РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1307/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за установяване на правила за директни плащания за земеделски стопани по схеми за подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за отмяна на Регламент (ЕО) № 637/2008 на Съвета и Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 42 и член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид Акта за присъединяване от 1979 г., и по-специално параграф 6 от Протокол № 4 относно памука, приложен към него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Сметната палата (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (3),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (4),
като имат предвид, че:
(1)
В съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено „Общата селскостопанска политика през 2020 г.: подготовка за бъдещи предизвикателства в областта на хранителното снабдяване, природните ресурси и териториалния баланс“, са очертани потенциални предизвикателства, цели и насоки за общата селскостопанска политика ("ОСП") след 2013 г. С оглед на дебата по това съобщение ОСП следва да бъде реформирана, считано от 1 януари 2014 г. Реформата следва да обхваща всички основни инструменти на ОСП, включително Регламент (ЕО) № 73/2009 (5). С оглед на обхвата на реформата е целесъобразно да бъде отменен Регламент (ЕО) № 73/2009 и да бъде заменен с нов текст. Реформата следва също да рационализира и да опрости съответните разпоредби.
(2)
Една от основните цели и едно от ключовите изисквания на реформата на ОСП е намаляването на административната тежест. Това следва да бъде взето категорично предвид при изготвянето на съответните разпоредби относно схемата за директно подпомагане.
(3)
Всички основни елементи, свързани с плащането на подпомагане от Съюза за земеделски стопани, следва да се съдържат в настоящия регламент, като той следва да определя и условията за достъп до плащанията, които са неразривно свързани с тези основни елементи.
(4)
Необходимо е да се изясни, че Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6) и приетите съгласно него разпоредби трябва да се прилагат по отношение на мерките, посочени в настоящия регламент. С оглед на съответствието с други правни инструменти, свързани с ОСП, определени правила, които понастоящем са предвидени в Регламент (ЕО) № 73/2009, сега са определени в Регламент (ЕС) № 1306/2013, по-специално правилата за гарантиране на съответствието със задълженията, определени с разпоредбите за директно плащане, включително проверките и прилагането на административни мерки и административни санкции в случай на неспазване, правилата, свързани с кръстосаното съответствие, като задължителните изисквания за управление, доброто земеделско и екологично състояние, наблюдението и оценката на съответните мерки, както и правилата, свързани с авансовите плащания и с възстановяването на неправомерните плащания.
(5)
С цел допълване или изменяне на определени несъществени елементи от настоящия регламент на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз ("ДФЕС"). От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(6)
Настоящият регламент следва да съдържа списък със схемите за подпомагане с директни плащания, които са обхванати от него. С цел да се вземе предвид новото законодателство относно схемите за подпомагане, което може да бъде прието след влизането в сила на настоящия регламент, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на изменението на посочения списък.
(7)
С цел да се гарантира правната сигурност на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на рамка, в която държавите членки трябва да определят критериите, които трябва да изпълнят земеделските стопани, за да спазят задължението да поддържат земеделската площ в състояние, подходящо за паша или обработване, и минималните дейности, които следва да се осъществяват на площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, както и критериите за определяне на превеса на тревите и другите тревни фуражи, както и за определяне на установените местни практики по отношение на постоянно затревените площи и постоянните пасища („постоянно затревени площи“).
(8)
С цел да се осигури съответствие на средствата за финансиране на ОСП с годишните тавани, посочени в член 16, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, следва да се извършва коригиране на нивото на директното подпомагане за всяка календарна година, както е предвидено в член 25 от посочения регламент. За да се осигури, че коригирането допринася за постигането на по-балансирано разпределение на плащанията между малки и големи бенефициери, коригирането на директните плащания следва да се прилага само за плащания над 2 000 EUR, които ще се отпускат на земеделски стопани през съответната календарна година. Като се вземат предвид равнищата на директните плащания за земеделски стопани в България, Хърватия и Румъния, получени в резултат на прилагането на механизма за постепенно въвеждане на директните плащания към всички директни плащания, които се отпускат в тези държави членки, този инструмент на финансова дисциплина следва да се прилага само в България и Румъния, считано от 1 януари 2016 г., и в Хърватия, считано от 1 януари 2022 г. Следва да се предвидят конкретни правила относно посочения инструмент на финансова дисциплина и относно някои други разпоредби за юридически лица или група физически или юридически лица, когато националното право предвижда правата и задълженията на индивидуални членове да са сравними с тези на индивидуалните земеделски стопани със статут на ръководител на стопанство, за да се укрепят селскостопанските структури и насърчи учредяването на съответните юридически лица или групи.
(9)
С цел да се осигури правилното прилагане на корекциите на директните плащания във връзка с финансовата дисциплина, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на правилата за изчисляване на намаленията, които да се прилагат от държавите членки към земеделските стопани съгласно прилагането на финансовата дисциплина.
(10)
Опитът, придобит при прилагането на различните схеми за подпомагане за земеделски стопани показа, че подпомагането в редица случаи е било извършвано в полза на физически или юридически лица, чиято основна дейност не включва упражняване на селскостопанска дейност или е насочена само в незначителна степен към такава дейност. С цел да се гарантира, че подпомагането е по-целенасочено, държавите членки следва да се въздържат от отпускане на директни плащания на някои физически и юридически лица освен в случаите, когато те могат да докажат, че степента на упражняваната от тях селскостопанска дейност не е незначителна. Освен това държавите членки следва също така да имат възможността да не отпускат директни плащания на други физически или юридически лица, които упражняват селскостопанска дейност в незначителна степен. Държавите членки обаче следва да имат право да отпускат директни плащания на по-дребни земеделски стопани на непълно работно време, тъй като тези земеделски стопани допринасят пряко за жизнеспособността на селските райони. Държавите членки следва също да се въздържат от отпускане на директни плащания на физически или юридически лица, чиито земеделски площи са предимно площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване, и които не осъществяват определена минимална дейност.
(11)
С цел да се гарантира защитата на правата на земеделските стопани, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на приемането на критерии за определяне на случаите, когато земеделската площ на даден земеделски стопанин следва да се счита за площ, която предимно естествено се поддържа в състояние, подходящо за паша или обработване, на критериите за разграничаване между плащания, получени в резултат от селскостопанска и от неселскостопанска дейност, и размера на директните плащания, отнасящи се до прилагането на теста за степента на значителност на селскостопанска дейност, и на критериите, които трябва да изпълнят земеделските стопани, за да докажат, че степента на упражняваната от тях селскостопанска дейност не е незначителна.
(12)
С цел избягване на прекомерната административна тежест, дължаща се на управлението на плащания с малки размери, държавите членки следва като цяло да се въздържат от отпускането на директни плащания в случаите, когато размерът на плащането би бил по-малък от 100 EUR, или когато отговарящата на условията за подпомагане площ на стопанството, за която е заявена помощ, е по-малка от един хектар. Въпреки това, тъй като структурата на стопанствата на държавите членки е изключително разнообразна и може да се различава значително от средната структура на стопанствата в Съюза, държавите членки следва да имат право да прилагат минимални прагове, които отразяват характерните особености на всяка една от тях. Поради изключително специфичната структура на стопанствата в най-отдалечените региони и малките острови в Егейско море, държавите членки следва да могат да решават дали в тези региони следва да се прилага някакъв минимален праг. Освен това държавите членки следва да избират относно прилагането на един от двата вида минимален праг, като отчитат особеностите на структурите на своите селскостопански сектори. Поради това че на земеделски стопани с тъй наречените стопанства „без земя“ може да бъдат отпускани плащания, прилагането на прага, изчисляван на база хектар, би било неефективно. Следователно за такива земеделски стопани следва да се прилага минималната сума, съобразена с подпомагането. С цел да се гарантира еднаквото третиране на земеделските стопани в България, Румъния и Хърватия, чиито директни плащания подлежат на постепенно въвеждане, минималният праг в посочените държави членки следва да се основава на окончателния размер, който се отпуска в края на процеса на постепенно въвеждане.
(13)
Разпределянето на директното подпомагане на доходите сред земеделските стопани се характеризира с отпускане на непропорционални суми за плащания на твърде малко на брой големи бенефициери. Големите бенефициери, поради тяхната възможност да извличат икономии от мащаба, не се нуждаят от същото ниво на подпомагане на единица, за да се постигне ефективно целта за подпомагане на доходите. Освен това, потенциалът за адаптиране на големите бенефициери ги улеснява в работата им при по-ниски равнища на подпомагане на единица. Ето защо държавите членки следва да намалят най-малко с 5 % дела на основното плащане, отпускано на земеделски стопани, което надхвърля 150 000 EUR. За да се избегне несъразмерното въздействие върху големи стопанства с голям брой заети лица, при прилагане на механизма държавите членки могат да решат да вземат предвид броя на заетите на работна заплата. За да бъде това намаляване на равнището на подпомагането ефективно, не следва да се облагодетелстват земеделски стопани, които изкуствено създават условия да избегнат последствията от него. Постъпленията от намаляването на плащанията за големите бенефициери следва да остават за държавите членки, в които са генерирани и следва да се предоставят като мерки за подкрепа от Съюза, финансирани от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР).
(14)
Следва да се определят нетни тавани за всяка държава членка, за да се ограничат плащанията за земеделските стопани след прилагането на намаляването на плащанията. За да се вземат предвид специфичните характеристики на подпомагането по ОСП, отпускано в съответствие с Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета (7) и с Регламент (ЕС) № 229/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8), както и фактът, че тези директни плащания не подлежат на намаляване на плащанията, нетният таван за въпросните държави членки не следва да включва тези директни плащания.
(15)
С цел да се вземат предвид промените, свързани с общите максимални суми на директните плащания, които могат да бъдат отпуснати, включително тези, произтичащи от решенията, които трябва да бъдат взети от държавите членки във връзка с прехвърляния между първия и втория стълб, и прилагането на намаляване и където е приложимо - определянето на горна граница на плащанията, както и тези, произтичащи от уведомленията, които трябва да направи Хърватия по отношение на разминираната земя, която е възстановена за ползване за селскостопански дейности, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на адаптирането на националните и нетните тавани, определени в настоящия регламент.
(16)
Следва да се уточни, че тези разпоредби на настоящия регламент, които биха могли да породят поведение от страна на дадена държава членка, което евентуално представлява отпускане на държавна помощ, са изключени от прилагането на правилата за държавни помощи, ако въпросните разпоредби включват подходящи условия за отпускане на подпомагането или предвиждат приемането на такива условия от Комисията, за да се избегне всяко ненужно нарушаване на конкуренцията.
(17)
С оглед на утвърждаването на тяхната политика в областта на развитието на селските райони на държавите членки следва да бъде дадена възможност да прехвърлят средства от своя таван за директни плащания към подпомагането, определено за развитие на селските райони. На държавите членки следва да се даде и възможност да прехвърлят средства от своето подпомагане, предназначено за развитие на селските райони, към тавана си за директни плащания. За да се осигури ефективността на този инструмент, на държавите членки следва да бъде дадена възможност да преразгледат първоначалното си решение веднъж, което да влезе в сила от референтната 2018 г., при условие че всяко решение, основаващо се на такъв преглед не води до намаляване на сумите, предназначени за развитие на селските райони.
(18)
С цел да се постигнат целите на ОСП може да се наложи схемите за подпомагане да бъдат адаптирани към променящите се тенденции в кратки срокове, ако е необходимо. Следователно е необходимо да се предвиди евентуално преразглеждане на схемите за подпомагане, по-специално с оглед на икономическите промени или на състоянието на бюджета, с резултат на което бенефициерите да не могат да приемат, че условията за подпомагане ще останат същите.
(19)
Земеделските стопани от държавите членки, които са се присъединили към Съюза на 1 май 2004 г. или след това, получават директни плащания съгласно механизъм за постепенното им въвеждане, предвиден в съответните актове за присъединяване. За България и Румъния този механизъм все още ще бъде в сила през 2015 г., а за Хърватия - ще бъде в сила до 2021 г. Освен това на тези държави членки беше позволено да отпускат допълнителни национални директни плащания. Следва да бъде запазена възможността за отпускане на такива плащания за Хърватия и като допълнение към схемата за основно плащане за България и Румъния, докато приключи постепенното въвеждане.П о отношение на разрешаването на Хърватия да отпуска допълнителни национални директни плащания, на Комисията следва да се предостави правомощието да приема актове за изпълнение без да прилага Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и Съвета (9).
(20)
В Регламент (ЕО) № 73/2009, изменен с Акта за присъединяване от 2011 г., се предвижда специален национален резерв за разминирана земя за Хърватия, с цел финансиране за десетгодишен период след нейното присъединяване към Съюза на разпределянето на правата на плащане за земята, която е разминирана и възстановена за ползване за селскостопански дейности всяка година. Уместно е да се определят правилата за определяне на сумите, предназначени за финансиране на подкрепа за посочената земя по схемите за подпомагане, предвидени в настоящия регламент, както и правилата за управлението на този резерв. С цел да се вземат предвид сумите, получени в резултат на уведомленията, които трябва да бъдат направени от Хърватия по отношение на разминираната земя, която е възстановена за ползване за селскостопански дейности, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на преразглеждането на някои финансови разпоредби, приложими за Хърватия.
(21)
С цел да се осигури по-добро разпределение на подпомагането по отношение на земеделската земя в Съюза, включително в онези държави членки, които са приложили схемата за единно плащане на площ, установена съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009, нова схема за основно плащане следва да замени схемата за единно плащане, установена съгласно Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета (10) и продължена съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009, която комбинира съществуващите преди това механизми за подпомагане в единна схема на необвързани с производството директни плащания. Подобна промяна следва по принцип да доведе до изтичане на правата на плащане, които са получени по посочените регламенти, и до разпределянето на нови такива. Това разпределяне на нови права на плащане следва да се основава по правило на броя отговарящи на условията хектари, които са на разположение на земеделските стопани през първата година на прилагане на схемата. Въпреки това държавите членки, които понастоящем прилагат схемата за единно плащане на регионална или на смесена основа, следва да имат възможността да запазят съществуващите в тях права на плащане. С цел да се избегне положение, при което в дадена държава членка увеличаването на отговарящата на условията площ да разреди непропорционално сумата на директните плащания на хектар и по този начин да се засегне вътрешният процес на сближаване, държавите членки следва да имат право, когато първоначално разпределят правата на плащане, да приложат определени ограничения с цел установяване на броя на правата за плащане.
(22)
Поради последователното интегриране на различни сектори в схемата за единно плащане и последващия период за коригиране, предоставен на земеделските стопани, става все по-трудно да се обоснове наличието на значителни индивидуални разлики в равнището на подпомагане на хектар в резултат на използването на исторически референтни данни. Поради това директното подпомагане на доходите следва да бъде разпределено между държавите членки по един по-справедлив начин, като се намали връзката с историческите референтни данни и се има предвид общият контекст на бюджета на Съюза. С цел да се осигури по-справедливо разпределение на директното подпомагане, като същевременно се вземат предвид разликите, които все още съществуват в равнищата на работните заплати и разходите за влаганите ресурси, равнищата на директното подпомагане на хектар следва да бъдат коригирани постепенно. Държавите членки, които имат директни плащания под 90 % от средната стойност за Съюза, следва да намалят с една трета разликата между сега даваните в тях директни плащания и средната стойност, като всички държави членки достигнат минимално равнище до финансовата 2020 г. Това сближаване следва да се финансира пропорционално от всички държави членки, които имат равнища на директни плащания над средното равнище за Съюза.
(23)
В допълнение, по правило всички права на плащане, активирани през 2019 г. в дадена държава членка или регион, следва да имат еднаква единична стойност. С цел да бъдат избегнати обаче неблагоприятни финансови последици за земеделските стопани, държавите членки следва да имат право да вземат предвид историческите фактори, когато изчисляват стойността на правата за плащане, които трябват да имат земеделските стопани през 2019 г., при условие че никое право на плащане през 2019 г. няма да има стойност, която да е по-ниска с 60 % от средната. Държавите членки следва да финансират това сближаване въз основа на обективни и недискриминационни критерии, които те трябва да определят, като намалят стойността на правата за плащане, които надхвърлят средната стойност за 2019 г. В този контекст и за да се избегнат неприемливо тежки загуби за определени земеделски стопани, държавите членки могат да ограничат това намаляване до 30 % от първоначалната стойност на въпросните права дори ако това ограничаване не дава възможност всички права да достигнат 60 % от средната стойност за 2019 г. Това сближаване следва да се осъществява на равномерни стъпки с изключение за онези държави членки, които изберат еднаква единична стойност от първата година на прилагане на схемата. При сближаването на правата на плащане със стойност над средната следва да се отчитат и наличните за правата на плащане прогнозни средства. За онези държави членки обаче, които запазват съществуващите в тях права на плащане и които вече са избрали стъпки за сближаване в съответствие с член 63, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, посочените стъпки за сближаване следва да бъдат изпълнени, когато е приложимо, и стойността на всички права на плащане следва да бъде адаптирана, за да се отчетат наличните за правата на плащане прогнозни средства.
(24)
Опитът, натрупан при прилагането на схемата за единно плащане, показа, че следва да бъдат запазени някои от основните ѝ елементи, включително определянето на национални тавани, за да се осигури, че общото равнище на подпомагането не превишава настоящите бюджетни ограничения. Освен това държавите членки следва да продължат да поддържат национален резерв или следва да имат право да създават регионални резерви. Тези национални или регионални резерви следва да бъдат използвани приоритетно за улесняване на участието на млади земеделски стопани и на земеделски стопани, които току-що започват селскостопанска дейност в схемата, и използването им следва да се допуска за отчитане на някои други специфични ситуации. Правилата относно прехвърлянето и използването на правата на плащане следва да бъдат запазени.
(25)
Опитът, придобит при прилагането на Регламент (ЕО) № 73/2009, показа, че държавите членки не използваха цялата налична сума, отпусната в рамките на националните тавани, установени с посочения регламент. Макар и в сравнения със системата съгласно посочения регламент с настоящия регламент да се намалява рискът от неизползвани средства, независимо от това държавите членки следва да имат възможност да разпределят права на плащане на по-висока стойност от наличната сума по тяхната схема за основно плащане, за да се улесни по-ефикасното използване на средствата. Ето защо държавите членки следва да имат право, в определени общи граници и при спазване на нетните тавани за директни плащания, да изчислят необходимата сума, с която може да бъде увеличен таванът за тяхното основно плащане.
(26)
По правило, на условията за подпомагане чрез основно плащане отговаря всяка земеделска площ от стопанството, която се използва за селскостопанска дейност, включително площи, които не са били в добро земеделско състояние на 30 юни 2003 г. в държавите членки, присъединили се към Съюза на 1 май 2004 г., които са избрали да прилагат схемата за единно плащане на площ. Предвид възможността неселскостопанските дейности да могат да допринесат за разнообразяването на приходите на земеделските стопанства и за жизнеспособността на селските райони, земеделска площ от стопанство, която се използва и за неселскостопански дейности, се счита, че отговаря на условията, ако се използва преобладаващо за селскостопански дейности. За всички държави членки следва да се определят общи критерии за целите на оценяване на преобладаващото естество. В този контекст и с цел да се осигури по-добро насочване на директните плащания, държавите членки следва да могат да изготвят, в интерес на правната сигурност и яснота, списък на площите, които се използват преобладаващо за неселскостопански дейности и по тази причина не отговарят на условията. Освен това, за да се запази допустимостта на подпомагането на площите, които са отговаряли на условията за активиране на права за земи под угар преди премахването на задължителното оставяне на земя под угар, следва да се предвиди, че определени залесени площи, включително залесените съгласно национални схеми, отговарящи на съответните правила от Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (11) или Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12), или площи, подлежащи на определени екологични задължения, отговарят на условията за подпомагане чрез основно плащане.
(27)
С цел да се избегне положение, при което в дадена държава членка увеличаването на отговарящата на условията площ разрежда непропорционално сумата на директните плащания на хектар и по този начин се засяга вътрешният процес на сближаване, държавите членки следва да имат право да използват коефициент за намаление с цел определяне на отговарящата на условията площ на постоянно затревените площи, където тревите и другите тревни фуражи традиционно не са преобладаващи в зоните на паша, а са част от установените местни практики.
(28)
Следва да се запазят специалните мерки за конопа, за да се избегне възможността нелегални култури да бъдат скрити сред тези, които отговарят на условията за основно плащане, като по този начин се отразяват неблагоприятно върху пазара на коноп. Следователно трябва да продължи отпускането на плащания само за площи, засети с видовете коноп, които дават известна гаранция по отношение на съдържанието на психотропни вещества.
(29)
С цел да се осигури правна сигурност и с цел да се изяснят конкретните положения, които могат да възникнат в хода на прилагането на схемата за основно плащане, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на правилата за допустимост и достъп по отношение на схемата за основно плащане на земеделските стопани, в случай на действително или бъдещо наследяване, наследяване под аренда, промяна на правния статут или на наименованието, прехвърляне на права на плащане, както и в случай на сливане или разделяне на стопанството и в случай на клауза от договор, засягаща правото да се получат права на плащане през първата година на разпределяне на права за плащане; Освен това делегирането на права следва да обхваща правилата за изчисляване на стойността и броя или правилата за промяната на стойността на правата на плащане във връзка с разпределението на права на плащане, включително правила относно възможността за временна стойност и брой или за временно увеличаване на правата на плащане, разпределени въз основа на заявление от страна на земеделския стопанин, относно условията за установяване на временна и окончателна стойност и брой на правата на плащане и относно случаите, в които договор за продажба или отдаване под аренда би могъл да засегне разпределението на права на плащане. Освен това делегирането на правомощие следва да обхваща правилата за установяване и изчисляване на стойността и броя на правата на плащане, получени от националния резерв или регионалните резерви; правилата за изменението на единичната стойност на правата на плащане в случай на права на плащане, разделени на части, и прехвърлянето на права за плащане без земя. В допълнение това делегиранена правомощие следва да обхваща критериите за разпределянето на правата на плащане на земеделски стопани, които не са получили директни плащания през 2013 г., или съгласно използването на националния или регионалния резерв; критериите за налагане на ограничения върху броя на правата на плащане, които ще се разпределят; както и критериите за определяне на коефициента за намаление за преобразуването на определени постоянно затревени площи в хектари, отговарящи на условията.
(30)
С цел да се осигури правилното управление на правата на плащане, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на правилата за съдържанието на декларацията и изискванията за активиране на права на плащане.
