødevarevirksomhedsledere sikrer i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled, at følgende oplysninger vedrørende batcherne af frø beregnet til produktion af spirer eller batcherne af spirer registreres. Fødevarevirksomhedslederen sikrer også, at de oplysninger, der er nødvendige for at overholde disse bestemmelser, videregives til den fødevarevirksomhedsleder, som frøene eller spirerne leveres til:
a)
en nøjagtig beskrivelse af frøene eller spirerne, herunder plantens taksonomiske navn
b)
omfanget eller mængden af de leverede frø eller spirer
c)
hvis frøene eller spirerne er afsendt af en anden fødevarevirksomhedsleder, navn og adresse på:
i)
lederen af den fødevarevirksomhed, hvorfra frøene eller spirerne er afsendt
ii)
afsenderen (ejeren), hvis denne ikke er den samme som lederen af den fødevarevirksomhed, hvorfra frøene eller spirerne er afsendt
d)
navn og adresse på lederen af den fødevarevirksomhed, hvortil frøene eller spirerne er afsendt
e)
navn og adresse på modtageren (ejeren), hvis denne ikke er den samme som lederen af den fødevarevirksomhed, hvortil frøene eller spirerne er afsendt
f)
en reference til identifikation af batchen, hvis det er relevant
g)
afsendelsesdatoen.
2. De i stk. 1 omhandlede oplysninger kan opføres i registre og videregives i et passende format, forudsat at de er let genfindelige for den fødevarevirksomhedsleder, som frøene eller spirerne leveres til.
3. Fødevarevirksomhedslederne videregiver de i stk. 1 omhandlede relevante oplysninger dagligt. De i stk. 1 omhandlede registre ajourføres dagligt og opbevares i et tilstrækkeligt tidsrum efter, at det antages, at spirerne er blevet forbrugt.
4. Fødevarevirksomhedslederen afgiver de i stk. 1 omhandlede oplysninger til den kompetente myndighed på anmodning uden unødig forsinkelse.
Artikel 4
Sporbarhedskrav for importerede frø og spirer
1. Sendinger af frø beregnet til produktion af spirer og sendinger af spirer ledsages, når de importeres til Unionen, af et certifikat, jf. artikel 3 i forordning (EU) nr. 211/2013.
2. Fødevarevirksomhedslederen, der importerer frø eller spirer, opbevarer det i stk. 1 omhandlede certifikat i et tilstrækkeligt tidsrum efter, at må antages, at spirerne er blevet forbrugt.
3. Enhver fødevarevirksomhedsleder, som håndterer de importerede frø beregnet til produktion af spirer, forsyner alle fødevarevirksomhedsledere, som frøene afsendes til, indtil frøene modtages af producenterne af spirer, med kopier af det i stk. 1 omhandlede certifikat.
Hvis frø beregnet til produktion af spirer sælges i detailpakninger, forsyner enhver fødevarevirksomhedsleder, som håndterer de importerede frø beregnet til produktion af spirer, alle fødevarevirksomhedsledere, som frøene afsendes til, indtil de pakkes til detailsalg, med kopier af det i stk. 1 omhandlede certifikat.
Artikel 5
Ikrafttrædelse og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juli 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 2013.