ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1396/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 октомври 2014 година
за установяване на план за премахване на изхвърления улов в Балтийско море
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 6 и член 18, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1380/2013 има за цел постепенното прекратяване на изхвърлянето на улов в рибарството на целия ЕС, като се въведе задължение за разтоварване по отношение на видовете, за които са въведени ограничения на улова.
(2)
С член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 Комисията се оправомощава да приема планове за премахване на изхвърления улов посредством делегирани актове за период до три години въз основа на съвместни препоръки, разработени от държавите членки след допитване до съответните консултативни съвети.
(3)
Дания, Германия, Естония, Латвия, Литва, Полша, Финландия и Швеция имат пряк управленски интерес в областта на рибарството в Балтийско море. Тези държави членки представиха съвместна препоръка (2) на Комисията след допитване до Консултативния съвет за Балтийско море. Получени бяха също така становища от съответните научни организации. Мерките, включени в съвместната препоръка, са в съответствие с член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, и поради това, съгласно член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, те следва да бъдат включени в настоящия регламент.
(4)
В съответствие с член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължението за разтоварване обхваща всички видове, за които са въведени ограничения на улова, уловени при риболова на дребни пелагични видове, каквито са херинга и цаца, както и риболова за промишлени цели в Балтийско море, считано от 1 януари 2015 г. То следва да се прилага и спрямо улов при риболов на сьомга не по-късно от същата дата. Треската се счита за вид, определящ някои риболовни дейности в Балтийско море. Писията е главно прилов при риболова на треска и е предмет на ограничения на улова. В съответствие с член 15, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, задължението за разтоварване следва да се прилага за треска най-късно от 1 януари 2015 г., а за писия - най-късно от 1 януари 2017 г. В съответствие със съвместната препоръка този план за премахване на изхвърления улов следва да обхваща целия улов на херинга, цаца, сьомга, треска и писия при риболовни дейности в Балтийско море от 1 януари 2015 г., или от 1 януари 2017 г., според случая.
(5)
Съвместната препоръка предвижда и изключение от задължението за разтоварване за сьомга и треска, уловени с мрежи капани, винтери/кошове, конусовидни мрежи и даляни. Това изключение се основава на научните данни за висока способност за оцеляване, предоставени от форума за риболов в Балтийско море (BALTFISH) и разгледани от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР). НТИКР отбелязва, че повечето информация, обосноваваща това изключение, се съдържа в съвместната препоръка на BALTFISH (3). НТИКР счита, че тъй като посочените уреди улавят рибата в структура със статична мрежа, за разлика например от заплитането или закачването, има основание да се допусне, че тяхното използване ще доведе до ниска смъртност - под 10 %. Въпреки това НТИКР съобщи, че е необходима допълнителна работа, за да се потвърди дали това предположение е основателно, както и за да се разгледат практиките за обработване и преобладаващите условия на околната среда. Ето защо това изключение следва да бъде предвидено в настоящия регламент.
(6)
В съответствие с член 15, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 могат да бъдат установени минимални референтни размери за опазване, за да се осигури защита на младите екземпляри морски организми. Понастоящем за треската се прилага минимален размер от 38 cm по силата на Регламент (ЕО) № 2187/2005 на Съвета (4). Научните данни, разгледани от НТИКР, подкрепят определянето на минимален референтен размер за опазване на треската на 35 cm. По-специално НТИКР посочи, че може да има основателни биологични причини за неговото намаляване от сегашните 38 cm, за да се понижат съществуващите нива на изхвърляне. Той също така счита, че по силата на задължението за разтоварване, определянето на минимален референтен размер за опазване на треската от 35 cm ще намали равнището на улова, който не може да се продава за консумация от човека, и че не са изтъкнати доводи по отношение на първото хвърляне на хайвер, които биха подкрепили определянето на минимален референтен размер за опазване от 38 cm в Балтийско море. Следователно минималния референтен размер за опазване на треската в Балтийско море следва да бъде определен на 35 cm.
(7)
Настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2015 г., с цел да се спази графикът, посочен в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. В съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент, той следва да се прилага за не повече от 3 години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя подробни правила за изпълнение на предвиденото в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължението за разтоварване в Балтийско море, както е определено в член 4, параграф 2, буква б) от посочения регламент:
а)
от 1 януари 2015 г. - по отношение на риболова на херинга, цаца, сьомга и треска;
б)
от 1 януари 2017 г. - по отношение на писията, уловена при всички риболовни дейности.
Член 2
Изключение въз основа на способност за оцеляване
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, задължението за разтоварване не се прилага за треската и сьомгата, уловени с мрежи капани, винтери/кошове, конусовидни мрежи и даляни. Целият такъв улов на треска и сьомга може да се връща обратно в морето.
Член 3
Минимален референтен размер за опазване
Минималният референтен размер за опазването на треската в Балтийско море е 35 cm.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 октомври 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1396/2014
af 20. oktober 2014
om fastsættelse af en udsmidsplan for Østersøen
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (1), særlig artikel 15, stk. 6, og artikel 18, stk. 1 og 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Målet med forordning (EU) nr. 1380/2013 er gradvis at bringe udsmid til ophør i alle fiskerier i EU, ved at der indføres en landingsforpligtelse for fangster af arter, der er omfattet af fangstbegrænsninger.