(31)
С цел опазване на общественото здраве на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове, предвиждащи правилата, обвързващи отпускането на плащания с използването на сертифицирани семена от някои сортове коноп и формулирането на процедура за определяне на сортовете коноп и проверката на тяхното съдържание на тетрахидроканабинол
(32)
С оглед на значителните административни, технически и логистични трудности, с които е свързано преминаването към схемата за основно плащане за държавите членки, прилагащи схемата за единно плащане на площ съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009, държавите членки следва да имат право да прилагат схемата за единно плащане на площ с цел предоставяне на основно плащане за допълнителен преходен период най-късно до края на 2020 г. Ако дадена държава членка реши да въведе схемата за основно плащане до 2018 г., тя може да избере да разграничи плащанията по схемата за единно плащане на площ според равнището на определени плащания, отпуснати през 2014 г. по режимите за специално подпомагане, и да раздели плащанията, предвидени в Регламент (ЕО) № 73/2009, а в случая с Кипър - по специфичните за сектора пакети за преходна национална помощ.
(33)
С цел да се гарантира защитата на правата на бенефициерите и да се изяснят конкретните положения, които могат да възникнат в хода на прилагането на схемата за единно плащане на площ, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове, предвиждащи правилата за допустимост и достъп на земеделските стопани до схемата за единно плащане на площ.
(34)
В държавите членки, прилагащи схемата за единно плащане на площ, които са имали правото да отпускат преходна национална помощ, тази помощ е важно средство за подпомагане на доходите на земеделските стопани в определени сектори. По тази причина и с цел да се избегне внезапно и значително намаляване от 2015 г. на подпомагането в тези сектори, които до 2014 г. са се възползвали от преходна национална помощ, уместно е в тези държави членки да се предвиди възможността тази помощ да се отпуска в допълнение към схемата за единно плащане на площ. С цел да се осигури непрекъснатостта на подпомагането предвид отпусканата до момента преходна национална помощ, уместно е да се ограничат условията до приложимите през 2013 г. за този вид помощ, или в случая с България и Румъния - до допълнителни национални директни плащания, разрешени от Комисията след искания от държавите членки. Освен това е уместно да се ограничат максималните суми на помощта по сектори в сравнение с равнището от 2013 г., за да се осигури плавно намаляване на равнището на помощта и да се осигури съвместимостта му с механизма за сближаване.
(35)
Следва да се предвидят специфични правила за първоначалното разпределение и изчисление на стойността на правата на плащане, когато държавите членки, които са приложили схемата за единно плащане на площ съгласно настоящия регламент, въведат схемата за основно плащане. С цел да се осигури плавен преход между тези две схеми, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на по-нататъшните правила за въвеждане на схемата за основно плащане в държави членки, които са прилагали схемата за единно плащане на площ.
(36)
Като се има предвид необходимостта подпомагането на единица за земеделски стопани с по-малки стопанства да е достатъчно, за да се постигне ефективно целта за подпомагане на доходите, държавите членки следва да могат да преразпределят директното подпомагане между земеделските стопани, като им предоставят допълнително плащане за първите хектари.
(37)
Една от целите на новата ОСП е подобряването на екологичните параметри чрез задължителен компонент за „екологизиране“ на директните плащания, които ще подкрепят селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда, приложими в целия Съюз. За тази цел държавите членки следва да използват част от своите национални тавани за директни плащания, за да отпускат, в допълнение към основното плащане, годишно плащане в което може да бъде взето предвид вътрешното сближаване в държавата членка или в региона, за задължителни практики, които следва да се прилагат от земеделските стопани с приоритетна насоченост и към двете цели на политиката - климат и околна среда. Тези практики следва да бъдат под формата на обикновени, обобщени, недоговорни и годишни действия, които надхвърлят изискванията за кръстосано съответствие и са свързани със земеделието, като диверсификация на културите, поддържане на постоянно затревени площи, включително традиционни овощни градини, където овошките се отглеждат с малка гъстота върху пасища, както и създаването на екологично насочени площи. С цел да се постигнат в по-голяма степен целите на екологизирането и да се осигури неговото ефективно администриране и контрол, тези практики следва да се прилагат върху цялата площ на стопанството, която отговаря на условията. Задължителният характер на тези практики следва да се отнася също за земеделските стопани, чиито стопанства са изцяло или частично разположени в зони по „Натура 2000“, включени в обхвата на Директива 92/43/ЕИО на Съвета (13) и на Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (14), или в зони, обхванати от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15), доколкото тези практики са съвместими с целите на посочените директиви.
(38)
Предвид признатите ползи за околната среда от системите за биологично земеделие, земеделските стопани следва да имат право на компонента за „екологизиране“, без да е необходимо да изпълняват никакви други задължения,по отношение на онези части от своите стопанства, които изпълнят условията, определени в Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета (16),.
(39)
Несъобразяването с компонента за „екологизиране“ следва да води до санкции съгласно Регламент (ЕС) № 1306/2013
(40)
С цел да се отчете разнообразието на селскостопанските системи и различното състояние на околната среда в Съюза, оправдано е, в допълнение към трите практики по отношение на екологизирането, установени в настоящия регламент, да се признават практики, обхванати от мерки за агроекология и климат, или схеми за сертифициране, които са сходни с екологизирането и които осигуряват равностойни или по-големи ползи за климата и околната среда. С оглед на правната яснота тези практики следва да бъдат установени в приложение към настоящия регламент. Държавите членки следва да решат дали да предложат на земеделските стопани възможността да използват еквивалентни практики и практиките по отношение на екологизирането, установени в настоящия регламент, за да изискват от земеделските стопани да следват практиките, които са пригодени в най-голяма степен за постигането на целите на мярката, като те следва да уведомят Комисията за решенията си. С оглед на правната сигурност Комисията следва да оцени дали практиките, обхванати от равностойните мерки, за които е била уведомена, са обхванати в приложението. Ако Комисията прецени, че това не е спазено, тя трябва да уведоми държавите членки съответно чрез акт за изпълнение, приет без да се прилага Регламент (ЕС) № 182/2011. За да се осигури по-просто въвеждане на принципите на равностойност и за целите на осъществяването на контрол, следва да бъдат предвидени правила по отношение на териториалния обхват на равностойните мерки, като се отчетат специфичните характеристики на мерките за агроекология и климат и схемите за сертифициране. За да се осигури правилното прилагане на равностойните мерки и да се избегне двойното финансиране, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове с цел добавяне на практики към списъка на еквивалентни практики, установяване на изисквания за национални и регионални схеми за сертифициране и където е необходимо - установяване на подробни правила за изчисляване на свързани суми.
(41)
Задълженията, свързани с диверсификацията на културите, следва да се прилагат по такъв начин, че да отчитат трудностите за по-малките стопанства да постигнат тази диверсификация, като продържават да напредват към постигане на по-големи ползи за околната среда, и по-специално повишено качество на почвата. Следва да се предвидят изключения за стопанства, които вече изпълняват целите за разнообразяване на културите, тъй като в значителна степен са покрити с пасища или са под угар, за специализирани стопанства, които всяка година редуват културите на парцелите си, или за стопанства, които поради географското си разположение биха изпитали изключителни трудности да въведат трета култура. С цел да се гарантира пропорционалното и недискриминационно прилагане на задълженията, посочени в мярката за диверсификация на културите, както и че те водят до подобрено опазване на околната среда, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на признаването на други родове и видове и с определянето на правила за прилагане на точното изчисляване на дяловете на различните култури.
(42)
За целите на постигане на ползи за околната среда по отношение на постоянно затревените площи, и по-специално задържането на въглерод, следва да се предвиди разпоредба за поддържането на постоянно затревени площи. Тази защита следва да обхваща забрана за оран и преобразуване на екологично най-чувствителните зони по „Натура 2000“, включени в обхвата на директиви 92/43/ЕИО и 2009/147/ЕО, както и по-обща предпазна мярка, основана на съотношение на постоянно затревените площи, срещу пренасочването за друго ползване. Държавите членки следва да бъдат оправомощение да определят екологично чувствителните зони, които не са обхванати от тези директиви. Освен това, те следва да изберат на какво териториално равнище да се прилага съотношението. С цел да се осигури ефикасна защита на постоянно затревените площи, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове с цел задаване на рамка за определяне от държавите членки на постоянно затревени площи, които не са обхванати от Директива 92/43/ЕИО или от Директива 2009/147/ЕО.
(43)
С цел да се гарантира, че съотношението на постоянно затревените площи спрямо общата земеделска площ е определено правилно и че се поддържа, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на подробни методи за определяне на съотношението, подробни правила относно поддържането на постоянно затревени площи и сроковете, засягащи задължението на отделните земеделски стопани да преобразуват земята.
(44)
Следва да се установят екологично насочени площи, по-специално за да се опазва и подобрява биологичното разнообразие в стопанствата. Ето защо екологично насочените площи следва да включват площи, които пряко засягат биологичното разнообразие, като земя, оставена под угар, особености на ландшафта, тераси, буферни ивици, залесени площи и агролесовъдни площи, или площи, които непряко засягат биологичното разнообразие чрез намалено използване на ресурсите на стопанството, като площи с междинни култури или зимна зелена покривка. Задълженията, установени по отношение на екологично насочените площи, следва да се прилагат по такъв начин, че да се избегне налагането на несъразмерна тежест на по-малките стопанства, в сравнение с допълнително повишените ползи за околната среда. Следва да се предвидят изключения за стопанства, които вече изпълняват целите за екологично насочени площи, тъй като в значителна степен са покрити с пасища или са под угар. Следва да се предвидят изключения в предимно гористи държави членки за земеделски стопани, които извършват селскостопанска дейност в райони с природни ограничения в определени преобладаващо гористи местности, където съществува значителен риск от запустяване на земи. Освен това следва да се предвиди разпоредба за възможността държавите членки и земеделските стопани да изпълняват на регионално или колективно равнище задължението, с цел да се получат съседни екологично насочени площи, които са по-благоприятни за околната среда. С цел опростяване държавите членки следва да имат възможността да стандартизират измерването на екологично насочените площи.
(45)
С цел да се гарантира, че екологично насочените площи са установени по ефективен и последователен начин, като същевременно се вземат предвид специфичните характеристики на държавите членки, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на допълнителни критерии за определянето на площи като екологично насочени площи; признаването на други видове екологично насочени площи; определянето на коефициенти за преобразуване и тегловни коефициенти за някои видове екологично насочени площи; установяването на правила, по които държавите членки да прилагат част от екологично насочените площи на регионално равнище; определянето на правила за колективно изпълнение на задължението екологично насочените площи да бъдат в непосредствена близост до стопанствата; установяването на рамката за критериите, които да бъдат зададени от държавите членки за определяне на тази непосредствена близост; и установяването на методи за определяне на съотношението между горите и земеделската земя. Когато добавя други видове екологично насочени площи, Комисията следва да гарантира, че с това се цели подобряване на общите екологични параметри на стопанството, по-специално по отношение на биологичното разнообразие, повишаването на качеството на почвите и водите, опазването на ландшафта и изпълнението на целите за смекчаване на изменението на климата и за адаптация към него.
(46)
С цел да се насърчи устойчивото развитие на земеделието в райони с определени природни ограничения, държавите членки следва да могат да използват част от своите тавани за директни плащания за отпускането на годишно плащане за площ в допълнение към основното плащане на всички земеделски стопани, които работят в тези райони или в някои от тези райони, когато бъде решено от държавата членка. Това плащане не следва да замества подпомагането, което се отпуска по програмите за развитие на селските райони, и не следва да се отпуска на земеделски стопани в райони, които са били определени в съответствие с Регламент (ЕО) № 1698/2005, но не са били определени в съответствие с Регламент (ЕС) № 1305/2013.
(47)
Създаването и развитието на нова икономическа дейност в селскостопанския сектор от млади земеделски стопани е предизвикателство от финансова гледна точка и представлява елемент, който следва да се вземе предвид при разпределянето и насочването на директните плащания. Това развитие е от съществена важност за конкурентоспособността на селскостопанския сектор в Съюза и по тази причина следва да се въведе подпомагане на доходите на младите земеделски стопани, които започват своите селскостопански дейности, за да се улесни първоначалното установяване на младите земеделски стопани и структурното приспособяване на техните предприятия след първоначалното учредяване. За тази цел държавите членки следва да използват част от своите национални тавани за директни плащания, за да предоставят на млади земеделски стопани годишно плащане в допълнение към основното плащане. Държавите членки следва да могат да определят метод за изчисляване на това плащане и ако този метод предполага задължение за определяне на горна граница за плащането на земеделски стопанин, тази граница се определя при спазване на общите принципи на правото на Съюза. Тъй като следва да обхваща само първоначалния период след създаването на предприятието и да не се превръща в оперативна помощ, това плащане следва да се отпуска единствено за максимален срок от пет години. То следва да се отпуска на млади земеделски стопани, започващи селскостопанската си дейност, които са на не повече от 40 г. в годината на първото подаване на заявлението по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ.
(48)
С цел да се гарантира защитата на правата на бенефициерите и да се избегне дискриминацията между тях, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на определянето на условията, при които може да се счита, че дадено юридическо лице отговаря на изисквания за получаване на плащането за млад стопанин.
(49)
На държавите членки следва да се даде възможност да използват част от своите национални тавани за директни плащания за обвързано с производството подпомагане в някои сектори или региони в ясно определени случаи. Ресурсите, които могат да се използват за всяко обвързано с производството подпомагане, следва да бъдат ограничени до подходящо равнище, като същевременно се дава възможност това подпомагане да се отпуска в държави членки или в конкретни техни сектори или региони, изправени пред особени ситуации, когато конкретните видове земеделие или конкретните селскостопански сектори са от особено значение по икономически, екологични и/или социални причини. На държавите членки следва да се даде възможност да използват до 8 % от своите национални тавани за такова подпомагане или 13 %, ако тяхното равнище на обвързано с производството подпомагане надвишава 5 % за поне една година от периода 2010-2014 г. или до 31 декември 2014 г., ако те прилагат схемата за единно плащане на площ. Освен това, с цел да се запази автономията на животновъдството по отношение на режим на хранене, богат на протеини, на държавите членки, които решат да използват най-малко 2 % от националните си тавани за подпомагане на производството на протеинови култури, следва да се даде възможност да увеличат тези проценти с до два процентни пункта. В надлежно обосновани случаи, когато в даден сектор или регион са доказани определени чувствителни потребности, и при одобрение от Комисията, на държавите членки следва да се даде възможност да използват повече от 13 % от националния си таван. Като алтернатива на тези проценти държавите членки могат да предпочетат да използват до 3 милиона евро на година за финансиране на обвързано с производството подпомагане. Обвързаното с производството подпомагане следва да се отпуска само в размера, който е необходим, за да се създаде стимул за поддържане на настоящите равнища на производство в съответните сектори или региони. Това подпомагане следва да е на разположение също на земеделски стопани, които към 31 декември 2013 г. притежават специални права на плащане, които са им разпределени съгласно Регламент (ЕО) № 1782/2003 и Регламент (ЕО) № 73/2009 и които не разполагат с отговарящи на условията хектари за активиране на правата на плащане. По отношение на одобрението на доброволното обвързано с производството подпомагане, надвишаващо 13 % от годишния национален таван, определен на държава членка, на Комисията следва допълнително да се предостави правомощие да приема актове за изпълнение, без да се прилага Регламент (ЕС) № 182/2011.
(50)
С цел да се гарантира ефективното и целенасочено използване на средствата на Съюза и да се избегне двойно финансиране по други подобни инструменти за подпомагане, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на условията за отпускане на доброволно обвързано с производството подпомагане, както и на правила относно неговото съответствие с другите мерки на Съюза и относно натрупването на различни видове подпомагане.
(51)
С цел да се осигури срещу всеки риск от нарушаване на производството в произвеждащите памук региони, част от подпомагането за сектора на памука съгласно Регламент (ЕО) № 73/2009 продължи да бъде свързано с отглеждането на памук посредством специално плащане за култура на хектар, отговарящ на условията за подпомагане, като се вземат предвид всички относими фактори. Това положение следва да се запази в съответствие с целите, определени в Протокол № 4 относно памука, приложен към Акта за присъединяване от 1979 г.
(52)
С цел да се осигури ефективно прилагане и управление на специалното плащане за култура - памук, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на правилата и условията за даване на разрешение относно земята и сортовете за целите на специалното плащане за култура - памук; правилата относно условията за отпускане на това плащане, относно изискванията за допустимост и агрономските практики; критериите за одобряване на междубраншови организации; задълженията на производителите; както и правилата, регламентиращи случаите, когато одобрената междубраншова организация не отговаря на тези критерии.
(53)
В глава 2 от Регламент (ЕО) № 637/2008 на Съвета (17) се изисква от всяка държава членка, която е производител на памук, да представя на Комисията на всеки четири години и за първи път на 1 януари 2009 г. проект за четиригодишна програма за преструктуриране или до 31 декември 2009 г. представя на Комисията единен проект за изменена осемгодишна програма за преструктуриране. Опитът е показал, че преструктурирането на сектора на памука ще бъде осигурено по по-подходящ начин посредством други мерки, включително мерките по програмите за развитие на селските райони, финансирани по Регламент (ЕС) № 1305/2013. Такива мерки биха дали възможност също така за засилена координация с мерките в други сектори. Придобитите права и оправданите правни очаквания на предприятията, които вече са обвързани в програми за преструктуриране, следва обаче да бъдат спазени. Поради това следва да се позволи продължаване на текущите четири- или осемгодишни програми до техния край без възможност за удължаване. След това средствата, налични по четиригодишните програми, могат да се интегрират в наличните фондове на Съюза за мерки за развитие на селските райони, считано от 2014 г. Поради програмния период средствата, налични след края на осемгодишните програми, не биха били полезни в програмите за развитие на селските райони през 2018 г. и следователно могат с по-голяма полза да бъдат прехвърлени към схеми за подпомагане по силата на настоящия регламент, както вече е предвидено в Регламент (ЕО) № 637/2008. От 1 януари 2014 г. или от 1 януари 2018 г. Регламент (ЕО) № 637/2008 няма да е актуален вече по отношение на държавите членки, които имат съответно четири- или осемгодишни програми, и поради това следва да бъде отменен.
(54)
Държавите членки следва да имат право да установят проста специална схема за дребни земеделски стопани, за да се намалят административните разходи, свързани с управлението и контрола на директното подпомагане. За тази цел държавите членки следва да имат право да установят еднократно плащане, което да замества всички директни плащания, или плащане, основано на сумата, дължима на земеделските стопани всяка година. Следва да бъдат въведени правила за опростяване на формалностите чрез облекчаване, наред с другото, на задълженията на дребните земеделски стопани, като свързаните с подаването на заявление за подпомагане, със селскостопанските практики благоприятни за климата и околната среда, с кръстосаното съответствие и с проверките съгласно предвиденото в Регламент (ЕС) № 1306/2013, без да се излага на риск постигането на общите цели на реформата, което означава, че законодателството на Съюза, посочено в приложение II към Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилага за дребни земеделски стопани. Целта на посочената схема следва да бъде подпомагането на съществуващата селскостопанска структура на дребни стопанства в Съюза, без да се противодейства на развитие в посока на по-конкурентоспособни структури. По тази причина достъпът до схемата следва по принцип да бъде ограничен до съществуващите стопанства. Участието на земеделските стопани в схемата следва да е по желание. За да се увеличи обаче още повече въздействието от схемата по отношение на опростяването ѝ, държавите членки следва да имат право да включват автоматично в схемата определени земеделски стопани при осигуряване на възможност те да се откажат.
(55)
С цел гарантиране на правна сигурност на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяване на условията за участие в схемата за дребни земеделски стопани, ако има промяна в положението на участващия земеделски стопанин.
(56)
В интерес на опростяването и за да се вземе предвид специфичното положение в най-отдалечените региони, директните плащания в тези региони следва да се управляват в рамките на програмите за подпомагане, установени с Регламент (ЕС) № 228/2013. В резултат на това към тези региони не следва да се прилагат разпоредбите в настоящия регламент по отношение на основното плащане и свързаните с него плащания, обвързаното с производството подпомагане, както и по отношение на схемата за дребни земеделски стопани.
(57)
За целите на прилагането на настоящия регламент и за целите на наблюдението, анализирането и управлението на директните плащания е необходимо държавите членки да изпращат уведомления. За да се осигури правилното прилагане на правилата, установени в настоящия регламент, и тези уведомления да станат бързи, ефикасни, точни, рентабилни и съвместими със защитата на личните данни, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на необходимите мерки, свързани с уведомленията, които трябва да изпращат държавите членки на Комисията, или с цел проверка, контрол, наблюдение, оценяване или одит на директните плащания, както и да се спазят изискванията, предвидени в международни споразумения, включително изискванията за уведомяване съгласно тези споразумения, както и по отношение на допълнителните правила за естеството и вида на информацията, подлежаща на съобщаване, категориите данни, които трябва да се обработват, и максималните срокове за съхранението им, правилата, свързани с правата за достъп до информация или до информационните системи, както и условията за публикуване на информацията.
(58)
Личните данни, събирани за целите на прилагането на директните плащания, следва да бъдат обработвани по начин, който съответства на тези цели. Те следва да бъдат подавани в анонимен и обобщен вид, когато се обработват за целите на наблюдението или оценяването, и следва да бъдат защитени в съответствие с правото на Съюза за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни, по-специално Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (19). Субектите на данните следва да бъдат информирани за тази обработка на данни и за техните права за защита на данни.
(59)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган за защита на данните, който даде становището си на 14 декември 2011 г. (20)
(60)
С цел да се осигури плавен преход от разпоредбите, предвидени в Регламент (ЕО) № 73/2009, към установените в настоящия регламент, на Комисията следва се делегира правомощието да приема определени актове по отношение на установяването на необходимите мерки за защита на всички придобити права и оправдани правни очаквания на земеделските стопани.
(61)
С цел да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент и да се избегне нелоялна конкуренция или дискриминация между земеделските стопани, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на: определянето на сумата, която да бъде включена в специалния национален резерв за разминирана земя за Хърватия; определянето на годишните национални тавани за схемата за основно плащане; приемането на правила относно заявленията за предоставяне на права на плащане; приемането на мерки по отношение на връщането на неактивирани права на плащане в националния резерв; приемането на реда и условията за уведомяването за прехвърляне на права на плащане на националните органи и сроковете, в рамките на които трябва да се извършат тези уведомления,; определянето на годишните национални тавани за схемата за единно плащане на площ; приемането на правила относно заявленията за предоставяне на права на плащане, подадени през годината на разпределяне на правата на плащане, когато държавите членки преминават към схемата за основно плащане; определянето на годишните тавани за преразпределителното плащане. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011.
(62)
С цел да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент и да се избегне нелоялна конкуренция или дискриминация между земеделските стопани, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия и по отношение на: приемането на правила относно процедурата, включително относно графиците за тяхното представяне, за уведомленията на държавите членки и оценката на Комисията по отношение на еквивалентните практики; приемането на определени граници, в рамките на които задължението за поддържане на постоянно затревени площи се смята за изпълнено; определянето на годишния таван на плащането за селскостопански практики, които са благоприятни за климата и за околната среда; определянето на годишния таван на плащането за райони с природни ограничения; определянето на годишния таван на плащането за млади земеделски стопани. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011.
(63)
С цел да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент и да се избегне нелоялна конкуренция или дискриминация между земеделските стопани, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия и по отношение на:определянето на годишните тавани на доброволното обвързано с производството подпомагане; приемането на правила за процедурата за оценка и одобряване на решения в рамките на доброволното обвързано с производството подпомагане; приемането на правила за процедурата по разрешаване и за уведомленията до производителите, свързани с разрешенията относно земята и сортовете за целите на специалното плащане за култура - памук; определянето на правила за изчисляване намалението на размера на специалното плащане за култура - памук; приемането на правила за общите изисквания за уведомяване и методите; и приемането на необходими и обосновани мерки за разрешаване на определени проблеми при спешни случаи. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011.
(64)
За разрешаването на спешни проблеми, настъпили в една или повече държави членки, като същевременно се осигури непрекъснатостта на системата за директни плащания, Комисията следва да приема актове за изпълнение с незабавно приложение, когато в надлежно обосновани случаи извънредни обстоятелства засягат отпускането на помощ и застрашават ефективното извършване на плащанията по схемите за подпомагане, изброени в настоящия регламент.
(65)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а поради връзките между настоящия регламент и другите инструменти на ОСП, различията между отделните селски райони и ограничените финансови ресурси на държавите членки в един разширен Съюз, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза чрез многогодишната гаранция за финансиране от Съюза и чрез съсредоточаване върху ясно определени приоритети, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз ("ДЕС"). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(66)
Като се има предвид, че Регламент (ЕО) № 73/2009 ще остане в сила и през 2014 г., настоящият регламент следва да се прилага по принцип от 1 януари 2015 г. Разпоредбите на настоящия регламент относно гъвкавостта между стълбовете предвиждат възможност за държавите членки да приемат решения и да уведомяват Комисията за тях до 31 декември 2013 г. В допълнение, някои други разпоредби на настоящия регламент изискват да се предприеме действие през 2014 г. Следователно тези разпоредби следва да се прилагат от влизането в сила на настоящия регламент.
(67)
Поради спешността за подготвяне на гладко изпълнение на предвидените мерки, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕXA НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Обхват
Настоящият регламент установява:
а)
общи правила за плащания, отпускани директно на земеделски стопани по схемите за подпомагане, изброени в приложение I („директни плащания“);
б)
специални правила относно:
i)
основно плащане за земеделски стопани („схема за основно плащане“ и преходна опростена схема - „схема за единно плащане на площ“);
ii)
доброволна преходна национална помощ за земеделски стопани;
iii)
доброволно преразпределително плащане;
iv)
плащане за земеделски стопани, които спазват селскостопански практики благоприятни за климата и околната среда;
v)
доброволно плащане за земеделски стопани в райони с природни ограничения;
vi)
плащане за млади земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност;
vii)
схема за доброволно обвързано с производството подпомагане;
viii)
специално плащане за култура - памук;
ix)
доброволна опростена схема за дребни земеделски стопани;
x)
рамка, осигуряваща възможност на България, Хърватия и Румъния да допълват директните плащания.
Член 2
Изменение на приложение I
С цел гарантиране на правна сигурност на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за изменение на списъка на схемите за подпомагане, предвиден в приложение I, в степента, необходима за съобразяване с всякакви нови законодателни актове относно схемите за подпомагане, които може да бъдат приети след приемането на настоящия регламент.
Член 3
Прилагане към най-отдалечените региони и малките острови в Егейско море
Член 11 не се прилага към регионите на Съюза, определени в член 349 от ДФЕС („най-отдалечените региони“), и към директните плащания, отпускани в малките острови в Егейско море в съответствие с Регламент (ЕС) № 229/2013.
Дялове III, IV и V от настоящия регламент не се прилагат към най-отдалечените региони.
Член 4
Определения и свързани разпоредби
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„земеделски стопанин“ означава физическо или юридическо лице, или група физически или юридическа лица, независимо какъв е правният статут на тази група и на нейните членове съгласно националното право, чието стопанство се намира в териториалния обхват на Договорите, определен в член 52 от ДЕС във връзка с членове 349 и 355 от ДФЕС, и което осъществява селскостопанска дейност;
б)
„стопанство“ означава всички използвани за селскостопански дейности и управлявани от земеделски стопанин единици, които се намират на територията на една и съща държава членка;
в)
„селскостопанска дейност“ означава:
i)
производството, отглеждането или култивирането на селскостопански продукти, включително прибирането на реколтата, доенето, развъждането на животни и отглеждането на животни за селскостопански цели,
ii)
поддържането на земеделска площ в състояние, което да я прави подходяща за паша или обработване без подготвителни действия, които са извън рамките на обичайните земеделски методи и машини, съгласно определени от държавите членки критерии въз основа на установена от Комисията рамка, или
iii)
извършване на минимална дейност, която се определя от държавите членки, в земеделски площи, които естествено се поддържат в състояние, подходящо за паша или обработване;
г)
„селскостопански продукти“ означава продуктите, с изключение на рибните продукти, изброени в приложение I към Договорите, както и памук;
д)
„земеделска площ“ означава площ, която е заета от обработваема земя, постоянно затревени площи и постоянни пасища или трайни насаждения;
е)
„обработваема земя“ означава земя, която се обработва за производството на култури, или площи, които са на разположение за производството на култури, но оставени под угар, включително площи, оставени под угар в съответствие с членове 22, 23 и 24 от Регламент (ЕО) № 1257/1999, с член 39 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 и с член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, независимо от това дали на тази земя са разположени оранжерии или подвижни или неподвижни навеси;
ж)
„трайни насаждения“ означава култури, за които не се прилага сеитбооборот, различни от постоянно затревени площи и постоянни пасища, които заемат земята в продължение на пет или повече години и дават реколта многократно, включително разсадници и дървесни култури с кратък цикъл на ротация;
з)
„постоянно затревена площ и постоянно пасище“ (наричани заедно „постоянно затревени площи“) означава земя, използвана за отглеждане на трева или други тревни фуражи, естествено растящи (саморазсадени) или чрез култивиране (изкуствено засети), които не са били включени в сеитбооборота на стопанството в продължение на пет години или повече; то може да включва други подходящи за паша видове, като храсти и/или дървета, при условие че тревата или другите фуражи остават преобладаващи, както и, когато държавите членки вземат такова решение, подходяща за паша земя, по отношение на която се прилагат установени местни практики, при които тревите и другите тревни фуражи традиционно не са преобладаващи в зоните на паша;
и)
„треви или други тревни фуражи“ означава всички тревни растения, които традиционно се срещат на естествените пасища или обикновено са включени в смесите от семена за пасища или ливади в държавата членка, независимо дали се използват за паша или не;
й)
„разсадници“ означава следните площи с млади фиданки на (дървесни) видове, отглеждани на открито за по-късно разсаждане:
-
лозови разсадници и разсадници за подложки за присаждане;
-
разсадници за овошки и ягодови плодове;
-
разсадници за декоративни растения;
-
търговски разсадници за горски дървесни видове, без тези за задоволяване нуждите на самото стопанство в рамките на залесени площи;
-
разсадници за дървета и храсти за засаждане в градини, паркове, край пътя и върху насипи (например растения за жив плет, розови и други декоративни храсти, декоративни иглолистни растения), включително при всички случаи техните подложки за присаждане и фиданки;
к)
„дървесни култури с кратък цикъл на ротация“ означава площите, засадени с дървесни видове с код по КН 0602 90 41, определени от държавите членки, които се състоят от дървесни многогодишни култури, чиито корени или дънери остават в почвата след прибиране на реколтата, като през следващия сезон се появяват нови издънки и с максимален цикъл на реколтиране, определян от държавите членки;
л)
„продажба“ означава продажба или всякакво друго окончателно прехвърляне на собственост върху земя или права на плащане; определението не включва продажбата на земя, когато земята се прехвърля на публични органи или за използване в обществен интерес и когато прехвърлянето се извършва с неземеделски цели;
м)
„отдаване под аренда“ означава споразумение за отдаване под наем или друг подобен вид временно прехвърляне;
н)
„прехвърляне“ означава отдаването под аренда, продаването, действителното или бъдещото наследяване на земя или права на плащане или всякакво друго окончателно прехвърляне; то не включва връщането на права на плащане след изтичането на срока на аренда.
2. Държавите членки:
а)
определят критериите, които да се спазват от земеделските стопани, за да се счита, че са изпълнили задължението да поддържат земеделска площ в състояние, подходящо за паша или обработване съгласно посоченото в параграф 1, буква в), подточка ii);
б)
когато е приложимо в дадена държава членка, определят минималните дейности, които да се извършват на площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, съгласно посоченото в параграф 1, буква в), подточка iii);
в)
определят дървесните видове, които могат да бъдат включени в категорията на дървесните култури с кратък цикъл на ротация, и максималния цикъл на реколтиране на въпросните дървесни видове, съгласно параграф 1, буква к).
Държавите членки могат да решат да считат за постоянно затревена площ съгласно параграф 1, буква з), подходящата за паша земя, по отношение на която се прилагат установени местни практики, когато в зоните на паша по традиция не преобладават треви и други тревни фуражи.
3. С цел осигуряване на правна сигурност на Комисията се предоставят правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за установяване на:
а)
рамката, според която държавите членки да установят критериите, които да се спазват от земеделските стопани, за да се счита, че са изпълнили задължението да поддържат земеделска площ в състояние, подходящо за паша или обработване съгласно посоченото в параграф 1, буква в), подточка ii);
б)
рамката, в която държавите членки определят минималните дейности, които да се осъществяват на земеделски площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, съгласно параграф 1, буква в), подточка iii);
в)
критериите за определяне на превеса на тревите и другите тревни фуражи и критериите за определяне на установените местни практики по смисъла на параграф 1, буква з).
ДЯЛ II
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ДИРЕКТНИТЕ ПЛАЩАНИЯ
ГЛАВА 1
Общи правила за директни плащания
Член 5
Общи разпоредби относно общата селскостопанска политика
За схемите, предвидени в настоящия регламент, се прилагат Регламент (ЕС) № 1306/2013 и приетите в съответствие с него разпоредби.
Член 6
Национални тавани
1. За всяка държава членка и за всяка година в приложение II се определя национален таван, който се състои от общата стойност на всички разпределени права на плащане, на националния резерв или на регионалните резерви и на таваните, определени в съответствие с членове 42, 47, 49, 51 и 53.
Когато държава членка се възползва от възможността, предвидена в член 22, параграф 2, таванът, посочен в приложение II за тази държава членка за съответната година, може да бъде надвишен със сумата, изчислена съгласно посочения параграф.
2. Чрез дерогация от параграф 1 за всяка държава членка, която прилага схемата за единно плащане на площ, и за всяка година националният таван, който включва определените в съответствие с членове 36, 42, 47, 49, 51 и 53 тавани, се определя в приложение II.
3. С цел да се вземат предвид промените, свързани с общите максимални суми на директните плащания, които могат да бъдат отпуснати, включително тези, произтичащи от решенията, които трябва да бъдат взети от държавите членки в съответствие с член 14, и тези, произтичащи от прилагането на член 20, параграф 2, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70, за адаптиране на националните тавани, посочени в приложение II.
Член 7
Нетни тавани
1. Без да се засягат разпоредбите на член 8, общият размер на директните плащания, които могат да бъдат предоставени в дадена държава членка съгласно дялове III, IV и V за календарна година след прилагане на член 11, не надвишава съответните тавани, посочени в приложение III.
Когато общият размер на директните плащания, които предстои да се предоставят в държава членка, е по-висок от тавана, посочен в приложение III, посочената държава членка прилага линейно намаление на размера на всички директни плащания, с изключение на директните плащания, отпуснати съгласно Регламент (ЕС) № 228/2013 и Регламент (ЕС) № 229/2013.
2. За всяка държава членка и за всяка календарна година полученият резултат от намалението на плащанията, посочено в член 11 (който се изразява в разликата между националните тавани, посочени в приложение II, към които е добавена наличната сума в съответствие с член 58, и нетния таван, посочен в приложение III) се предоставя под формата на подпомагане от Съюза за мерки по програмите за развитие на селските райони, финансирани от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) съгласно предвиденото в Регламент (ЕС) № 1305/2013.
3. С цел да се вземат предвид промените, свързани с общите максимални суми на директните плащания, които могат да бъдат отпуснати, включително тези, произтичащи от решенията, вземани от държавите членки в съответствие с член 14, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за адаптиране на таваните, посочени в приложение III.
Член 8
Финансова дисциплина
1. Ставката на корекцията, определена в съответствие с член 26 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се прилага само за директни плащания, надвишаващи 2 000 EUR, които се отпускат на земеделски стопани през съответната календарна година.
2. Вследствие на предвиденото в член 16 постепенно въвеждане на директните плащания, параграф 1 от настоящия член се прилага за България и Румъния от 1 януари 2016 г.
Вследствие на предвиденото в член 17 постепенно въвеждане на директните плащания, параграф 1 от настоящия член се прилага за Хърватия от 1 януари 2022 г.
3. С цел да се гарантира правилното прилагане на корекциите на директните плащания във връзка с финансовата дисциплина, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за определяне на правилата за изчисляване на намаленията, които да се прилагат от държавите членки към земеделските стопани съгласно параграф 1 от настоящия член.
4. В случай на юридическо лице или група физически или юридически лица държавите членки могат да прилагат ставката на корекцията, посочена в параграф 1, на равнището на членовете на тези юридически лица или групи, когато националното право предвижда отделните членове да поемат права и задължения, сравними с тези на отделните земеделски стопани, които имат статут на ръководител на стопанство, по-специално по отношение на техния икономически, социален и данъчен статут, при условие че те са допринесли за укрепването на селскостопанските структури на съответните юридически лица или групи.
Член 9
Активен земеделски стопанин
1. Не се отпускат директни плащания на физически или юридически лица, или групи физически или юридическа лица, чиито земеделски площи са основно площи, естествено поддържани в състояние, подходящо за паша или обработване, и които не извършват върху тези площи минималните дейности, определени от държавите членки в съответствие с член 4, параграф 2, буква б).
2. Не се отпускат директни плащания на физически или юридически лица, или групи физически или юридическа лица, които експлоатират летища, железопътни услуги, водни съоръжения, услуги в сферата на недвижимите имоти, спортни игрища и места за отдих.
По целесъобразност държавите членки могат да добавят, въз основа на обективни и недискриминационни критерии, всякакви други подобни неселскостопански предприятия или дейности към изброените в първата алинея, като могат впоследствие да вземат решение да оттеглят тези добавяния.
Въпреки това, лице или група лица, попадащи в обхвата на първата или втората алинея, се считат за активни земеделски стопани, ако представят проверими доказателства в изисквания от държавите членки формат, които да удостоверяват, че:
а)
годишният размер на директните плащания е най-малко 5 % от общия размер на постъпленията, които са получили от неселскостопански дейности през най-близката данъчна година, за която са налични такива доказателства;
б)
техните селскостопански дейности не са незначителни;
в)
тяхната основна дейност или предмета на дейността на предприятието е упражняване на селскостопанска дейност.
3. В допълнение към параграфи 1 и 2 държавите членки могат да решат, въз основа на обективни и недискриминационни критерии, да не се отпускат директни плащания на физически или юридически лица или на групи физически или юридическа лица:
а)
чиито селскостопански дейности представляват само незначителна част от цялостната им икономическа дейност, и/или
б)
чиито основна дейност или предмета на дейността на предприятието не се изразяват в упражняване на селскостопанска дейност.
4. Параграфи 2 и 3 не се прилагат за земеделски стопани, които за предходната година са получили директни плащания само в размер, който не превишава определена сума. Тази сума се определя от държавите членки въз основа на обективни критерии, свързани с националната или регионалната им специфика, и не е по-голяма от 5 000 EUR.
5. С цел да се гарантира защитата на правата на земеделските стопани, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 относно:
а)
критериите за определяне на случаите, когато земеделската площ на даден земеделски стопанин трябва да се счита основно за площ, която по естествен път се поддържа в състояние, подходящо за паша или обработване;
б)
критериите за разграничаване между плащания, получени в резултат от селскостопанска и неселскостопанска дейност;
в)
критериите за установяване на размера на директните плащания, посочени в параграфи 2 и 4, особено относно директни плащания през първата година на разпределяне на права на плащане, когато стойността на правата на плащане все още не е окончателно установена, както и относно директните плащания за нови земеделски стопани;
г)
критериите, на които трябва да отговарят земеделските стопани, за да докажат за целите на параграфи 2 и 3, че техните селскостопански дейности не са незначителни и че тяхната основна дейност или предмета на дейност на предприятието представляват упражняване на селскостопанска дейност.
6. Държавите членки уведомяват Комисията до 1 август 2014 г. за всяко решение по параграфи 2, 3 или 4 и, в случай на изменения в тях, в рамките на две седмици от датата, на която е взето всяко решение за изменение.
Член 10
Минимални изисквания за получаване на директни плащания
1. Държавите членки решават в кой от следните случаи да не отпускат директни плащания на земеделски стопани:
а)
когато през дадена календарна година общата сума на директните плащания, заявени или дължими преди прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, е по-малка от 100 EUR;
б)
когато отговарящата на условията площ на стопанството, за която са заявени или дължими директни плащания преди прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, е под един хектар.
2. С цел да отчетат структурата на селскостопанските си сектори, държавите членки могат да адаптират праговете, посочени в параграф 1, букви а) и б), в границите, определени в приложение IV.
3. Държава членка, която е решила да приложи праг за площ съгласно параграф 1, буква б), независимо от това прилага буква а) от посочения параграф към тези земеделските стопани, получаващи обвързано с производството подпомагане за животни съгласно дял IV, които притежават по-малко хектари от прага за площ.
4. Засегнатите държави членки могат да решат да не прилагат параграф 1 спрямо най-отдалечените региони и спрямо малките острови в Егейско море.
5. За 2015 г. в България и Румъния заявената или дължима сума, която следва да се предостави съгласно параграф 1, буква а), се изчислява въз основа на съответната сума, посочена в приложение V, точка А.
За периода 2015-2021 г. в Хърватия заявената или дължима сума съгласно параграф 1, буква а), се изчислява въз основа на сумата, посочена в приложение VI, точка А.
Член 11
Намаление на плащанията
1. Държавите членки намаляват размера на директните плащания, които се отпускат на земеделски стопанин съгласно дял III, глава 1 за дадена календарна година най-малко с 5 % за онази част от сумата, която надвишава 150 000 EUR.
2. Преди да се приложи параграф 1, държавите могат да извадят свързаните със селскостопанска дейност заплати, които действително са заплатени и са декларирани от земеделския стопанин през предходната календарна година, включително данъците и вноските за социално осигуряване, свързани с трудовата заетост, от размера на директните плащания, които се предоставят на земеделски стопанин съгласно дял III, глава 1 през дадена календарна година. Когато няма на разположение данни за заплатите, които действително са заплатени и са декларирани от земеделския стопанин през предходната календарна година, се използват последните налични данни.
3. Когато дадена държава членка реши да предостави преразпределително плащане на земеделските стопани съгласно дял III, глава 2 и да използва повече от 5 % от годишния национален таван, определен в приложение II за тази цел, тя може да реши да не прилага настоящия член.
Когато държава членка реши да предостави преразпределително плащане на земеделските стопани съгласно дял III, глава 1а и прилагането на максимално допустимите граници, определени в член 41, параграф 4, й пречи да използва повече от 5 % от годишния национален таван, определен в приложение II за тази цел, същата държава членка може да реши да не прилага настоящия член.
4. Никакви предимства, получени посредством избягване на намаляване на плащането, не се дават в полза на земеделски стопани, по отношение на които е установено, че след 18 октомври 2011 г., изкуствено са създали условията за избягване на последиците от настоящия член.
5. В случай на юридическо лице или група физически или юридически лица държавите членки могат да прилагат намалението, посочено в параграф 1, на равнището на членовете на тези юридически лица или групи, когато националното право предвижда отделните членове да поемат права и задължения, сравними с тези на отделните земеделски стопани, които имат статут на ръководител на стопанство, по-специално по отношение на техния икономически, социален и данъчен статут, при условие че те са допринесли за укрепването на селскостопанските структури на съответните юридически лица или групи.
6. Държавите членки уведомяват Комисията до 1 август 2014 г. за решенията, взети в съответствие с настоящия член, и за очаквания резултат от намаленията за периода от 2015 до 2019г.
Член 12
Множество заявления
Площта, съответстваща на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, за която е подадено заявление от земеделски стопанин за основно плащане съгласно дял III, глава 1, може да бъде предмет на заявление за всякакво друго директно плащане, както и за всякаква друга помощ, която не попада в обхвата на настоящия регламент, освен ако изрично не е предвидено друго в настоящия регламент.
Член 13
Държавна помощ
Чрез дерогация от член 211, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (21), членове 107, 108 и 109 от ДФЕС не се прилагат за плащания, извършени от държавите членки съгласно настоящия регламент.
Член 14
Гъвкавост между стълбовете
1. До 31 декември 2013 г. държавите членки могат да решат да предоставят допълнително подпомагане до 15 % от годишните си национални тавани за календарната 2014 г., предвидени в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 73/2009 и от годишните си национални тавани за календарните 2015-2019 г., предвидени в приложение II към настоящия регламент, за мерки по програми за развитие на селските райони, финансирани от ЕЗФРСР, съгласно предвиденото в Регламент (ЕС) № 1305/2013. В резултат на това съответната сума вече няма да е на разположение за отпускане на директни плащания.
Решението, посочено в първа алинея, се съобщава на Комисията до 31 декември 2013 г. В това решение се определя процентът, посочен в тази алинея, който може да е различен за всяка календарна година.