(2)
Ved artikel 15, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1380/2013 tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage udsmidsplaner ved hjælp af en delegeret retsakt for en periode på højst tre år på grundlag af fælles henstillinger, som medlemsstaterne udarbejder i samråd med de relevante rådgivende råd.
(3)
Danmark, Tyskland, Estland, Letland, Litauen, Polen, Finland og Sverige har direkte interesse i spørgsmål vedrørende fiskeriforvaltning i Østersøen. Disse medlemsstater har fremlagt en fælles henstilling (2) for Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Råd for Østersøen. Der blev indhentet videnskabelige bidrag fra relevante videnskabelige organer. De foranstaltninger, som den fælles henstilling omfatter, er i overensstemmelse med artikel 15, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1380/2013, og de bør derfor i overensstemmelse med 18, stk. 3, indgå i nærværende forordning.
(4)
I henhold til artikel 15, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1380/2013, bør landingsforpligtelsen gælde for fangster af arter, der er underlagt fangstbegrænsninger, og som er fanget i fiskeri efter små pelagiske arter, dvs. fiskeriet efter sild og brisling, og i fiskeri til industriformål i Østersøen fra den 1. januar 2015. Den bør også gælde for sådanne fangster i fiskeriet efter laks senest fra samme dato. Torsk anses for at være en art, der karakteriserer visse fiskerier i Østersøen. Rødspætte fanges primært som bifangst i visse fiskerier efter torsk og er underlagt fangstbegrænsninger. I henhold til artikel 15, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør landingsforpligtelsen derfor gælde for torsk senest fra den 1. januar 2015 og for rødspætte senest fra den 1. januar 2017. I overensstemmelse med den fælles henstilling bør udsmidsplanen derfor dække alle fangster af sild, brisling, laks, torsk og rødspætte i fiskeriet i Østersøen fra den 1. januar 2015 eller i givet fald fra den 1. januar 2017.
(5)
Den fælles henstilling omfatter en undtagelse fra landingsforpligtelsen for laks og torsk, der er fanget med fælder, tejner/kurve, ruser og bundgarn. Denne undtagelse er baseret på videnskabelig dokumentation af høje overlevelsesrater, som det regionale forum for fiskeri i Østersøen (Baltfish) har leveret, og som Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) har gennemgået. STECF bemærkede, at de fleste oplysninger, der er nødvendige for at berettige sådanne undtagelser, er omfattet af den fælles henstilling fra Baltfish (3). STECF konkluderede, at fordi sådanne redskaber fungerer ved at fange fisk i et faststående net, modsat fangst ved hjælp af indfiltring eller ved anvendelse af kroge, er det rimeligt at antage, at dødeligheden ved anvendelse af disse redskaber også vil være lav, typisk under 10 %. Dog anbefalede STECF, at der bør foretages yderligere undersøgelser for at bekræfte, hvorvidt denne antagelse er gyldig, og se nærmere på forskellige aspekter i forbindelse med håndteringspraksis og fremherskende miljøforhold. Derfor bør den pågældende undtagelse omfattes af nærværende forordning.
(6)
I henhold til artikel 15, stk. 10, i forordning (EU) nr. 1380/2013 kan den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse fastsættes med det mål for øje at beskytte unge marine organismer. I øjeblikket anvendes en mindstestørrelse på 38 cm for torsk i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 (4). Den videnskabelige dokumentation, som STECF har gennemgået, understøtter en fastsættelse af den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse for torsk på 35 cm. STECF konkluderede navnlig, at der kan være fornuftige biologiske grunde til at reducere den nuværende mindstestørrelse på 38 cm med henblik på at reducere det nuværende omfang af udsmid. Det blev også konkluderet, at med indførelsen af landingsforpligtelsen vil en bevarelsesmæssig mindstereferencestørrelse for torsk på 35 cm reducere omfanget af fangster, som ikke må sælges til konsum, og at der ikke var argumenter vedrørende første gydning, som kunne understøtte en bevarelsesmæssig referencestørrelse på 38 cm i Østersøen. Derfor bør den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse for torsk i Østersøen fastsættes til 35 cm.
(7)
Nærværende forordning bør anvendes fra den 1. januar 2015 for at overholde den frist, der er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013. I henhold til artikel 15, stk. 6, i nævnte forordning, bør den anvendes i højst tre år -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes de nærmere bestemmelser for gennemførelsen af den landingsforpligtelse, der er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, for Østersøen, som defineret i artikel 4, stk. 2, litra b), i nævnte forordning:
a)
fra 1. januar 2015 for så vidt angår fiskeriet efter sild, brisling, laks og torsk
b)
fra 1. januar 2017 for så vidt angår rødspætte fanget i alle fiskerier.
Artikel 2
Undtagelse begrundet i en høj overlevelsesrate
Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 anvendes landingsforpligtelsen ikke for torsk og laks, der er fanget i net, tejner/kurve, ruser og bundgarn. Alle sådanne torsk og laks kan genudsættes i havet.
Artikel 3
Bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelser
Den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse for torsk i Østersøen er 35 cm.
Artikel 4
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015 til den 31. december 2017.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. oktober 2014.