Държавите членки, които не вземат решението, посочено в първа алинея по отношение на календарната 2014 г., могат до 1 август 2014 г. да вземат това решение по отношение на календарните 2015-2019 г. г. До тази дата те уведомяват Комисията за всяко такова решение.
Държавите членки могат да решат да преразгледат решенията, посочени в настоящия параграф, с действие от календарната 2018 г. Всяко решение, което се основава на такова преразглеждане не води до намаляване на съобщения на Комисията процент в съответствие с първа, втора и трета алинея. Държавите членки уведомяват Комисията за всяко решение, което се основава на такова преразглеждане до 1 август 2017 г.
2. До 31 декември 2013 г., държавите членки, които не вземат решението, посочено в параграф 1, могат да решат да предоставят като директни плащания до 15 % или в случая на България, Естония, Испания, Латвия, Литва, Полша, Португалия, Румъния, Словакия, Финландия, Швеция и Обединеното кралство - до 25 % от сумата, отпусната за подпомагане на мерки по програми за развитие на селските райони, финансирани по ЕЗФРСР през периода 2015-2020 г., съгласно предвиденото в Регламент (ЕС) № 1305/2013. В резултат на това съответната сума вече няма да е на разположение за мерки за подпомагане по програми за развитие на селските райони.
Решението, посочено в първа алинея, се съобщава на Комисията до 31 декември 2013 г. В това решение се определя процентът, посочен в тази алинея, който може да е различен за всяка календарна година.
Държавите членки, които не вземат решението, посочено в на първа алинея, по отношение на финансовата 2015 г., могат до 1 август 2014 г. да вземат това решение по отношение на финансовите 2016-2020 г. До тази дата те уведомяват Комисията за всяко такова решение.
Държавите членки могат да решат да преразгледат решенията, посочени в настоящия параграф, с действие за финансовата 2019 г. и финансовата 2020 г. Всяко решение, което се основава на такова преразглеждане, не води до увеличаване на съобщения на Комисията процент в съответствие с първа, втора и трета алинея. Държавите членки уведомяват Комисията за всяко решение, което се основава на такова преразглеждане до 1 август 2017 г.
Член 15
Преразглеждане
Изброените в приложение I схеми за подпомагане се прилагат, без да се засяга възможността за преразглеждането им по всяко време, в зависимост от икономическите процеси и състоянието на бюджета. Това преразглеждане може да доведе до приемането на законодателни актове, делегирани актове съгласно член 290 от ДФЕС, или актове за изпълнение съгласно член 291 от ДФЕС.
ГЛАВА 2
Разпоредби, които се прилагат за България, Румъния и Хърватия
Член 16
Постепенно въвеждане на директните плащания в България и Румъния
За България и Румъния таваните за плащания, определени в съответствие с членове 42, 47, 49, 51, 53 и 65, за 2015 г. се установяват въз основа на размера, посочен в приложение V, точка А.
Член 17
Постепенно въвеждане на директните плащания в Хърватия
В Хърватия директните плащания се въвеждат в съответствие със следния график на нарастване, изразено в проценти от съответното равнище на директните плащания, прилагано от 2022 г.:
25 % през 2013 г.,
30 % през 2014 г.,
35 % през 2015 г.,
40 % през 2016 г.,
50 % през 2017 г.,
60 % през 2018 г.,
70 % през 2019 г.,
80 % през 2020 г.,
90 % през 2021 г.,
100 % от 2022 г.
Член 18
Допълнителни национални директни плащания и директни плащания в България и Румъния
1. През 2015 г. България и Румъния могат да използват национални директни плащания с цел допълване на плащанията, предоставени по схемата за основно плащане, посочена в дял III, глава 1, раздели 1, 2 и 3. Общият размер на тези плащания не превишава съответния размер, посочен в приложение V, точка Б.
2. През 2015 г. България и Румъния могат да използват национални директни плащания с цел допълване на плащанията, предоставени по схемата за специално плащане за култура - памук, посочено в дял IV, глава 2. Общият размер на тези плащания не превишава размера, посочен в приложение V, точка В.
3. Допълнителните национални директни плащания се отпускат в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се осигури равнопоставеното третиране на земеделските стопани и да се избегне нарушения на пазарните условия и на конкуренцията.
Член 19
Допълнителни национални директни плащания за Хърватия
1. При условие че Комисията разреши, Хърватия може да допълни, когато е уместно, всяка от схемите за подпомагане, изброени в приложение I.
2. Сумата на допълнителните национални директни плащания, която може да бъде предоставена за определена година и за определена схема за подпомагане, е ограничена от специален финансов пакет. Този пакет е равен на разликата между:
а)
размера на наличното директно подпомагане за съответната схема за подпомагане след пълното въвеждане на директните плащания в съответствие с член 17 за календарната 2022 г., и
б)
размера на наличното директно подпомагане за съответната схема за подпомагане след прилагането на графика на нарастване в съответствие с член 17 за съответната календарна година.
3. Общият размер на предоставените допълнителни национални директни плащания не надвишава тавана, посочен в приложение VI, точка Б за съответната календарна година.
4. Хърватия може да вземе решение, въз основа на обективни критерии и след разрешение от Комисията, за размерите на допълнителните национални директни плащания, които да бъдат предоставени.
5. Комисията приема актове за изпълнение за разрешаване на плащанията съгласно настоящия член, в които се посочват съответните схеми за подпомагане и се определя равнището, до което могат да се плащат допълнителните национални директни плащания.
По отношение на допълнителните национални директни плащания, предназначени за допълване на доброволното обвързано с производството подпомагане, посочени в дял IV, глава 1, в разрешението се посочват и отделните видове селскостопанска дейност или отделният селскостопански сектор, посочени в член 52, параграф 3, за които може да се отнасят допълнителните национални директни плащания.
Тези актове за изпълнение се приемат без да се прилага процедурата, посочена в член 71, параграф 2 или параграф 3.
6. Условията за допустимост за допълнителни национални директни плащания за Хърватия са същите като условията за подпомагане по съответните схеми за подпомагане, предвидени в настоящия регламент.
7. Допълнителните национални директни плащания за Хърватия са предмет на всички корекции, които може да се наложат от промените в ОСП. Те се предоставят в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се гарантира равнопоставено третиране на земеделските стопани и да се избегнат нарушения на пазарните условия и на конкуренцията.
8. Хърватия представя доклад с информация относно мерките за прилагане на допълнителните национални директни плащания до 30 юни на годината след прилагането им. Докладът включва най-малко следното:
а)
всички промени в ситуацията, които дават отражение върху допълнителните национални директни плащания;
б)
за всяко едно от допълнителните национални директни плащания - броя на бенефициерите и общия размер на допълнителни национални директни плащания, които са предоставени, както и хектарите и броя на животните или другите единици, за които са предоставени допълнителни национални директни плащания;
в)
доклад за мерките за контрол, прилагани във връзка с предоставените допълнителни национални директни плащания.
Член 20
Специален национален резерв за разминирана земя за Хърватия
1. Считано от 2015 г., Хърватия уведомява Комисията не по-късно от 31 януари всяка година за площите, които са били идентифицирани в съответствие с член 57а, параграф 10 от Регламент (ЕО) № 73/2009 и които са били възстановени за ползване за селскостопански дейности през предходната календарна година.
Хърватия уведомява също така Комисията за броя на правата на плащане за земеделски стопани, налични към 31 декември от предходната календарна година, както и за неизползваните суми от специалния национален резерв за разминирана земя на същата дата.
Когато е приложимо, предвидените в първа и втора алинея уведомления се правят по региони, както е определено в съответствие с член 23, параграф 1 от настоящия регламент.
2. При адаптирането на приложение II, съгласно член 6, параграф 3, Комисията изчислява ежегодно размера на увеличението, приложимо към сумите, определени за Хърватия в посоченото приложение, с цел финансиране на подпомагането, което се предоставя в рамките на схеми, изброени в приложение I, за площите, посочени в параграф 1 от настоящия член. Тази сума се изчислява въз основа на данните, предоставени от Хърватия в съответствие с параграф 1 от настоящия член, както и на прогнозните средни директни плащания на хектар в Хърватия за съответната година.
Максималната сума, която се добавя в съответствие с първа алинея въз основа на всички площи, за които Хърватия е уведомила в съответствие с параграф 1 от настоящия член до 2022 г., възлиза на 9 600 000 EUR и зависи от графика за въвеждане на директните плащания в съответствие с член 17. Произтичащите от това максимални годишни суми са предвидени в приложение VII.
3. Комисията приема актове за изпълнение за определяне дела на сумата, която се добавя в съответствие с параграф 2, която Хърватия включва в специалния национален резерв за разминирана земя, за да разпредели права на плащане за площите, посочени в параграф 1. Този дял се изчислява въз основа на съотношението между тавана на схемата за основно плащане и националния таван, посочен в приложение II, преди увеличението на националния таван в съответствие с параграф 2. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
4. За 2015-2022 г. Хърватия използва специалния национален резерв за разминирана земя за разпределяне на права на плащане на земеделски стопани въз основа на разминираната земя, обявена от тях през въпросната година, когато:
а)
тази земя се състои от хектари, които отговарят на условията за подпомагане по смисъла на член 32, параграфи 2- 5;
б)
въпросната земя е възстановена за ползване за селскостопански дейности през предходната календарна година; и
в)
Комисията е уведомена за земята в съответствие с параграф 1 от настоящия член.
5. Стойността на правата на плащане, определена с настоящия член, се установява въз основа на националната или регионалната средна стойност на правата на плащане в годината на разпределяне в рамките на наличните средства в специалния национален резерв за разминирана земя.
6. За да се отчетат последствията от възстановяването на разминираната земя за ползване за селскостопански дейности, както е съобщено от Хърватия в съответствие с настоящия член, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 70, за адаптиране на сумите, посочени в приложение VI.
ДЯЛ III
СХЕМА ЗА ОСНОВНО ПЛАЩАНЕ, СХЕМА ЗА ЕДИННО ПЛАЩАНЕ НА ПЛОЩ И СВЪРЗАНИ С ТЯХ ПЛАЩАНИЯ
ГЛАВА 1
Схема за основно плащане и схема за единно плащане на площ
Раздел 1
Създаване на схемата за основно плащане
Член 21
Права на плащане
1. Подпомагането по схемата за основно плащане се предоставя на земеделски стопани:
а)
които придобиват права на плащане съгласно настоящия регламент чрез разпределение съгласно член 20, параграф 4, чрез първоначално разпределение съгласно член 24 или член 39, чрез разпределение от националния резерв или регионалните резерви съгласно член 30 или чрез прехвърляне съгласно член 34; или
б)
които отговарят на условията по член 9 и имат притежавани или взети под аренда права на плащане в държава членка, която е взела решение съгласно параграф 3 да запази съществуващите в нея права на плащане.
2. Правата на плащане, получени по схемата за единно плащане в съответствие с Регламент (ЕО) № 1782/2003 и с Регламент (ЕО) № 73/2009, изтичат на 31 декември 2014 г.
3. Чрез дерогация от параграф 2 държавите членки, които са въвели схемата за единно плащане в съответствие с дял III, глава 5, раздел I или дял III, глава 6 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 или дял III, глава 3 от Регламент (ЕО) № 73/2009, могат до 1 август 2014 г. да решат да запазят съществуващите права на плащане. Те уведомяват Комисията за всяко такова решение до посочената дата.
4. По отношение на държавите членки, които вземат решението, посочено в параграф 3, когато броят на притежаваните или взети под аренда права на плащане, определен съгласно Регламент (ЕО) № 1782/2003 и Регламент (ЕО) № 73/2009, които земеделският стопанин притежава в последния ден за представяне на заявления, определен в съответствие с член 78, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, надхвърля броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, декларирани от земеделския стопанин в заявлението му за подпомагане в съответствие с член 72, параграф 1, буква а), първа алинея от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за 2015 г., и които са на негово разположение към датата, определена от държавата членка, която е не по-късно от датата, определена в тази държава членка за изменение на такова заявление за подпомагане, правата на плащане, чийто брой надхвърля броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, изтичат на последната дата.
Член 22
Таван на схемата за основно плащане
1. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на годишния национален таван за всяка държава членка за схемата за основно плащане, като от годишния национален таван, посочен в приложение II, изважда таваните, определени в съответствие с членове 42, 47, 49, 51 и 53. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
2. За всяка държава членка сумата, изчислена в съответствие с параграф 1 от настоящия член, може да се увеличи най-много с 3 % от съответния годишен национален таван, определен в приложение II, след като се извади сумата, получена от прилагането на член 47, параграф 1 за съответната година. Когато дадена държава членка прилага такова увеличение, Комисията взема предвид това увеличение при определянето на годишния национален таван за схемата за основно плащане съгласно параграф 1 от настоящия член. За целта до 1 август 2014 г. държавите членки уведомяват Комисията за годишните проценти, с които изчислената по параграф 1 от настоящия член сума ще бъде увеличена.
3. Държавите членки могат да преразглеждат решението си, посочено в параграф 2, всяка година, като уведомяват Комисията за всяко решение, което се основава на такова преразглеждане до 1 август на годината, предхождаща неговото прилагане.
4. За всяка държава членка и всяка година общата стойност на всички права на плащане и националния резерв или регионалните резерви са равни на съответния годишен национален таван, определен от Комисията съгласно параграф 1.
5. Ако таванът за държава членка, определен от Комисията в съответствие с параграф 1, е различен от този за предходната година в резултат на решение, взето от същата държава членка в съответствие с параграф 3 от настоящия член, член 14, параграф 1, трета и четвърта алинея, член 14, параграф 2, трета и четвърта алинея, член 42, параграф 1, член 49, параграф 1, втора алинея, член 51, параграф 1, втора алинея или член 53, съответната държава членка линейно намалява или увеличава стойността на всички права на плащане, за да се гарантира съответствие с параграф 4 от настоящия член.
Член 23
Регионално разпределение на националните тавани
1. Държавите членки могат да решат, до 1 август 2014 г., да прилагат схемата за основно плащане на регионално равнище. В тези случаи те определят регионите в съответствие с обективни и недискриминационни критерии, като например техните агрономски и социално-икономически характеристики и техния регионален селскостопански потенциал или тяхната институционална или административна структура.
Държавите членки, които прилагат член 36, могат да вземат решението съгласно първа алинея до 1 август на годината, предхождаща първата година на прилагане на схемата за основно плащане.
2. Държавите членки разделят годишния национален таван за схемата за основно плащане, посочен в член 22, параграф 1, между регионите в съответствие с обективни и недискриминационни критерии.
Държавите членки, които не прилагат член 30, параграф 2, извършват това разделяне след прилагането на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1.
3. Държавите членки могат да решат регионалните тавани да подлежат на годишни прогресивни изменения в съответствие с предварително определени годишни стъпки и с обективни и недискриминационни критерии, като например селскостопански потенциал или екологични критерии.
4. Доколкото това е необходимо за спазване на приложимите регионални тавани, определени в съответствие с параграф 2 или 3, държавите членки извършват линейно намаление или увеличение на стойността на правата на плащане във всеки от съответните региони.
5. Държавите членки, които прилагат параграф 1, могат да вземат решение да преустановят прилагането на схемата за основно плащане на регионално равнище от дата, която се определя от тях.
6. Държавите членки, които прилагат параграф 1, първа алинея, уведомяват Комисията до 1 август 2014 г. за решението. посочено в същата алинея, и за мерките, предприети в изпълнение на параграфи 2 и 3.
Държавите членки, които прилагат параграф 1, втора алинея, уведомяват Комисията до 1 август на съответната година за всяко решение, посочено във въпросната алинея, и за мерките, предприети в изпълнение на параграфи 2 и 3.
Държавите членки, които прилагат параграф 1, уведомяват Комисията за решението, посочено в параграф 5, до 1 август на годината, предхождаща първата година на прилагане на това решение.
Член 24
Първоначално разпределяне на правата на плащане
1. Права на плащане се разпределят на земеделските стопани, които имат право да получават директни плащания в съответствие с член 9 от настоящия регламент, при условие че:
а)
земеделските стопани кандидатстват за разпределение на права на плащане по схемата за основно плащане до последната дата за подаване на заявления през 2015 г., която се определя в съответствие с член 78, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, освен в случай на непреодолима сила или извънредни обстоятелства; и
б)
те са имали право да получат плащания, преди каквито и да било намаления или изключвания, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009, във връзка със заявление за подпомагане за директни плащания или за преходна национална помощ или за допълнителни национални директни плащания в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009, за 2013 г.
Първата алинея не се прилага в държавите членки, които прилагат член 21, параграф 3 от настоящия регламент.
Държавите членки могат да разпределят права на плащане на земеделски стопани, които имат право да получат директни плащания в съответствие с член 9 от настоящия регламент, които отговарят на условието, предвидено в първа алинея, буква а), и които:
а)
не са получили за 2013 г. плащания във връзка със заявление за подпомагане съгласно посоченото в първа алинея от настоящия параграф, и които към датата, определена от съответната държава членка в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията (22) за референтната 2013 г.:
i)
в държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане:
-
са произвеждали плодове, зеленчуци, картофи за консумация, посадъчен материал от картофи или декоративни растения, на минимална площ, изразена в хектари, ако съответната държава членка реши да приеме такова решение, или
-
са отглеждали лозя; или
ii)
в държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ, са притежавали само земеделска площ, която към 30 юни 2003 г. не е била в добро земеделско състояние, както се предвижда в член 124, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009;
б)
през 2014 г. са им били разпределени права на плащане от националния резерв по схемата за единно плащане съгласно член 41 или член 57 от Регламент (ЕО) № 73/2009; или
в)
никога не са разполагали с притежавани или взети под аренда права на плащане по Регламент (ЕО) № 73/2009 или Регламент (ЕО) № 1782/2003, и които подадат проверими доказателства, че към датата, определена от държавата членка в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 г., са произвеждали, отглеждали или култивирали селскостопански продукти, включително чрез прибиране на реколта, доене, развъждане и отглеждане на животни за селскостопански цели. Държавите членки могат да установят свои собствени допълнителни обективни и недискриминационни критерии за допустимост за тази категория земеделски стопани по отношение на подходящи умения, опит или образование.
2. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства броят на правата на плащане, разпределени за отделните земеделски стопани през 2015 г., е равен на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които земеделският стопанин декларира в заявлението си за подпомагане в съответствие с член72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за 2015 г. и с които той разполага към дата, определена от държавата членка. Тази дата е не по-късна от определената в тази държава членка дата за изменение на такова заявление за подпомагане.
3. Държавите членки могат да прилагат едно или повече от ограниченията, предвидени в параграфи 4-7, спрямо броя права на плащане, които трябва да се разпределят по параграф 2.
4. Държавите членки могат да решат броят на правата на плащане, които подлежат на разпределение, да бъде равен или на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, които земеделският стопанин е декларирал в съответствие с член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009 през 2013 г., или на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, посочени в параграф 2 от настоящия член, в зависимост от това кой от двата е по-малък. За Хърватия при използването на тази възможност не се засяга разпределението на права на плащане за хектарите разминирана земя в съответствие с член 20, параграф 4 от настоящия регламент;
5. Когато общият брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, посочен в параграф 2 от настоящия член, деклариран в държава членка, би довел до увеличаване с повече от 35 % от общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани в съответствие с член 35 от Регламент (ЕО) № 73/2009 през 2009 г., или в случая на Хърватия - през 2013 г., държавите членки могат да ограничават броя на правата на плащане, които трябва да се разпределят през 2015 г., до най-малко 135 % или 145 % от общия брой на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани през 2009 г., или в случая на Хърватия - общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2013 г., в съответствие с член 35 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
Когато използват тази възможност, държавите членки разпределят на земеделските стопани намален брой права на плащане. Този брой се изчислява чрез прилагане на пропорционално намаление към допълнителния брой хектари, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани от всеки земеделски стопанин през 2015 г., в сравнение с броя хектари, отговарящи на условията за подпомагане по смисъла на член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009, които земеделският стопанин е декларирал в заявлението за подпомагане през 2011 г., или в случая на Хърватия - през 2013 г., без да се засягат хектарите разминирана земя, за които трябва да се разпределят права на плащане в съответствие с член 20, параграф 4 от настоящия регламент.
6. За целите на установяването на броя права на плащане, които да се разпределят на земеделски стопанин, държавите членки могат да решат да приложат коефициент за намаление спрямо посочените в параграф 2 хектари, отговарящи на условията за подпомагане, които представляват постоянно затревени площи, разположени в региони с неблагоприятни климатични условия, дължащи се предимно на надморската височина и други природни ограничения, свързани с лошото качество на почвата, стръмността на терена и водоснабдяването.
7. Държавите членки могат да решат, че броят на правата на плащане, които да се разпределят на земеделски стопанин, е равен на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, посочени параграф 2 от настоящия член, които не са били хектари лозя към датата, определена от държавата членка в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 г., или хектари обработваема земя с постоянни оранжерии.
8. В случай на продажба или отдаване под аренда на тяхното стопанство или на част от него, физическите или юридическите лица, които отговарят на условията от параграф 1 от настоящия член, с договор, подписан преди последната дата за подаване на заявления през 2015 г., която се определя в съответствие с член 78, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, могат да прехвърлят правото да получат права на плащане в съответствие с параграф 1 от настоящия член на един или повече земеделски стопани, при условие че последните отговарят на условията, предвидени в член 9 от настоящия регламент.
9. Дадена държава членка може да вземе решение да определи минимален размер на стопанството, изразен в отговарящи на условията за подпомагане хектари, за който земеделският стопанин може да подаде заявление за разпределение на права на плащане. Този минимален размер не надвишава прага, определен в член 10, параграф 1, буква б),във връзка с параграф 2 от същия член.
10. Когато е приложимо, държавите членки уведомяват Комисията за посочените в настоящия член решения до 1 август 2014 г.
11 Комисията приема актове за изпълнение за установяване на правила за заявленията за разпределяне на права на плащане, подадени през годината на разпределяне на правата на плащане, когато въпросните права на плащане все още не могат да бъдат категорично установени и когато разпределянето е засегнато от специфични обстоятелства. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 25
Стойност на правата на плащане и сближаване
1. През 2015 г. държавите членки изчисляват единичната стойност на правата на плащане, като фиксиран процент от националния таван, посочен в приложение II, се раздели за всяка съответна година на броя на правата на плащане през 2015 г. на национално или регионално равнище, с изключение на разпределените от националния резерв или от регионалните резерви през 2015 г.
Посоченият в първа алинея фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван за схемата за основно плащане, който се определя за 2015 г. в съответствие с член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 от настоящия регламент, след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2, се раздели на националния таван за 2015 г., посочен в приложение II. Правата на плащане се изразяват в брой, съответстващ на броя на хектарите.
2. Чрез дерогация от посочения в параграф 1 метод на изчисляване държавите членки могат да решат да разграничават стойността на правата на плащане през 2015 г., с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви през 2015 г., за всяка конкретна година въз основа на първоначалната им единична стойност, изчислена в съответствие с член 26.
3. Най-късно от референтната 2019 година, всички права на плащане в дадена държава членка или, когато се прилага член 23 - в даден регион, имат еднаква единична стойност.
4. Чрез дерогация от параграф 3 дадена държава членка може да реши единичната стойност на правата на плащане, чиято първоначална единична стойност, изчислена в съответствие с член 26, е по-ниска от 90 % от националната или регионалната единична стойност през 2019 г., най-късно за референтната 2019 година, да се увеличи най-малко с една трета от разликата между първоначалната им единична стойност и 90 % от националната или регионалната единична стойност през 2019 г.
Държавите членки могат да решат да установят процента, посочен в първа алинея, на равнище, което е по-високо от 90 %, но не надвишава 100 %.
В допълнение държавите членки предвиждат, най-късно за референтната 2019 г., че никое право на плащане няма единична стойност, по-ниска от 60 % от националната или регионалната единична стойност през 2019 г., освен ако това би довело в държави членки, прилагащи прага, посочен в параграф 7, до максимално намаление над този праг. В тези случаи минималната единична стойност се определя на равнище, което е необходимо за зачитането на този праг.
5. Националната или регионалната единична стойност през 2019 г., посочена в параграф 4, се изчислява, като фиксиран процент от националния таван, определен в приложение II, или от регионалния таван за календарната 2019 година се раздели на броя на правата на плащане за 2015 г. в съответната държава членка или регион, с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви през 2015 г. Този фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван на схемата за основно плащане, който следва да бъде определен съгласно член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 за 2015 г., след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2, се раздели на националния таван, посочен в приложение II, или на регионалния таван, за 2015 г.
6. Регионалните тавани, посочени в параграф 5, се изчисляват посредством прилагането на фиксиран процент от националния таван, определен в приложение II за 2019 г. Този фиксиран процент се изчислява, като съответните регионални тавани, установени в съответствие с член 23, параграф 2 за 2015 г., се разделят на националния таван, който се определя в съответствие с член 22, параграф 1 за 2015 г., след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1, когато се прилага член 23, параграф 2, втора алинея.
7. За да се финансира повишаването на стойността на правата на плащане по параграф 4, когато правата на плащане имат първоначална единична стойност, по-висока от средната национална или регионална стойност през 2019 г., разликата между първоначалната им единична стойност и националната или регионалната единична стойност през 2019 г. се намалява въз основа на обективни и недискриминационни критерии, които се определят от държавите членки. Тези критерии могат да включват установяването на максимално намаление на първоначалната единична стойност в размер на 30 %.
8. При прилагането на параграф 2 от настоящия член преходът от първоначалната единична стойност на правата на плащане, изчислена в съответствие с член 26, към окончателната им единична стойност през 2019 г., установена в съответствие с параграф 3 или параграфи 4 - 7 от настоящия член, се прави на равни етапи, считано от 2015 г.
За да се осигури спазването на фиксирания процент, посочен в параграф 1 от настоящия член, за всяка година, стойността на правата на плащане с първоначална единична стойност, по-висока от националната или регионалната единична стойност за 2019 г. се коригира.
9. Чрез дерогация от параграф 8 от настоящия член, когато държави членки, които в съответствие с член 21, параграф 3 решат да запазят своите съществуващи права на плащане, прилагат параграф 2 от настоящия член, преходът от първоначалната единична стойност на правата на плащане, установена в съответствие с член 26, параграф 5, към тяхната окончателна единична стойност през 2019 г., установена в съответствие с параграф 3 или параграфи 4 - 7 от настоящия член, се прави на равни етапи, когато е приложимо, които са определени на национално равнище в съответствие с член 63, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
За да се осигури спазването на фиксирания процент, посочен в параграф 1 от настоящия член, за всяка година, стойността на всички права на плащане се коригира линейно.
10. През 2015 г. държавите членки уведомяват земеделските стопани за стойността на техните права на плащане, изчислени в съответствие с настоящия член и членове 26 и 27 за всяка година от периода, обхванат от настоящия регламент.
Член 26
Изчисляване на единичната стойност на правата на плащане
1. Първоначалната единична стойност на правата на плащане, посочена в член 25, параграф 2в държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане през календарната 2014 г. и които не са решили да запазят съществуващите в тях права на плащане в съотвествие с член 21, параграф 3, се определя по един от методите, определени в параграфи 2 или 3:
2. Фиксиран процент на плащанията, които земеделският стопанин е получил за 2014 г. по схемата за единно плащане в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009 преди намаленията и изключванията, предвидени в дял II, глава 4 от същия регламент, се разделя на броя на правата на плащане, които му се отпускат за 2015 г., с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви през 2015 г.
Този фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван на схемата за основно плащане, който се определя в съответствие с член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 от настоящия регламент за 2015 г., след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2 от настоящия регламент, се раздели на сумата на плащанията за 2014 г. по схемата за единно плащане в съответната държава членка или регион преди намаленията или изключванията, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
3. Фиксиран процент на стойността на правата, включително специалните права, които земеделският стопанин е притежавал към датата на подаване на заявлението за 2014 г. по схемата за единно плащане в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009, се разделя на броя на правата на плащане, които му се отпускат за 2015 г., с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви през 2015 г.
Този фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван на схемата за основно плащане, който се определя в съответствие с член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 от настоящия регламент за 2015 г., след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2 от настоящия регламент, се раздели на общата стойност на всички права, включително специалните права, в съответната държава членка или регион за 2014 г. по схемата за единно плащане.
За целите на настоящия параграф се счита, че земеделският стопанин притежава права на плащане към датата на подаване на заявлението за 2014 г., когато до тази дата са му разпределени или окончателно прехвърлени права на плащане.
4. Държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ през календарната 2014 г., изчисляват първоначалната единична стойност на правата на плащане, посочена в член 25, параграф 2 от настоящия регламент, като разделят фиксиран процент от общата стойност на подпомагането, което земеделският стопанин е получил за 2014 г. по схемата за единно плащане на площ в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009 и съгласно членове 132 и 133a от посочения регламент преди намаленията и изключванията, предвидени в дял II, глава 4 от посочения регламент, на броя на разпределените му през 2015 г. права на плащане, с изключение на разпределените от националния резерв или от регионалните резерви през 2015 г.
Този фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван на схемата за основно плащане, който се определя в съответствие с член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 от настоящия регламент за 2015 г., след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2 от настоящия регламент, се раздели на общия размер на подпомагането, отпуснато по схемата за единно плащане на площ в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009 и съгласно членове 132 и 133a от посочения регламент за 2014 г. в съответната държава членка или регион преди намаленията или изключванията, предвидени в дял II, глава 4 от посочения регламент.
5 Държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане през 2014 г. и които в съответствие с член 21, параграф 3 от настоящия регламент решат да запазят съществуващите в тях права на плащане, изчисляват първоначалната единична стойност на правата на плащане, посочена в член 25, параграф 2 от настоящия регламент, като умножат единичната стойност на правата по фиксиран процент. Този фиксиран процент се изчислява, като националният или регионален таван на схемата за основно плащане, който се определя в съответствие с член 22, параграф 1 или съответночлен 23, параграф 2 от настоящия регламент за 2015 г., след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2 от настоящия регламент, се раздели на сумата на плащанията за 2014 г. по схемата за единно плащане в съответната държава членка или регион, преди намаленията или изключванията, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
6. За целите на методите за изчисление, предвидени в настоящия член, при условие че съответните сектори не получават доброволното обвързано с производството подпомагане съгласно дял IV от настоящия регламент, държавите членки могат да вземат предвид и подпомагането, отпуснато за календарната 2014 година по една или няколко от схемите за плащане съгласно член 52, член 53, параграф 1 и член 68, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 73/2009, и по отношение на държавите членки, приложили схемата за единно плащане на площ, в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009, съгласно член 68, параграф 1, буква в) и членове 126, 127 и 129 от посочения регламент.
Държавите членки, които решат да приложат доброволното обвързано с производството подпомагане в съответствие с дял IV от настоящия регламент, могат да вземат под внимание различията между равнището на подпомагането, отпуснато за календарната 2014 година, и равнището на подпомагането, което ще бъде отпуснато в съответствие с дял IV от настоящия регламент, когато прилагат метода на изчисляване, предвиден в настоящия член, при условие че:
а)
доброволното обвързано с производството подпомагане в съответствие с дял IV от настоящия регламент се предоставя за сектор, за който е предоставено подпомагане през календарната 2014 година съгласно член 52, член 53, параграф 1, член 68, параграф 1, букви a) и б) за държавите членки, приложили схемата за единно плащане на площ - съгласно член 68, параграф 1, буква в) и членове 126, 127 и 129 от Регламент (ЕО) № 73/2009; и
б)
сумата за единица от доброволното обрвързано с производството подпомагане е по-малка от сумата за единица от подпомагането през 2014 г.
Член 27
Включване на специалния национален резерв за разминиране
Хърватия всяко позоваване в членове 25 и 26 на националния резерв се приема, че включва специалния национален резерв за разминиране, посочен в член 20.
Освен това сумата, произтичаща от специалния национален резерв за разминиране, се приспада от таваните на схемата за основно плащане, посочени в член 25, параграф 1, втора алинея,в параграфи 5 и 6 от настоящия член, и в член 26.
Член 28
Неочаквани облаги
За целите на член 25, параграф 4 - 7 и член 26 въз основа на обективни критерии дадена държава членка може да предвиди, в случаите на продажба, отпускане или изтичане на цялата или на част от арендата на земеделски площи след датата, определена съгласно член 35 или член 124, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009, и преди датата, определена в съответствие с член 33, параграф 1 от настоящия регламент, увеличението на стойността на правата на плащане, които биха били разпределени на въпросния земеделски стопанин, или част от него, да трябва да бъде върнато в националния резерв или в регионалните резерви, когато увеличението би довело до неочаквани облаги за съответния земеделски стопанин.
Тези обективни критерии се установяват по такъв начин, че да се осигури равнопоставеното третиране на земеделските стопани и да се избегнат нарушения на пазарните условия и на конкуренцията, като те включват най-малко следното:
а)
минималната продължителност на арендата; и
б)
дела от полученото плащане, който се връща в националния резерв или в регионалните резерви.
Член 29
Уведомяване относно стойността на правата на плащане и сближаването
Държавите членки уведомяват Комисията за всяко решение, посочено в членове,25, 26 и 28, до 1 август 2014 г.
Раздел 2
Национален резерв и регионални резерви
Член 30
Създаване и използване на националния резерв или регионалните резерви
1. Всяка държава членка създава национален резерв. За тази цел през първата година на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки извършват линейно процентно намаление на тавана на схемата за основно плащане на национално равнище.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки, които се възползват от възможността по член 23, параграф 1, могат да създадат регионални резерви. За тази цел през първата година на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки извършват линейно процентно намаление на тавана на съответната схема за основно плащане на регионално равнище, посочен в член 23, параграф 2, първа алинея.
3. Намалението, посочено в параграфи 1 и 2, не надхвърля 3 %, освен ако по-голям процент не е необходим за покриване на нуждие за разпределението по параграф 6 или параграф 7, букви а) и б) за 2015 г. или, за държавите членки, които прилагат член 36 - за първата година на прилагане на схемата за основно плащане.
4. Държавите членки разпределят права на плащане от своите национални или регионални резерви в съответствие с обективни критерии и по такъв начин, че да се осигури равнопоставеното третиране на земеделските стопани и да се избегнат нарушения на пазарните условия и на конкуренцията.
5. Посочените в параграф 4 права на плащане се разпределят само за земеделски стопани, които имат право да им се отпуснат директни плащания съгласно член 9.
6. Държавите членки използват своите национални или регионални резерви, за да разпределят приоритетно права на плащане на млади земеделски стопани и на земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност.
7. Държавите членки могат да използват своите национални или регионални резерви, за да:
а)
разпределят правата на плащане на земеделски стопани, с цел да предотвратят изоставянето на земя, включително в райони, които са обект на програми за преструктуриране или за развитие във връзка с форма на публична интервенция,;
б)
разпределят правата на плащане на земеделски стопани, с цел да ги компенсират за специфични неблагоприятни условия;
в)
разпределят права на плащане на земеделски стопани, на които не са разпределени права на плащане съгласно настоящата глава, поради непреодолима сила или извънредни обстоятелства;
г)
разпределят, в случаите когато прилагат член 21, параграф 3 от настоящия регламент, правата на плащане на земеделски стопани, чийто брой отговарящи на условията хектари, които те са декларирали през 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а)от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и с които те разполагат към дата, определена от държавата членка, която не е по-късна от датата, определена от тази държава членка за изменение на заявленията за помощ, е по-висок от броя на притежаваните или взети под аренда права на плащане, установени в съответствие с Регламент (ЕО) № 1782/2003 и с Регламент (ЕО) № 73/2009, които те притежават към последната дата за подаване на заявления, която се определя в съответствие с член 78, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
д)
увеличават линейно на постоянна основа стойността на всички права на плащане по схемата за основно плащане на национално или регионално равнище, ако съответният национален или регионален резерв надвиша 0,5 % от годишния национален или регионален таван по схемата за основно плащане, при условие че на разположение остават достатъчни суми за разпределения по параграф 6, по букви а) и б) от настоящия параграф и по параграф 9 от настоящия член;
е)
покриват годишните нужди за плащания, които да бъдат предоставени в съответствие с член 51, параграф 2 и член 65, параграф 1, 2 и 3 от настоящия регламент.
За целите на настоящия параграф държавите членки решават какви са приоритетите между различните посочени употреби.
8. Когато се прилагат параграф 6 и параграф 7, букви а), б) и в), държавите членки определят стойността на правата на плащане, разпределени на земеделските стопани, на националната или регионалната средна стойност на правата на плащане през годината на разпределение.
Националната или регионалната средна стойност се изчислява, като националният или регионалният таван за схемата за основно плащане, установен в съответствие с член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 за годината на разпределение, с изключение на размера на националния резерв или регионалните резерви, а за Хърватия - специалния резерв за разминиране, се раздели на броя на разпределените права на плащане.
Държавите членки определят стъпките за годишните прогресивни изменения на стойността на правата на плащане, разпределени от националния резерв или регионалните резерви, като отчитат промените в националния или регионалния таван за схемата за основно плащане, установен в съответствие с член 22, параграф 1 и съответно член 23, параграф 2, които произтичат от вариации в равнището на националните тавани, определени в приложение II.
9. Когато земеделският стопанин има право да получи права на плащане или увеличение на стойността на съществуващите права по силата на окончателно съдебно решение или по силата на окончателен административен акт на компетентен орган на държава членка, земеделският стопанин получава броя и стойността на правата на плащане, посочени във въпросното решение или акт на дата, която се определя от държавата членка. Тази дата обаче не е по-късна от последната дата за представяне на заявление по схемата за основно плащане след датата на съдебното решение или административния акт, като се вземе предвид прилагането на членове 32 и 33.
10. При прилагането на параграф 6, параграф 7, букви а) и б) и параграф 9 държавите членки могат или да разпределят нови права, или да увеличат единичната стойност на всички съществуващи права на даден земеделски стопанин до националната или регионалната средна стойност.
11. За целите на настоящия член се прилагат следните определения:
а)
„млади земеделски стопани“ означава земеделските стопани, които отговарят на условията по член 50, параграф 2 и, когато е приложимо - на условията по член 50, параграф 3) и параграф 11;
б)
„земеделски стопани, които започват своята селскостопанска дейност“ означава физически или юридически лица, които през петте години, предшестващи началото на селскостопанската дейност, не са се занимавали със селскостопанска дейност от свое име и за своя сметка или които не са имали контрол върху юридическо лице, което се е занимавало със селскостопанска дейност. Когато става дума за юридическо лице, физическото лице или лица, които контролират това юридическо лице, не трябва да са се занимавали със селскостопанска дейност от свое име и за своя сметка или не трябва да са имали контрол върху юридическо лице, което се е занимавало със селскостопанска дейност през петте години, предхождащи началото на селскостопанската дейност на юридическото лице. Държавите членки могат да установят собствени допълнителни обективни и недискриминационни критерии за подбор за тази категория земеделски стопани по отношение на подходящи умения, опит или образование.
Член 31
Попълване на националния резерв или на регионалните резерви
1. Националният резерв или регионалните резерви се попълват от суми, произтичащи от:
а)
права на плащане, които не са породили право на плащане през две последователни години поради прилагането на:
i)
член 9,
ii)
член 10, параграф 1, или
iii)
член 11, параграф 4 от настоящия регламент;
б)
права на плащане, чийто брой е равностоен на общия брой права на плащане, които не са били активирани от земеделски стопанини в съответствие с член 32 от настоящия регламент в продължение на две последователни години, с изключение на случаите, в които тяхното активиране е било възпрепятствано поради непреодолима сила или извънредни обстоятелства; при установяването на това кои притежавани или взети под аренда права на плащане на даден земеделски стопанин подлежат на връщане в националния резерв или регионалните резерви, предимство се дава на правата на плащане с най-ниска стойност;
в)
права на плащане, които доброволно са върнати от земеделските стопани;
г)
прилагането на член 28 от настоящия регламент;
д)
неправомерно предоставени права на плащане в съответствие с член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
е)
линейно намаление на стойността на правата на плащане по схемата за основно плащане на национално или регионално равнище, когато националният резерв или регионалните резерви не са достатъчни да се обхванат случаите, посочени в член 30, параграф 9 от настоящия регламент;
ж)
когато държавите членки считат това за необходимо, линейно намаление на стойността на правата на плащане по схемата за основно плащане на национално или регионално равнище, за да се обхванат случаите, посочени в член 30, параграф 6 от настоящия регламент;
з)
прилагането на член 34, параграф 4 от настоящия регламент.
2. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на необходимите мерки за връщане в националния резерв или регионалните резерви на неактивираните права на плащане. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Раздел 3
Прилагане на схемата за основно плащане
Член 32
Активиране на права на плащане
1. По схемата за основно плащане на земеделските стопани се отпуска подпомагане- посредством декларация в съответствие с член 33, параграф 1 - след активиране на право на плащане на хектар, отговарящ на условията за подпомагане, в държавата членка, в която е било разпределено правото на плащане. Активираните права на плащане дават право на годишно плащане на определените в тях суми, без да се засягат прилагането на финансовата дисциплина, намаляване на плащанията в съответствие с член 11 и линейните намаления в съответствие с член 7, член 51, параграф 2 и член 65, параграф 2, буква в) от настоящия регламент, както и прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. За целите на настоящия дял „хектар, отговарящ на условията за подпомагане“ означава:
а)
всяка земеделска площ от стопанството, която се използва за селскостопанска дейност или, когато площта се използва и за неселскостопански дейности, която се използва предимно за селскостопански дейности, включително площи, които не са били в добро земеделско състояние към 30 юни 2003 г. в държавите членки, присъединили се към Съюза на 1 май 2004 г., които са избрали да прилагат схемата за единно плащане на площ; или
б)
всяка площ, която през 2008 г. е дала право на плащане по схемата за единно плащане или по схемата за единно плащане на площ, предвидени съответно в дял III и дял IVа от Регламент (ЕО) № 1782/2003, и която:
i)
вече не отговаря на определението за „хектар, отговарящ на условията за подпомагане“ по буква а) в резултат на прилагането на Директива 92/43/ЕИО, Директива 2000/60/ЕО и Директива 2009/147/ЕО,
ii)
за времетраенето на съответното задължение на земеделския стопанин е залесена съгласно член 31 от Регламент (ЕО) № 1257/1999 или член 43 от Регламент (ЕО) № 1698/2005, или член 22 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, или съгласно национална схема, чиито условия отговарят на член 43, параграфи 1, 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 или член 22 от Регламент (ЕС) № 1305/2013, или
iii)
за времетраенето на съответното задължение на земеделския стопанин е площ, оставена под угар съгласно членове 22, 23 и 24 от Регламент (ЕО) № 1257/1999, съгласно член 39 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 или съгласно член 28 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.
3. За целите на параграф 2, буква а):
а)
когато земеделска площ от дадено стопанство се използва и за неселскостопански дейности, се счита, че въпросната площ се използва предимно за селскостопански дейности, ако тези селскостопански дейности могат да се осъществяват, без да бъдат значително възпрепятствани от интензитета, характера, продължителността и времето на неселскостопанските дейности,
б)
държавите членки могат да изготвят списък с площите, които се използват предимно за неселскостопански дейности.
Държавите членки установяват критерии за изпълнението на настоящия параграф на своята територия.
4. Площите се считат за хектари, отговарящи на условията за подпомагане, само ако съответстват на определението за хектар, отговарящ на условията за подпомагане, през цялата календарна година, освен в случай на непреодолима сила или извънредни обстоятелства.
5. За целите на определянето на „хектар, отговарящ на условията за подпомагане“ държавите членки, които са взели решението, посочено в член 4, параграф 2, втора алинея, могат да приложат коефициент за намаление с цел преобразуване на съответните хектари в „хектари, отговарящи на условията за подпомагане“.
6. Площите, използвани за производство на коноп, представляват хектари, отговарящи на условията за подпомагане, само ако използваните сортове имат съдържание на тетрахидроканабинол, не по-голямо от 0,2 %.
Член 33
Деклариране на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане
1. За целите на активирането на правата на плащане, предвидено в член 32, параграф 1, земеделският стопанин декларира парцелите, които съответстват на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, във връзка с всяко право на плащане. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства, декларираните парцели трябва да са на разположение на земеделския стопанин на определена от държавата членка дата, която е не по-късна от определената в тази държава членка дата за изменение на заявлението за подпомагане, както е посочено в член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
2. В надлежно обосновани случаи държавите членки могат да оправомощят земеделския стопанин да промени декларацията си, при условие че запазва най-малко броя хектари, които съответстват на правата му на плащане, и отговаря на условията за отпускане на плащането по схемата за основно плащане за въпросната площ.
Член 34
Прехвърляне на права на плащане
1. Правата на плащане могат да се прехвърлят само на земеделски стопанин, който има право да му бъдат отпуснати директни плащанияв съответствие с член 9 и е установен в същата държава членка, освен в случаите на прехвърляне по силата на действително или бъдещо наследяване.
Правата на плащане, включително в случай на действително или бъдещо наследяване, могат да се активират само в държавата членка, в която са били разпределени.
2. Когато държавите членки използват възможността по член 23, параграф 1 правата на плащане могат да бъдат прехвърлени или активирани само в рамките на същия регион, освен в случаите на действително или бъдещо наследяване.
Правата на плащане, включително в случай на действително или бъдещо наследяване, могат да се активират само в региона, в който те са били разпределени.
3. Държавите членки, които не използват възможността в член 23, параграф 1, могат да решат, че правата на плащане могат да бъдат прехвърлени или активирани само в рамките на същия регион, освен в случаите на действително или бъдещо наследяване.
Тези региони се определят на подходящото териториално равнище в съответствие с обективни критерии и по начин, който осигурява равнопоставеното третиране на земеделските стопани и избягва нарушения на пазарните условия а и на конкуренцията.
4. Когато права на плащане се прехвърлят без земята, държавите членки, като действат в съответствие с общите принципи на правото на Съюза, могат да решат част от прехвърлените права на плащане да бъдат върнати обратно в националния резерв или регионалните резерви или единичната им стойност да бъде намалена в полза на националния резерв или регионалните резерви. Това намаление може да се приложи спрямо един или няколко вида прехвърляния.
5. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на подробните правила, уреждащи уведомяването на националните органи, извършвано от земеделските стопани, относно прехвърлянето на права на плащане, и сроковете, в които трябва да се извърши това уведомяване. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 35
Делегирани правомощия
1. С цел осигуряването на правна сигурност и изясняване на специфичните положения, които могат да възникнат в хода на прилагането на схемата за основно плащане, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 относно:
а)
правилата за допустимост и за достъп на земеделските стопани във връзка със схемата за основно плащане, в случай на действително или бъдещо наследяване, наследяване под аренда, промяна на правния статут или на наименованието, прехвърляне на права на плащане, сливане или разделяне на стопанството и прилагането на договорната клауза, посочена в член 24, параграф 3;
б)
правилата за изчисляване на стойността и броя или за увеличаване или намаляване на стойността на правата на плащане във връзка с разпределението на права на плащане съгласно всяка от разпоредбите на настоящия дял, включително правила:
i)
относно възможността за временна стойност и брой или за временно увеличаване на правата на плащане, разпределени въз основа на заявление от земеделския стопанин,
ii)
относно условията за установяване на временна и окончателна стойност и брой на правата на плащане,
iii)
относно случаите, когато договор за продажба или отдаване под аренда може да засегне разпределението на правата на плащане;
в)
правилата за установяване и изчисляване на стойността и броя на правата на плащане, получени от националния резерв или от регионалните резерви;
г)
правилата за изменението на единичната стойност на правата на плащане в случаите на части от права на плащане и на прехвърляне на права на плащане по член 34, параграф 4;
д)
критериите за прилагане на възможностите по член 24, параграф 1, трета алинея, букви а), б) и в);
е)
критериите за прилагане на ограничения на броя на правата на плащане, които да бъдат разпределени в съответствие с член 24, параграфи 4 - 7;
ж)
критериите за разпределянето на правата на плащане съгласно член 30, параграфи 6 и 7;
з)
критериите за определяне на коефициента за намаление, посочен в член 32, параграф 5.
2. За да се гарантира правилното управление на правата на плащане, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за установяване направила относно съдържанието на декларацията и на изискванията за активиране на правата на плащане.
3. С оглед опазването на общественото здраве, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за установяване на правила, които обвързват отпускането на плащанията с използването на сертифицирани семена за определени сортове коноп, и на процедурата за определяне на сортовете коноп и проверката на съдържанието на тетрахидроканабинол, посочено в член 32, параграф 6.
Раздел 4
Схема за единно плащане на площ
Член 36
Схема за единно плащане на площ
1. Държавите членки, които през 2014 г. прилагат схемата за единно плащане на площ, предвидена в дял V, глава 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009, могат да решат да продължат да прилагат тази схема при условията, определени в същия регламент, най-късно до 31 декември 2020 г. Те уведомяват Комисията. за своето решение и за крайната дата на прилагане на тази схема до 1 август 2014 г.
През периода на прилагане на схемата за единно плащане на площ, раздели 1, 2 и 3 от настоящата глава не се прилагат за тези държави членки, с изключение на член 23, параграфи 1, втора алинея, член 23, параграф 6 и член 32, параграфи 2 - -6.
2. Единното плащане на площ се предоставя на годишна база за всеки отговарящ на условията за подпомагане хектар, деклариран от земеделския стопанин в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013. То се изчислява всяка година като годишният финансов пакет, определен в съответствие с параграф 4 от настоящия член, се раздели на общия брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани в засегнатата държава членка в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. Чрез дерогация от параграф 2 от настоящия член държавите членки, които решат да прилагат член 38 от настоящия регламент най-късно от 1 януари 2018 г., могат да използват за периода на прилагане на настоящия член до 20 % от годишния финансов пакет, посочен в параграф 2 от настоящия член, за да разграничат единното плащане на площ за хектар.
При това те вземат предвид подпомагането, предоставено през календарната 2014 година по една или няколко схеми съгласно член 68, параграф 1, букви а), б) и в) и членове 126, 127 и 129 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
Кипър може да разграничи подпомагането, като отчита специфичните за секторите финансови пакети, определени в приложение ХVIIа от Регламент (ЕО) № 73/2009, като се приспадне помощта, предоставена за същия сектор съгласно член 37 от настоящия регламент.
4. Комисията приема актове за изпълнение, с които определя за всяка държава членка годишния национален таван за схемата за единно плащане на площ, като от годишния национален таван, посочен в приложение II, изважда таваните, определени в съответствие с членове 42, 47, 49, 51 и 53. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
5. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства, посочените в параграф 2 хектари трябва да са на разположение на земеделския стопанин на определена от държавата членка дата, която е не по-късна от определената в тази държава членка дата за изменение на заявлението за подпомагане, както е посочено в член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
6. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 70 относно правилата за допустимост и достъп на земеделските стопани до схемата за единно плащане на площ.
Член 37
Преходна национална помощ
1. Държавите членки, които прилагат схемата за единно плащане на площ в съответствие с член 36, могат да решат да предоставят преходна национална помощ за периода 2015-2020 г.
2. Преходна национална помощ може да бъде предоставена на земеделски стопани в секторите, по отношение на които през 2013 г. е била предоставена такава помощ, или за България и Румъния - допълнителни национални директни плащания.
3. Условията за предоставяне на преходна национална помощ са идентични с тези, които са разрешени за предоставянето на плащания съгласно член 132, параграф 7 или член 133а от Регламент (ЕО) № 73/2009 за 2013 г., с изключение на намалението на плащанията, в резултат на прилагането на член 132, параграф 2 във връзка с членове 7 и 10 от същия регламент.
4. Общият размер на преходната национална помощ, която може да бъде предоставена на земеделските стопани във всеки един от секторите, посочени в параграф 2, се ограничава до следните проценти от специфичните за секторите финансови пакети, разрешени от Комисията в съответствие с член 132, параграф 7 или член 133а, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 73/2009 през 2013 г.:
-
75 % през 2015 г.,
-
70 % през 2016 г.,
-
65 % през 2017 г.,
-
60 % през 2018 г.,
-
55 % през 2019 г.,
-
50 % през 2020 г.
За Кипър процентът се изчислява въз основа на специфичните за секторите финансови пакети, определени в приложение ХVIIа към Регламент (ЕО) № 73/2009.
5. Параграфи 2 и 3 не се прилагат за Кипър.
6. Държавите членки уведомяват Комисията за всяко решение, посочено в параграф 1, до 31 март всяка година. Уведомлението съдържа следната информация:
а)
специфичния за сектора финансов пакет;
б)
когато е уместно, максималната ставка на преходната национална помощ.
7. Държавите членки могат да вземат решение, въз основа на обективни критерии и в рамките на ограниченията, предвидени в параграф 4, за размера на преходната национална помощ, която да бъде отпусната.
Раздел 5
Прилагане на схемата за основно плащане в държавите членки, които са приложили схемата за единно плащане на площ
Член 38
Въвеждане на схемата за основно плащане в държави членки, които са прилагали схемата за единно плащане на площ
Освен ако не е предвидено друго в настоящия раздел, настоящият дял се прилага за държавите членки, които са прилагали схемата за единно плащане на площ, предвидена в раздел 4 от настоящата глава.
Членове 24 - 29 не се прилагат спрямо посочените държави членки.
Член 39
Първоначално разпределяне на правата на плащане
1. Правата на плащане се разпределят на земеделски стопани, които имат право да им се отпуснат директни плащания в съответствие с член 9 от настоящия регламент, при условие, че:
а)
те подадат заявление за разпределяне на права на плащане съгласно схемата за основно плащане до последната дата за подаване на заявления, която се определя в съответствие с член 78, първа алинея, буква б) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 през първата година от прилагането на схемата за основно плащане, освен в случай на непреодолима сила или при извънредни обстоятелства; и
б)
те са имали право да получат плащания преди каквото и да е намаление или изключване, предвидени в дял II, глава 4 от Регламент (ЕС) № 73/2009, във връзка със заявление за подпомагане за директни плащания, за преходна национална помощ, или за допълнителни национални директни плащания в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009 за 2013 г.
Държавите членки могат да разпределят права на плащане на земеделските стопани, които имат право да получат директни плащания в съответствие с член 9 от настоящия регламент, които изпълняват условието, предвидено в първа алинея, буква а), които за 2013 г. не са получили плащания във връзка със заявление за подпомагане, посочено в първа алинея, буква а) от настоящия член и които на датата, определена от съответната държава членка в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 за референтната 2013 година, са имали само селскостопанска земя, която не е била в добро земеделско състояние към 30 юни 2003 г., съгласно предвиденото в член 124, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
2. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства броят на правата на плащане, разпределени за отделните земеделски стопани през първата година на прилагане на схемата за основно плащане, е равен на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, които земеделският стопанин декларира в заявлението за подпомагане в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 за първата година на прилагане на схемата за основно плащане и с които той разполага към дата, определена от държавата членка. Тази дата не е по-късна от датата, определена от тази държава членка за изменение на заявленията за подпомагане.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 във връзка с определяне на допълнителни правила за въвеждането на схемата за основно плащане в държавите членки, които са прилагали схемата за единно плащане на площ.
4. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на правила за заявленията за разпределяне на права на плащане, подадени през годината на разпределяне на правата на плащане, когато въпросните права на плащане все още не могат да бъдат категорично установени и когато разпределянето е засегнато от специфични обстоятелства.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 40
Стойност на правата на плащане
1. През първата година на прилагане на схемата за основно плащане държавите членки изчисляват единичната стойност на правата на плащане, като разделят фиксиран процент от националния таван, посочен в приложение II за всяка съответна година, на броя на правата на плащане през първата година от прилагане на схемата за основно плащане, с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви.
Посоченият в първа алинея фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван за схемата за основно плащане,който се определя в съответствие с член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 от настоящия регламент за първата година на прилагане на схемата за основно плащане, след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 23, параграф 2, се раздели на националния таван, посочен в приложение II, за първата година на прилагане на схемата за основно плащане. Правата на плащане се изразяват в число, което отговаря на броя на хектарите.
2. Чрез дерогация от посочения в параграф 1 метод на изчисляване, държавите членки могат да решат да разграничават стойността на правата на плащане през първата година на прилагане на схемата за основно плащане, с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви, за всяка конкретна година въз основа на първоначалната им единична стойност.
3. Първоначалната единична стойност на правата на плащане съгласно параграф 2 се определя, като фиксиран процент от общата стойност на подпомагането, с изключение на помощ съгласно членове 41, 43, 48 и 50 и дял IV от настоящия регламент, която земеделският стопанин е получил в съответствие с настоящия регламент за календарната година, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане преди прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, се раздели на броя на правата на плащане, които са разпределени на този земеделски стопанин през първата година на прилагане на схемата за основно плащане, с изключение на разпределените от националния резерв или регионалните резерви.
Този фиксиран процент се изчислява, като националният или регионалният таван на схемата за основно плащане, който се определя съгласно член 22, параграф 1 или съответно член 23, параграф 2 от настоящия регламент за първата година на прилагане на схемата за основно плащане, след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1 или, когато е приложимо, в член 30, параграф 2, се раздели на общия размер на подпомагането, с изключение на помощите съгласно членове 41, 43, 48 и 50 и дял IV от настоящия регламент, предоставено за календарната година, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане в съответната държава членка или регион преди прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
4. При прилагането на параграф 2 държавите членки, като действат в съответствие с общите принципи на правото на Съюза, следват посока на сближаване на стойността на правата на плащане на национално или регионално равнище. За тази цел държавите членки определят стъпките, които следва да се предприемат, както и метода на изчисление, който ще използват, и уведомяват Комисията за това до 1 август на годината, предхождаща въвеждането на схемата за основно плащане. Тези стъпки включват годишни прогресивни изменения на първоначалната стойност на правата на плащане, посочена в параграф 3, в съответствие с обективни и недискриминационни критерии, като се започне от първата година на прилагане на схемата за основно плащане
През първата година на въвеждането на схемата за основно плащане държавите членки уведомяват земеделските стопани за стойността на техните права на плащане, изчислени в съответствие с настоящия член за всяка година от периода, който попада в обхвата на настоящия регламент.
5. За целите на параграф 3 въз основа на обективни критерии дадена държава членка може да предвиди в случаите на продажба, отпускане или изтичане на цялата или на част от арендата на земеделски площи след датата, определена в съответствие с член 36, параграф 5, и преди датата, определена в съответствие с член 33, параграф 1, увеличението на стойността на правата на плащане, които биха били разпределени на въпросния земеделски стопанин, или част от него, да бъде върнато в националния резерв или регионалните резерви, когато увеличението би довело до неочаквани облаги за въпросния земеделски стопанин.
Тези обективни критерии се установяват по такъв начин, че да се осигури равнопоставеното третиране на земеделските стопани и да се избегнат нарушения на пазарните условия и на конкуренцията, като включват най-малко следното:
а)
минимална продължителност на арендата;
б)
дела от полученото плащане, който се връща в националния резерв или регионалнитерезерви.
ГЛАВА 2
Преразпределително плащане
Член 41
Общи правила
1. До 1 август на всяка година държавите членки могат да решат, считано от следващата година, да отпуснат годишно плащане на земеделските стопани, които имат право на плащане по схемата за основно плащане, посочена в глава 1, раздели 1, 2. 3 и 5, или по схемата за единно плащане на площ, посочена в глава 1, раздел 4 ("преразпределително плащане").
Държавите членки уведомяват Комисията за всяко такова решение до датата, посочена в първа алинея.
2. Държавите членки, които са решили да прилагат схемата за основно плащане на регионално равнище съгласно член 23, могат да прилагат преразпределителното плащане на регионално равнище.
3. Без да се засяга прилагането на финансовата дисциплина, на намаляването на плащанията в съответствие с член 11, на линейните намаления съгласно член 7 от настоящия регламент, и на прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, преразпределителното плащане се предоставя на годишна база при активиране на правата на плащане от земеделския стопанин или, в държави членки, които прилагат член 36 от настоящия регламент, при деклариране от земеделския стопанин на отговарящите на условията за подпомагане хектари.
4. Преразпределителното плащане се изчислява всяка година от държавите членки, като числото, което се определя от държавите членки и което не надвишава 65 % от националното или регионалното средно плащане на хектар, се умножи по броя на активираните от земеделския стопанин права на плащане в съответствие с член 33, параграф 1 или по броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, декларирани от земеделския стопанин в съответствие с член 36, параграф 2. Броят на тези права на плащане или хектари не трябва да надхвърля максималния размер, който се определя от държавите членки, и който не е повече от 30 хектара или средния размер на земеделските стопанства, както е посочено в приложение VIII, ако този среден размер надхвърля 30 хектара в съответната държава членка.
5. При условие че са спазени максималните граници, определени в параграф 4, държавите членки могат на национално равнище да направят степенуване в рамките на броя хектари, определени съгласно посочения параграф, което да се прилага по един и същи начин за всички земеделски стопани.
6. Средното национално плащане на хектар, посочено в параграф 4 от настоящия член, се определя от държавите членки въз основа на националния таван, определен в приложение II за календарната 2019 година, и броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани в съответствие с член 33, параграф 1, или член 36, параграф 2 през 2015 г.
Средното регионално плащане на хектар, посочено в параграф 4 от настоящия член, се определя от държавите членки чрез използване на част от националния таван, определен в приложение II за календарната 2019 година, и броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани в съответния регион съгласно член 33, параграф 1 през 2015 г. За всеки регион тази част се изчислява, като съответният регионален таван, установен в съответствие с член 23, параграф 2, се раздели на националния таван, определен в съответствие с член 22, параграф 1, след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1, в случай че не се прилага параграф 2 от посочения член.
7. Държавите членки гарантират, че не се дава предимство, предвидено в настоящата глава, в полза на земеделски стопани, за които е установено, че след 18 октомври 2011 г. са разделили стопанството си единствено с цел да се облагодетелстват от преразпределителното плащане. Това се отнася и за земеделските стопани, чиито стопанства са резултат на такова разделяне.
8. В случай на юридическо лице или група физически или юридически лица държавите членки могат да прилагат максималния брой права на плащане или хектари, посочен в параграф 4 от настоящия член, на равнището на членовете на тези юридически лица или групи, когато националното право предвижда отделните членове да поемат права и задължения, сравними с тези на отделните земеделски стопани, които имат статут на ръководител на стопанство, по-специално по отношение на техния икономически, социален и данъчен статут, при условие че те са допринесли за укрепването на селскостопанските структури на съответните юридически лица или групи.
Член 42
Финансови разпоредби
1. С цел финансиране на преразпределителното плащане държавите членки могат да решат до датата, посочена в член 41, параграф 1, да използват до 30 % от своя годишен национален таван, посочен в приложение II. Те уведомяват Комисията за всяко такова решение до тази дата.
2. Въз основа на процента от националния таван, който ще се използва от държавите членки съгласно параграф 1 от настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на годишна база на съответните тавани за преразпределителното плащане. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
ГЛАВА 3
Плащане за селскостопански практики, които са благоприятни за климата и околната среда
Член 43
Общи правила
1. Земеделските стопани, които имат право да получат плащане по схемата за основно плащане или схемата за единно плащане на площ, спазват в рамките на всички свои хектари, отговарящи на условията за подпомагане по смисъла на член 32, параграфи 2 - 5, селскостопанските практики благоприятни за климата и за околната среда, посочени в параграф 2 от настоящия член, или еквивалентните практики, посочени в параграф 3 от настоящия член.
2. Селскостопанските практики от благоприятни за климата и за околната среда са следните:
а)
диверсификация на културите;
б)
поддържане на съществуващи постоянно затревени площи; и
в)
наличие на екологично насочена площ площ в рамките на земеделската площ.
3. Еквивалентните практики са онези, които включват сходни практики с равностойна или по-голяма полза за климата и за околната среда в сравнение с една или няколко от практиките, посочени в параграф 2. Тези еквивалентни практики практиката или практиките, посочени в параграф 2, на които те са еквивалентни, са изброени в приложение IX и са обхванати от следното:
а)
ангажименти, поети в съответствие с член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 или член 28, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
б)
национални или регионални схеми за сертифициране на екологичните практики, включително тези за сертифициране в съответствие с националното законодателство в областта на околната среда, надхвърлящо съответните задължителни стандарти, установени съгласно дял VI, глава I от Регламент (ЕС) № 1306/2013, предназначени да изпълнят целите, свързани с качеството на почвите и водите, биоразнообразието, опазването на пейзажа, както и смекчаване на изменението на климата и адаптацията към него. Тези схеми за сертифициране могат да включват практиките, изброени в приложение IX към настоящия регламент, практиките, посочени в параграф 2 от настоящия член, или комбинация от тези практики.
4. Посочените в параграф 3 еквивалентни практики не подлежат на двойно финансиране.
5. Държавите членки могат да решат,включително когато е уместно на регионално равнище, да ограничат възможността за избор на земеделските стопани до вариантите, посочени в параграф 3, букви а) и б).
6. Държавите членки могат да решат, включително когато е уместно на регионално равнище, че земеделските стопани ще изпълняват всички имащи отношение задължения по параграф 1 в съответствие с националните или регионалните схеми за сертифициране в областта на околната среда, посочени в параграф 3, буква б).
7. В зависимост от решенията на държавите членки, посочени в параграфи 5 и 6, даден земеделски стопанин може да съблюдава една или няколко от практиките, посочени в параграф 3, буква а), само ако те изцяло заместват посочената в параграф 2 свързана практика или практики. Даден земеделски стопанин може да използва схемите за сертифициране по параграф 3, буква б) само ако те обхващат изцяло задължението по параграф 1.
8. Държавите членки уведомяват Комисията за решенията си, посочени в параграфи 5 и 6, и за специфичните ангажименти или схеми за сертифициране, които възнамеряват да прилагат като еквивалентни практики по смисъла на параграф 3.
Комисията прави оценка на това дали практиките, включени в специфичните ангажименти или схемите за сертифициране, са обхванати от списъка в приложение IX и ако счете, че случаят не е такъв, уведомява съответно държавите членки посредством актове за изпълнение, приети без да се прилага процедурата по член 71, параграф 2 или параграф 3. Когато Комисията уведоми държава членка, че тези практики не са обхванати от списъка в приложение IX, тази държава членка не признава като еквивалентни практики по смисъла на параграф 3 от настоящия член специфичните задължения или схемите за сертифициране, включени в уведомлението на Комисията.
9. Без да се засягат параграфи 10 и 11 от настоящия член, прилагането на финансовата дисциплина и на линейните намаления в съответствие с член 7 от настоящия регламент, и прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) 1306/2013, държавите членки предоставят плащането, посочено в настоящата глава, на земеделски стопани, които спазват практиките, посочени в параграф 1 от настоящия член, които са подходящи за тях, и зависимост от степента, в която тези земеделски стопани спазват членове 44, 45 и 46 от настоящия регламент.
Това плащане е под формата на годишно плащане за хектар, който отговаря на условията за подпомагане и който е деклариран в съответствие с член 33, параграф 1, или член 36, параграф 2, чийто размер се изчислява на годишна база чрез разделяне на сумата, получена от прилагането на член 47, на общия брой на хектарите, които отговарят на условията за подпомагане и които са декларирани в съответствие с член 33, параграф 1 или член 36, параграф 2 в съответната държава членка или регион.
Чрез дерогация от втора алинея държавите членки, които решат да прилагат член 25, параграф 2, могат да отпускат плащането по настоящия параграф като процент от общата стойност на правата на плащане, които земеделският стопанин е активирал в съответствие с член 33, параграф 1 за всяка съответна година.
За всяка година и всяка държава членка или регион този процент се изчислява, като сумата, получена при прилагането на член 47, се раздели на общата стойност на всички права на плащане, активирани съгласно член 33, параграф 1 в тази държава членка или регион.
10. Земеделските стопани, чиито стопанства се намират изцяло или отчасти в райони, включени в обхвата на директиви 92/43/ЕИО, 2000/60/ЕО или 2009/147/ЕО, имат право на плащането по настоящата глава, при условие че спазват практиките, посочени в настоящата глава, доколкото тези практики са съвместими в съответното стопанство с целите на посочените директиви.
11. Земеделските стопани, които отговарят на изискванията, определени в член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 834/2007 по отношение на биологичното земеделие, ipso facto имат право на плащането, посочено в настоящата глава.
Първа алинея се прилага само за единиците на стопанството, които се използват за биологично производство в съответствие с член 11 от Регламент (ЕО) № 834/2007.
12. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70:
а)
за добавяне на еквивалентни практики в списъка, предвиден в приложение IX;
б)
за установяване на подходящи изисквания, приложими към националните или регионалните схеми за сертифициране, посочени в параграф 3, буква б) от настоящия член, включително за степента на гаранция, която да предоставят тези схеми;
в)
за установяване на подробни правила за изчисляване на сумата, посочена в член 28, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1305/2013 за практиките, посочени в раздел I, точки 3 и 4 и раздел III, точка 7 от приложение IX към настоящия регламент, и всякакви други еквивалентни практики, добавени в това приложение в съответствие с буква а) от настоящия параграф, за които е необходимо специфично изчисление, така че да се избегне двойното финансиране.
13. Комисията приема актове за изпълнение за установяване на правила относно процедурата за уведомяване, включително относно графика за изпращане на уведомленията, и оценяването от Комисията съгласно параграф 8.Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 44
Диверсификацияе на културите
1. Когато обработваемата земя на земеделския стопанин включва между 10 и 30 хектара и не е изцяло засята с култури под вода през значителна част от годината или през значителна част от цикъла за отглеждане на културите, на тази обработваема земя има най-малко две различни култури. Основната култура не превишава 75 % от обработваемата земя.
Когато обработваемата земя на земеделския стопанин включва повече от 30 хектара и не е изцяло засята с култури под вода през значителна част от годината или през значителна част от цикъла за отглеждане на културите, на тази обработваема земя има най-малко три различни култури. Основната култура не заема повече от 75 % от тази обработваема земя, а двете основни култури обхващат заедно не повече от 95 % от обработваемата земя.
2. Без да се засяга броят култури, който е необходим съгласно параграф 1, установеният в него максимален праг не се прилага за стопанства, когато тревите или другите тревни фуражи или земята, оставена под угар, обхващат повече от 75 % от обработваемата земя. В тези случаи основната култура на оставащата обработваема площ не заема повече от 75 % от нея, освен когато тази площ е заета от треви или други тревни фуражи или е оставена под угар.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат за стопанства:
а)
в които повече от 75 % от обработваемата земя се използва за производството на треви или други тревни фуражи, оставена е под угар или е обект на съчетаване на тези употреби, при условие че обработваемата земя, която не се използва за тези употреби, не надхвърля 30 хектара;
б)
когато повече от 75 % от отговарящата на условията за подпомагане земеделска площ е постоянно затревена площ, се използва за производството на треви или други тревни фуражи, или за производството на култури под вода през значителна част от цикъла за отглеждане на културите, или е обект на съчетаване на тези употреби, при условие че обработваемата земя, която не се използва за тези цели, не надхвърля 30 хектара;
в)
когато повече от 50 % от площите на декларираната обработваема земя не са декларирани от земеделския стопанин в заявлението за подпомагане от предходната година и когато, въз основа на сравнението на геопространствените заявления за подпомагане, цялата обработваема земя е заета от различна култура в сравнение с предходната календарна година;
г)
които са разположени на територии на север от 62-ия паралел или в някои прилежащи територии. Когато обработваемата земя на такива стопанства включва повече от 10 хектара, на тази обработваема земя има най-малко две различни култури и нито една от тези култури не покрива повече от 75 % от обработваемата земя, освен ако основната култура е треви или други тревни фуражи или е оставена под угар.
4. За целите на настоящия член „култура“ означава всяко едно от следните:
а)
култура от който и да е от различните родове, определени в ботаническата класификация на културите;
б)
култура от който и да е от видовете при Brassicaceae, Solanaceae и Cucurbitaceae;
в)
оставена под угар земя;
г)
треви или други тревни фуражи.
Зимните и пролетните култури се разглеждат като различни култури, дори когато са от един и същи род.
5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 във връзка с:
а)
признаването на други родове и видове култури освен посочените в параграф 4 от настоящия член; и
б)
определянето на правилата за прилагане на точното изчисляване на дяловете на различните култури.
Член 45
Постоянно затревени площи
1. Държавите членки определят постоянно затревените площи, които са екологично чувствителни, в зоните, обхванати от Директива 92/43/ЕИО или Директива 2009/147/ЕО, включително в торфени и влажни зони в тези местности, и които се нуждаят от строга защита с цел постигане на целите на тези директиви.
За осигуряването на защитата на ценни от екологична гледна точка постоянно затревени площи държавите членки могат да решат да определят други чувствителни зони, разположени извън зоните, обхванати от Директива 92/43/ЕИО или Директива 2009/147/ЕО, включително постоянно затревени площи на богати на въглерод почви.
Земеделските стопани не преобразуват и не разорават постоянно затревените площи, разположени в зоните, определени от държавите членки съгласно първа алинея и когато е приложимо - втора алинея.
2. Държавите членки гарантират, че съотношението на площите за постоянно затревени площи спрямо общата земеделска площ, декларирана от земеделските стопани в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013, не намалява с повече от 5 % спрямо референтното съотношение, което държавите членки трябва да определят през 2015 г., като площите за постоянно затревени площи, посочени във втора алинея, буква а) от настоящия параграф, се раздели на общата земеделска площ, посочена в буква б) от посочената алинея.
За целите на установяване на референтното съотношение, посочено в първа алинея:
а)
"площи за постоянно затревени площи" означава земята, която е заета от постоянни пасища, декларирана през 2012 или, в случая на Хърватия, 2013 г. в съответствие с Регламент (ЕО) № 73/2009 от земеделските стопани, които подлежат на предвидените в настоящата глава задължения, както и площите за постоянно затревени площи, декларирани през 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 от земеделските стопани, подлежащи на предвидените в настоящата глава задължения, която не е декларирана като постоянно пасище през 2012 или, в случая на Хърватия, 2013 г.;
б)
"общата земеделска площ" означава земеделската площ, декларирана през 2015 г. в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 от земеделските стопани, подлежащи на предвидените в настоящата глава задължения.
Референтното съотношение на постоянно затревените площи се преизчислява, когато земеделските стопани, подлежащи на предвидените в настоящата глава задължения, имат задължение да преобразуват площ в постоянно затревена площ през 2015 или 2016 г. в съответствие с член 93 от Регламент (ЕС) № 1306/2013. В тези случаи въпросните площи се добавят към площите за постоянно затревени площи, посочени във втора алинея, буква а) от настоящия параграф.
Съотношението на постоянно затревените площи се определя всяка година въз основа на площите, декларирани от земеделските стопани, подлежащи на предвидените в настоящата глава задължения за въпросната година в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Задължението по настоящия параграф се прилага на национално, регионално или подходящо подрегионално равнище. Държавите членки могат да решат да прилагат задължение за запазване на постоянно затревените площи на равнището на стопанството, за да се гарантира, че съотношението на постоянно затревените площи не намалява с повече от 5 %. Държавите членки уведомяват Комисията за всяко такова решение до 1 август 2014 г.
Държавите членки съобщават на Комисията референтното съотношение и съотношението, посочено в настоящия параграф.
3. Когато е установено, че посоченото в параграф 2 съотношение е намаляло с повече от 5 % на регионално или подрегионално равнище или, когато е приложимо, на национално равнище, съответната държава членка налага задължения на равнището з стопанство да преобразува земята в постоянно затревена площ за онези земеделски стопани, които разполагат със земя, която е преобразувана от земя за постоянно пасище или от постоянно затревена площ, в земя за други употреби през минал период.
Независимо от това, когато размерът на площта за постоянно затревена площ в абсолютно изражение, определен в съответствие с параграф 2, втора алинея, буква а), се запазва в определени граници, задължението по параграф 2, първа алинея се счита за изпълнено.
4. Параграф 3 не се прилага, когато намаляването под прага е в резултат на залесяване, което е съвместимо с околната среда и не включва насаждения с дървесни култури с кратък цикъл на ротация, коледни елхи или бързо растящи дървесни видове за производство на енергия.
5. За да се гарантира запазването на съотношението на постоянно затревените площи, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 във връзка с определяне на подробни правила относно поддържането на постоянно затревени площи, включително правила относно преобразуването в случай на неизпълнение на задължението по параграф 1 от настоящия член, правила, съгласно които държавите членки определят задълженията на равнище стопанство за поддържането на постоянно затревени площи, съгласно посоченото в параграфи 2 и 3, и всички корекции на референтното съотношение по параграф 2, които могат да станат необходими.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70:
а)
за установяване на рамка за определянето на допълнителни чувствителни зони съгласно параграф 1, втора алинея от настоящия член;
б)
за установяване на подробни методи за определяне на съотношението на постоянно затревените площи и на общата земеделска площ, което трябва да се поддържа съгласно параграф 2 от настоящия член;
в)
за определяне на миналия период, посочен в параграф 3, първа алинея от настоящия член.
7. Комисията приема актове за изпълнение за определяне границите, посочени в параграф 3, втора алинея от настоящия член. Тези актове се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 46
Екологично насочена площ
1. Когато обработваемата земя на стопанството включва повече от 15 хектара, земеделският стопанин прави необходимото с оглед на това, считано от 1 януари 2015 г., площ, представляваща най-малко 5 % от обработваемата земя на стопанството, която земеделският стопанин е декларирал в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013 и ако тя се счита за екологично насочена площ в съответствие с параграф 2 от настоящия член, включително площите, посочени в, букви в,) г), ж) и з,) от посочения параграф, представлява екологично насочена площ.
Процентът, посочен в първа алинея от настоящия параграф, се увеличава от 5 % на 7 % съгласно законодателен акт на Европейския парламент и на Съвета в съответствие с член 43, параграф 2 от ДФЕС.
До 31 март 2017 г. Комисията представя доклад за оценка на изпълнението на първата алинея от настоящия параграф, придружен, когато е уместно, от предложение за законодателен акт, както е посочено във втора алинея.
2. до 1 август 2014 г. държавите членки решават. един или няколко от изброените по-долу видове площи да се смята(т) за екологично насочена площ:
а)
земя, оставена под угар;
б)
тераси;
в)
особености на ландшафта, включително такива, които се намират в съседство до обработваемата земя на стопанството, която чрез дерогация от член 43, параграф 1 от настоящия регламентможе да обхваща особености на ландшафта, които не са включени в площта, отговаряща на условията за подпомагане в съответствие с член 76, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
г)
буферни ивици, включително буферни ивици, покрити с постоянно затревени площи, при условие че те са различни от съседната земеделска площ, която отговаря на условията за подпомагане;
д)
агролесовъдни хектари, които получават или са получавали подпомагане съгласно член 44 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 и/или член 23 от Регламент (ЕС) № 1305/2013;
е)
ивици хектари, отговарящи на условията за подпомагане, по краищата на гори;
ж)
площи, засадени с дървесни култури с кратък цикъл на ротация, където не се използват минерални торове и/или продукти за растителна защита;
з)
залесените площи, посочени в член 32, параграф 2, буква б), подточка ii) от настоящия регламент;
и)
площи с междинни култури или зелена покривка, получени в резултат на посев и покълване на семена и по отношение на които се прилагат тегловните коефициенти, посочени в параграф 3 от настоящия член;
й)
площи с култури, които обогатяват почвата с азот.
С изключение на площите от стопанството, посочени в първа алинея, букви ж) и з) от настоящия параграф, екологично насочената площ е разположена върху обработваемата земя на стопанството. При площи, посочени в първа алинея, букви в) и г) от настоящия параграф, екологично насочената площ може също да бъде в съседство с обработваемата земя на стопанството, която земеделският стопанин е декларирал в съответствие с член 72, параграф 1, първа алинея, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
3. С цел опростяване на администрирането и за да бъдат взети предвид особеностите на видовете екологично насочени площи, изброени в параграф 2, първа алинея, както и за да бъде улеснено измерването им, при изчисляване на общия брой хектари, обхванати от екологично насочена площ на дадено стопанство, държавите членки могат да използват коефициентите за преобразуване и/или тегловните коефициенти, посочени в приложение X. Ако дадена държава членка реши да приеме за екологично насочена площ площта по параграф 2,първа алинея, буква и) или всяка друга площ с тегловна стойност, по-малка от 1, използването на тегловните коефициенти, посочени в приложение X, е задължително.
4. Параграф 1 не се прилага за стопанства:
а)
където повече от 75 % от обработваемата земя се използва за производство на треви или други тревни фуражи, представлява земя, оставена под угар, която е засята с бобови култури, или съчетава тези употреби, при условие че обработваемата площ, която не се използва по посочените начини, не надхвърля 30 хектара;
б)
където повече от 75 % от земеделската площ, отговаряща на условията за подпомагане, представлява постоянно затревена площ и се използва за производство на треви или други тревни фуражи или е засята с култури под вода през значителна част от годината или през значителна част от цикъла за отглеждане на културите, или съчетава тези употреби, при условие че обработваемата площ, която не се използва по посочените начини, не надхвърля 30 хектара;
5. Държавите членки могат да решат да използват до половината от процентните пунктове за посочената в параграф 1 екологично насочена площ на регионално равнище, за да получат съседни екологично насочени площи. Държавите членки определят площите и задълженията за участващите земеделски стопани или групи земеделски стопани. Целта на определянето на площите и на задълженията е да се укрепи прилагането на политиките на Съюза в областта на околната среда, климата и биологичното разнообразие.
6. Държавите членки могат да вземат решение да разрешат на земеделските стопани, чиито стопанства са в непосредствена близост, да изпълнят задължението, посочено в параграф 1, колективно ("колективно изпълнение"), при условие че въпросните екологично насочени площи са съседни една на друга. С цел да се укрепи прилагането на политиките на Съюза в областта на околната среда, климата и биологичното разнообразие, държавите членки могат да определят площите, където има възможност за колективно изпълнение, и могат да наложат допълнителни задължения на земеделски стопани или групи земеделски стопани, участващи в подобно колективно изпълнение.
Всеки земеделски стопанин, който участва в колективно изпълнение, прави необходимото поне 50 % от площта, която подлежи на задължението по параграф 1, да е разположена върху земята в стопанството му и да съответства на параграф 2, втора алинея. Броят земеделски стопани, участващи в подобно колективно изпълнение, не е по-голям от десет.
7. Държавите членки, в които повече от 50 % от общата площ земя е покрита с гори, могат да решат, че параграф 1 от настоящия член не се прилага за стопанства, разположени в зони, определени от тези държави членки като райони с природни ограничения в съответствие с член 32, параграф 1, буква а) или б) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, при условие че повече от 50 % от общата площ земя на единицата, посочена във втора алинея от настоящия параграф, е покрита с гори и съотношението между горските и земеделските площи е по-голямо от 3:1.
Площите с гори и съотношението межу горите и земеделските площи се оценява на равнище площ, равняващо се на равнището на местните административни единици (LAU2), или на равнището на друга ясно определена единица, която обхваща ясно обособена прилежаща географска единица със сходни селскостопански условия.
8. Държавите членки уведомяват Комисията относно решенията, посочени в параграф 2, до 1 август 2014 г., и относно решенията, посочени в параграфи 3, 5, 6 или 7, до 1 август на годината, предхождаща тяхното прилагане.
9. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 70:
а)
за установяване на допълнителни критерии за определяне на видовете площи, посочени в параграф 2 от настоящия член, като екологично насочена площ;
б)
за добавяне на други видове площи, различни от посочените в параграф 2, които могат да се вземат предвид, за целите на спазването на посочения в параграф 1 процент;
в)
за адаптиране на приложение X с цел да се установят коефициентите за преобразуване и тегловните коефициенти, посочени в параграф 3, и да се вземат предвид критериите и/или видовете площи, които следва да се определят от Комисията съгласно букви а) и б) от настоящия параграф;
г)
за определяне на правила за изпълнение, посочени в параграфи 5 и 6, включително минималните изисквания за такова изпълнение;
д)
за установяване на рамка, въз основа на която държавите членки да определят на какви критерии трябва да отговарят стопанствата, за да се счита, че са в непосредствена близост за целите на параграф 6.;
е)
за установяване на методите за определяне на процента за общата площ земя, покрита с гори, и съотношението между горските и земеделските площи в параграф 7.
Член 47
Финансови разпоредби
1. Държавите членки използват 30 % от годишния национален таван, посочен в приложение II, за финансиране на плащането по настоящата глава.
2. Държавите членки прилагат плащането, посочено в настоящата глава, на национално равнище.
Държавите членки, прилагащи член 23, могат да решат да приложат плащането на регионално равнище. В такъв случай те използват във всеки регион част от тавана, установен в съответствие с параграф 3 от настоящия член. За всеки регион въпросната част се изчислява, като се раздели съответният регионален таван, определен в съответствие с член 23, параграф 2, на националния таван, определен в съответствие с член 22, параграф 1, след прилагане на линейното намаление, предвидено в член 30, параграф 1, когато параграф 2 от същия член не се прилага.
3. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на годишна база съответния таван за плащането, посочено в настоящата глава. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
ГЛАВА 4
Плащане за райони с природни ограничения
Член 48
Общи правила
1. Държавите членки могат да отпускат плащане на земеделски стопани, които имат право на плащане по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ, посочени в глава 1, и чиито стопанства се намират изцяло или отчасти в райони с природни ограничения, определени от държавите членки в съответствие с член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1305/2013.("плащане за райони с природни ограничения").
2. Държавите членки могат да решат да отпуснат плащането за райони с природни ограничения на всички райони, които попадат в обхвата на параграф 1, или въз основа на обективни и недискриминационни критерии - да ограничат плащането до някои от тези райони,.
3. Без да се засяга параграф 2 от настоящия член, за прилагането на финансовата дисциплина, на намаляването на плащанията в съответствие с член 11 и на линейните намаления в съответствие с член 7 от настоящия регламент и за прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, плащането за райони с природни ограничения се отпуска на годишна база на хектар, отговарящ на условията за подпомагане, който се намира в районите, за които дадена държава членка е решила да отпусне допълнително плащане в съответствие с параграф 2 от настоящия член. Плащането се извършва при активиране на правата на плащане по отношение на въпросните хектари, притежавани от съответния земеделски стопанин, или, в държавите членки, които прилагат член 36 от настоящия регламент, след деклариране на тези отговарящи на условията за подпомагане хектари, от съответния земеделски стопанин.
4. Плащането за райони с природни ограничения на хектар се изчислява чрез разделяне на сумата, получена от прилагането на член 49, на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани в съответствие с член 33, параграф 1, или член 36, параграф 2, които са разположени в райони, за които дадена държава членка е решила да отпусне плащане в съответствие с параграф 2 от настоящия член.
Освен това въз основа на обективни и недискриминационни критерии държавите членки могат да определят максимален брой хектари на стопанство, за които може да бъде отпусната помощ съгласно настоящата глава.
5. Държавите членки могат да прилагат плащането за райони с природни ограничения на регионално равнище при условията, предвидени в настоящия параграф, при условие че са определили въпросните региони в съответствие с обективни и недискриминационни критерии, и по-специално особеностите на тяхното природно ограничение, включително сериозността на ограниченията, и техните агрономски условия.
Държавите членки разделят националния таван, посочен в член 49, параграф 1, между регионите в съответствие с обективни и недискриминационни критерии.
Плащането за райони с природни ограничения на регионално равнище се изчислява, като се раздели регионалният таван, изчислен в съответствие с втора алинея от настоящия параграф, на броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани в съответния регион съгласно член 33, параграф 1 или член 36, параграф 2, които са разположени в райони, за които дадена държава членка е решила да отпусне плащане в съответствие с параграф 2 от настоящия член.
Член 49
Финансови разпоредби
1. С цел финансиране на плащането за райони с природни ограничения, държавите членки могат да решат до 1 август 2014 г. да използват до 5 % от своя годишен национален таван, посочен в приложение II. Те уведомяват Комисията за всяко такова решение до тази дата.
До 1 август 2016 г. държавите членки могат да преразгледат решението си и да го изменят с действие от 1 януари 2017 г. До 1 август 2016 г. те уведомяват Комисията за всяко такова решение.
2. Въз основа на процента от националния таван, който ще се използва от държавите членки съгласно параграф 1, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на годишна база на съответните тавани за плащането за райони с природни ограничения. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
ГЛАВА 5
Плащане за млади земеделски стопани
Член 50
Общи правила
1. Държавите членки предоставят годишно плащане на млади земеделски стопани, които имат право на плащане съгласно схемата за основно плащане или съгласно схемата за единно плащане на площ, посочени в глава 1 ("плащане за млади земеделски стопани").
2. За целите на настоящата глава „млади земеделски стопани“ означава физически лица:
а)
които за пръв път създават земеделско стопанство като ръководители на стопанството или които вече са създали такова стопанство в рамките на пет години преди подаването за пръв път на заявление по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ, посочено в член 72, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013; и
б)
които са на не повече от 40 години в годината на подаване на заявлението, посочено в буква а).
3. Държавите членки могат да определят допълнителни обективни и недискриминационни критерии за подбор за млади земеделски стопани, които подават заявления за плащането за млади земеделски стопани, по отношение на подходящите умения и/или изисквания за обучение.
4. Без да се засяга прилагането на финансовата дисциплина, на намаляването на плащанията в съответствие с член 11 и линейните намаления съгласно член 7 от настоящия регламент, и прилагането на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, плащането за млади земеделски стопани се отпуска на годишна база, при активиране на правата на плащане от земеделския стопанин или, в държавите членки, които прилагат член 36 от настоящия регламент, при деклариране на отговарящите на условията за подпомагане хектари от земеделския стопанин.
5. Плащането за млади земеделски стопани се отпуска на земеделски стопанин за срок от най-много пет години. Този срок се намалява с броя на годините, които са изминали от създаването на стопанството, посочено в параграф 2, буква а), и първото подаване на заявлението за плащане за млади земеделски стопани.
6. Държавите членки, които не прилагат член 36, изчисляват ежегодно размера на плащането за млади земеделски стопани, като умножават броя на правата, които земеделският стопанин е активирал в съответствие с член 32, параграф 1, по стойност, която отговаря на:
а)
25 % от средната стойност на правата на плащане, притежавани или взети под аренда от земеделския стопанин; или
б)
25 % от размер, изчислен, като се раздели фиксиран процент от националния таван за календарната 2019 година съгласно посоченото в приложение II, на броя на всички отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г. в съответствие с член 33, параграф 1. Този фиксиран процент е равен на дела от националния таван, оставащ за схемата за основно плащане в съответствие с член 22, параграф 1 за 2015 г.
7. Държавите членки, които прилагат член 36, ежегодно изчисляват размера на плащането за млади земеделски стопани, като умножат стойността, отговаряща на 25 % от схемата за единно плащане на площ, изчислена в съответствие с член 36, по броя отговарящи на условията за подпомагане хектари, които земеделският стопанин е декларирал в съответствие с член 36, параграф 2.
8. Чрез дерогация от параграфи 6 и 7 държавите членки могат да изчисляват ежегодно размера на плащането за млади земеделски стопани, като умножат стойността, отговаряща на 25 % от средното национално плащане на хектар, по броя права, които земеделският стопанин е активирал в съответствие с член 32, параграф 1, или по броя отговарящи на условията за подпомагане хектари, които земеделският стопанин е декларирал в съответствие с член 36, параграф 2.
Средното национално плащане на хектар се изчислява, като се раздели националният таван за календарната 2019 година, предвиден в приложение II, на броя отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г. в съответствие с член 33, параграф 1 или с член 36, параграф 2.
9. Държавите членки определят единична максимално допустима граница, приложима за броя права на плащане, активирани от земеделския стопанин, или броя отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани от земеделския стопанин. Тази граница е не по-ниска от 25 и не по-висока от 90. Държавите членки спазват тази граница при прилагането на параграфи 6, 7 и 8.
10. Вместо да прилагат параграфи 6 - 9 държавите членки могат да отпускат еднократна годишна сума на земеделски стопанин, изчислена, като се умножи фиксиран брой хектари по стойност, отговаряща на 25 % от средното национално плащане на хектар, установено в съответствие с параграф 8.
Фиксираният брой хектари, посочен в първата алинея от настоящия параграф, се изчислява, като се раздели общият брой отговарящи на условията за подпомагане хектари, декларирани в съответствие с член 33, параграф 1 или с член 36, параграф 2 от младите земеделски стопани, които кандидатстват през 2015 г. за плащането за млади земеделски стопани, на общия брой млади земеделски стопани, кандидатстващи за това плащане през 2015 г.
Държавите членки могат да преизчислят фиксирания брой хектари през всяка година след 2015 г. в случай на съществени промени в броя на младите земеделски стопани, кандидатстващи за плащането, или в размера на стопанствата на младите земеделски стопани, или в двете заедно.
Еднократната годишна сума, която може да бъде отпусната на даден земеделски стопанин, не надхвърля общия размер на основното му плащане преди прилагане на член 63 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 през дадената година.
11. С цел да се гарантира защитата на правата на бенефициерите и да се избегне дискриминацията между тях, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 относно условията, при които може да се счита, че дадено юридическо лице отговаря на изискванията за получаване на плащането за млади земеделски стопани.
Член 51
Финансови разпоредби
1. За финансиране на плащането за млади земеделски стопани държавите членки използват процент, който не надхвърля 2 % от годишния национален таван, предвиден в приложение II. Държавите членки уведомяват Комисията до 1 август 2014 г. за прогнозния процент, който е необходим за финансиране на това плащане.
До 1 август всяка година държавите членки могат да преразгледат прогнозния си процент, като тази промяна поражда действие от следващата година. Те уведомяват Комисията за преразгледания процент до 1 август на годината, която предхожда неговото прилагане.
2. Без да се засяга максимумът от 2 %, установен в параграф 1 от настоящия член, когато общият размер на плащането за млади земеделски стопани, за което са подадени заявления в дадена държава членка през определена година, превиши определения в параграф 4 от настоящия член таван и когато този таван е по-нисък от този максимум, въпросната държава финансира разликата, като прилага член 30, параграф 7, първа алинея, буква е) през съответната година, като прилага линейно намаление на всички плащания, които следва да се отпуснат на всички земеделски стопани в съответствие с член 32 или член 36, параграф 2 или и двете средства.
3. Когато общият размер на плащането за млади земеделски стопани, за което са подадени заявления в дадена държава членка през определена година, превиши определения съгласно параграф 4 от настоящия член таван и когато този таван възлиза на 2 % от годишния национален таван, определен в приложение II, държавите членки прилагат линейно намаление на сумите, които следва да се отпуснат съгласно член 50, за да се постигне съответствие с този таван.
4. Въз основа на процента, за който държавите членки са уведомили съгласно параграф 1 от настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на годишна база на съответните тавани за плащането за млади земеделски стопани.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
ДЯЛ IV
ОБВЪРЗАНО С ПРОИЗВОДСТВОТО ПОДПОМАГАНЕ
ГЛАВА 1
Доброволно обвързано с производството подпомагане
Член 52
Общи правила
1. Държавите членки могат да предоставят обвързано с производството подпомагане на земеделски стопани съгласно условията, определени в настоящата глава (наричано в настоящата глава "обвързано с производството подпомагане").
2. Обвързаното с производството подпомагане може да се отпуска на следните сектори и производства: зърнени култури, маслодайни семена, протеинови култури, бобови растения, лен, коноп, ориз, черупкови плодове, картофи за нишесте, мляко и млечни продукти, семена, овче и козе месо, говеждо и телешко месо, маслиново масло, копринени буби, сух фураж, хмел, захарно цвекло, захарна тръстика и цикория, плодове и зеленчуци и дървесни култури с кратък цикъл на ротация.
3. Обвързано с производството подпомагане може да се отпуска само на онези сектори или онези региони от дадена държава членка, в които отделни видове селскостопански практики или отделни селскостопански сектори, които са особено важни по икономически, социални или екологични причини, претърпяват определени трудности
4. Чрез дерогация от параграф 3 обвързано с производството подпомагане може да се отпуска и на земеделски стопани, които:
а)
към 31 декември 2014 г. притежават права на плащане, предоставени в съответствие с дял III, глава 3, раздел 2 и член 71м от Регламент (ЕО) № 1782/2003, както и в съответствие с член 60 и член 65, четвърта алинея от Регламент (ЕО) № 73/2009, и
б)
които не разполагат с хектари, отговарящи на условията за подпомагане, за да активират права на плащане по схемата за основно плащане, посочена в дял III, глава 1 от настоящия регламент.
5. Обвързаното с производството подпомагане може да се отпуска само в степента, необходима да се създаде стимул за поддържане на настоящите равнища на производство във въпросните сектори или региони.
6. Обвързаното с производството подпомагане е под формата на годишно плащане и се отпуска в рамките на определени количествени граници и въз основа на определени площи и добиви или определен брой животни.
7. В случай на юридическо лице или група физически или юридически лица държавите членки могат да прилагат границите, посочени в параграф 6, на равнището на членовете на тези юридически лица или групи, когато националното право предвижда отделните членове да поемат права и задължения, сравними с тези на отделните земеделски стопани, които имат статут на ръководител на стопанство, по-специално по отношение на техния икономически, социален и данъчен статут, при условие че те са допринесли за укрепването на селскостопанските структури на съответните юридически лица или групи.
8. Всяко обвързано с производството подпомагане, предоставено съгласно настоящия член, съответства на другите мерки и политики на Съюза.
9. С цел да се осигури ефективно и целенасочено използване на средствата на Съюза и да се избегне двойно финансиране по други подобни инструменти за подпомагане, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за определяне на:
а)
условията за отпускане на обвързано с производството подпомагане;
б)
правилата за съответствие с други мерки на Съюза и за натрупването на различни видове подпомагане.
Член 53
Финансови разпоредби
1. До 1 август на годината, предшестваща първата година на прилагане на обвързаното с производството подпомагане, държавите членки могат да решат да използват до 8 % от своите годишни национални тавани, посочени в приложение II, за финансиране на това подпомагане.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки могат да решат да използват до 13 % от годишния национален таван, посочен в приложение II, при условие че:
а)
до 31 декември 2014 г.:
i)
те прилагат схемата за единно плащане на площ съгласно дял V от Регламент (ЕО) № 73/2009,
ii)
те финансират мерки съгласно член 111 от посочения регламент, или
iii)
те са обхванати от дерогацията, предвидена в член 69, параграф 5 или - за Малта - в член 69, параграф 1 от посочения регламент; и/или
б)
те разпределят общо в продължение най-малко на една година през периода 2010- 2014 г. повече от 5 % от сумата, с която разполагат за предоставяне на директните плащания, предвидени в дял III, дял IV, с изключение на глава 1, раздел 6 от него, и дял V от Регламент (ЕО) № 73/2009 за финансиране на:
i)
мерките, определени в дял III, глава 2, раздел 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009,
ii)
подпомагането, предвидено в член 68, параграф 1, буква а), подточки i)-iv) и в член 68, параграф 1, букви б) и д) от посочения регламент, или
iii)
мерките съгласно дял IV, глава 1 от посочения регламент, с изключение на раздел 6 от посочената глава.
3. Процентът на годишния национален таван, посочен в параграфи 1 и 2, може да бъде увеличен с до два процентни пункта за тези държави членки, които решат да използват най-малко 2 % от своя годишен национален таван, определен в приложение II, за подпомагане на производството на протеинови култури съгласно настоящата глава.
4. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 държавите членки, които са разпределили общо в продължение на най-малко една година през периода 2010- 2014 г. повече от 10 % от своята налична сума за предоставяне на директните плащания, посочени в дял е III, дял IV, с изключение на глава 1, раздел 6 от него, и V от Регламент (ЕО) № 73/2009 за финансиране на:
а)
мерките, посочени в дял III, глава 2, раздел 2 от Регламент (ЕО) № 73/2009;
б)
подпомагането, предвидено в член 68, параграф 1, буква а), подточки i)-iv) и в член 68, параграф 1, букви б) и д) от същия регламент, или
в)
мерките съгласно дял IV, глава 1от същия регламент, с изключение на раздел 6 от посочената глава,
могат да решат да използват повече от 13 % от годишния национален таван, посочен в приложение II към настоящия регламент, след одобрение от Комисията в съответствие с член 55 от настоящия регламент.
5. Чрез дерогация от процентите, определени в параграфи 1-4, държавите членки могат да предпочетат да използват до 3 милиона евро на година за финансиране на обвързано с производството подпомагане.
6. До 1 август 2016 г. държавите членки могат да преразгледат своето решение съгласно параграфи 1-4 и да решат, считано от 2017 г.:
а)
да не променят, да увеличат или намалят процента, определен съгласно параграфи 1, 2 и 3, в рамките на зададените в тях ограничения, където е приложимо, или да не променят или намалят процента, определен съгласно параграф 4;
б)
да изменят условията за отпускане на подпомагането;
в)
да преустановят отпускането на подпомагане съгласно настоящата глава.
7. Въз основа на взетото от всяка държава членка решение съгласно параграфи 1-6 от настоящия член, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на годишна база на съответните тавани за обвързаното с производството подпомагане. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 54
Уведомяване
1. Държавите членки уведомяват Комисията за решенията, посочени в член 53, до посочените в този член дати. С изключение на решението, посочено в член 53, параграф 6, буква в), уведомлението включва информация относно целевите райони, избраните видове селскостопански практики или сектори и равнището на отпусканото подпомагане.
2. Решенията, посочени в член 53, параграфи 2 и 4, или, по целесъобразност, в член 53, параграф 6, буква а), включват подробно описание на особеното положение в целевия район и на специалните характеристики на видовете селскостопански практики или отделните селскостопански сектори, поради които посоченият в член 53, параграф 1 процент е недостатъчен, за да се преодолеят трудностите, посочени в член 52, параграф 3, и които обуславят завишеното равнище на подпомагане.
Член 55
Одобрение от Комисията
1. Комисията приема актове за изпълнение без прилагане на процедурата, посочена в член 71, параграфи 2 или 3, за одобряване на решението, посочено в член 53, параграф 4, или, по целесъобразност, в член 53, параграф 6, буква а), когато е установена една от следните нужди във въпросния сектор или регион:
а)
нуждата да се поддържа определено равнище на специфично производство поради липса на алтернативи и да се намали рискът от изоставяне на производството с произтичащите от това социални и/или екологични проблеми;
б)
нуждата да се осигури постоянно снабдяване на местната преработвателна промишленост, като по този начин се избегнат отрицателните социални и икономически последици от всяко произтичащо преструктуриране;
в)
нуждата да се компенсират недостатъците, които засягат земеделските стопани в конкретния сектор, в резултат на продължаващи смущения на съответния пазар;
г)
нуждата от намеса, когато съществуването на някакво друго подпомагане, което е на разположение по настоящия регламент, Регламент (ЕС) № 1305/2013 или по която и да било одобрена схема за държавни помощи, се счита за недостатъчно, за да отговори на нуждите, посочени в букви а), б) и в) от настоящия параграф.
2. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на правила относно процедурата за оценяване и одобряване на решенията, посочени в параграф 1 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
ГЛАВА 2
Специално плащане за култура - памук
Член 56
Обхват
На земеделските стопани, които произвеждат памук с код по КН 5201 00, се отпуска помощ при условията, определени в настоящата глава(„специално плащане за култура - памук“).
Член 57
Условия за отпускане
1. Специалното плащане за култура - памук се предоставя на хектар от площ памук, отговаряща на условията за подпомагане. Дадена площ отговаря на условията за подпомагане само ако е разположена на земеделска земя, където държавата членка е разрешила да се произвежда памук, да е засята с разрешени от държавата членка сортове и реколтата от нея да се прибира действително при спазване на обичайните условия за отглеждане.
Специалното плащане за култура - памук се предоставя за памук, който е здрав, в добро състояние и с подходящо пазарно качество.
2. Държавите членки дават разрешение относно посочените в параграф 1 земя и сортове в съответствие с правилата и условията, които се приемат съгласно параграф 3.
3. С цел да се осигури ефективно управление на специалното плащане за култура - памук, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 относно правилата и условията за даване на разрешение относно земята и сортовете за целите на специалното плащане за култура - памук.
4. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на правила за процедурата по разрешаване относно земята и сортовете за целите на специалното плащане за култура - памук и за уведомленията на производителите, които имат отношение към въпроса. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 58
Базови площи, фиксирани добиви и референтни суми
1. Определят се следните национални базови площи:
-
България: 3 342 ha,
-
Гърция: 250 000 ha,
-
Испания: 48 000 ha,
-
Португалия: 360 ha.
2. Определят се следните фиксирани добиви за референтния период:
-
България: 1,2 тона/ha,
-
Гърция: 3,2 тона/ha,
-
Испания: 3,5 тона/ha,
-
Португалия: 2,2 тона/ha.
3. Размерът на специалното плащане за култура за хектар от площ, отговаряща на условията за подпомагане, се изчислява като се умножат добивите, определени в параграф 2, по следните референтни суми:
-
България: 584,88 EUR през 2015 г. и 649,45 EUR за 2016 г. и след това
-
Гърция: 234,18 EUR
-
Испания: 362,15 EUR
-
Португалия: 228,00 EUR
4. Ако площта памук, отговаряща на условията за подпомагане, в дадена държава членка и за дадена година надвиши определената в параграф 1 базова площ, посочената в параграф 3 сума за тази държава членка се намалява пропорционално на надвишаването на базовата площ.
5. С цел да се направи възможно прилагането на специалното плащане за култура - памук, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 относно правилата за условията за отпускане на това плащане, относно изискванията за допустимост и относно агрономските практики.
6. Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на правила за изчисляване на намалението, предвидено в параграф 4. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 59
Одобрени междубраншови организации
1. За целите на настоящата глава „одобрена междубраншова организация“ означава правно образувание, съставено от земеделски стопани, производители на памук и поне един памукопреработвател, чийто предмет на дейност включва:
а)
подпомагане на по-доброто координиране на методите за пазарна реализация на памука, в частност посредством изследвания и пазарни проучвания;
б)
изготвяне на стандартни договори, съобразени с правилата на Съюза;
в)
насочване на производството към продукти, които са по-добре приспособени към нуждите на пазара и потребителското търсене, особено по отношение на качеството и защитата на потребителите;
г)
актуализиране на методите и средствата за подобряване на качеството на продукцията;
д)
разработване на пазарни стратегии за реклама на производството на памук чрез схеми за сертифициране на качеството.
2. Държавите членки, в които са установени памукопреработвателите, одобряват междубраншовите организации, които отговарят на критериите, определени съгласно параграф 3.
3. С цел да се осигури ефективно прилагане на специалното плащане за култура - памук, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за определяне на:
а)
критериите за одобряване на междубраншови организации;
б)
задълженията на производителите;
в)
правилата, регламентиращи случаите, когато одобрената междубраншова организация не отговаря на т критериите, посочени в буква а).
Член 60
Отпускане на плащането
1. Специалното плащане за култура - памук за хектар, отговарящ на условията за подпомагане, се предоставя на земеделските стопани в съответствие с установеното в член 58.
2. За земеделските стопани - членове на одобрена междубраншова организация, специалното плащане за култура - памук за хектар, отговарящ на условията за подпомагане, в рамките на базовата площ, определена в член 58, параграф 1, се увеличава със сумата от 2 EUR.
ДЯЛ V
СХЕМА ЗА ДРЕБНИ ЗЕМЕДЕЛСКИ СТОПАНИ
Член 61
Общи правила
1. Държавите членки могат да установят схема за дребни земеделски стопани в съответствие с условията, определени в настоящия дял(„схема за дребни земеделски стопани“).
Земеделските стопани, които през 2015 г. притежават или са взели под аренда права на плащане или, в държавите членки, които прилагат член 36, са подали заявление по схемата за единно плащане на площ и отговарят на минималните изисквания, предвидени в член 10, параграф 1, могат да изберат да участват в схемата за дребни земеделски стопани.
2. Плащанията по схемата за дребни земеделски стопани заместват плащанията, отпускани по дялове III и IV.
Първата алинея не се прилага, когато дадена държава членка избере метода на плащане, предвиден в член 63, параграф 2, първа алинея, буква а). В този случай плащането зависи от съответните условия, предвидени в дялове III и IV, без да се засяга параграф 3 от настоящия член.
3. Земеделските стопани, които участват в схемата за дребни земеделски стопани, са освободени от селскостопанските практики, предвидени в дял III, глава 3.
4. Не се дава никакво предимство, предвидено съгласно настоящия дял, в полза на земеделски стопани, по отношение на които е установено, че след 18 октомври 2011 г. изкуствено са създали условията за възползване от схемата за дребни земеделски стопани.
Член 62
Участие
1. Земеделските стопани, които желаят да участват в схемата за дребни земеделски стопани, подават заявление до дата, която се определя от държавите членки, която не трябва да бъде след 15 октомври 2015 г. Датата, определена от държавите членки, не може обаче да е по-ранна от последния ден за подаване на заявление по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ.
Земеделските стопани, които не са подали заявление за участие в схемата за дребни земеделски стопани до определената от държавата членка дата, или са решили да се оттеглят от нея след тази дата, или са избрани за подпомагане съгласно член 19, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 1305/2013, вече нямат право да участват в тази схема.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки могат да предвидят, че земеделските стопани, чиято сума на директни плащания съгласно дялове III и IV е по-ниска от максималната сума, определена от държавата членка в съответствие с член 63, се включват автоматично в схемата за дребни земеделски стопани, освен ако изрично не се оттеглят от нея до дата, определена от държавата членка в съответствие с параграф 1, или през някоя от следващите години. Държавите членки, които се възползват от тази възможност, своевременно уведомяват съответните земеделски стопани за правото им да се оттеглят от схемата.
3. Всяка държава членка прави необходимото прогнозният размер на плащането, посочено в член 63, да е известен на земеделските стопани преди определената от същата държава членка дата за подаване на заявлението за подпомагане или за оттегляне.
Член 63
Размер на плащането
1. Държавите членки определят размера на годишното плащане за всеки земеделски стопанин, участващ в схемата за дребни земеделски стопани, на едно от следните равнища:
а)
сума, която не надхвърля 25 % от средното национално плащане на бенефициер, което се определя от държавата членка въз основа на националния таван, определен в приложение II за календарната 2019 година, и броя на земеделските стопани, декларирали хектари, отговарящи на условията за подпомагане, съгласно член 33, параграф 1 или член 36, параграф 2, през 2015 г.;
б)
сума, която съответства на средното национално плащане на хектар, умножена по число, което съответства на броя хектари, но не е по-голямо от пет, което се определя от държавите членки. Средното национално плащане на хектар се определя от държавите членки въз основа на националния таван, предвиден в приложение II за календарната 2019 година, и броя на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане, декларирани в съответствие с член 33, параграф 1 или член 36, параграф 2, през 2015 г.
Сумата, посочена в първа алинея, букви а) или б), не е по-малка от 500 EUR и не надвишава 1 250 EUR.
Когато прилагането на първа алинея, букви а) и б) води до сума, по-малка от 500 EUR или надвишаваща 1 250 EUR, сумата се закръгля съответно нагоре или надолу до тази минимална или максималнасума.
2. Чрез дерогация от параграф 1 дадена държава членка може да реши да предостави на участващите земеделски стопани:
а)
сума, равна на общата стойност на правата на плащане, които трябва да се разпределят на земеделските стопани всяка година съгласно дялове III и IV, или
б)
сума, равна на общата стойност на правата на плащане, които трябва да се разпределят на земеделските стопани през 2015 г. съгласно дялове III и IV, която държавата членка може да коригира през следващите години, за да отчетат пропорционално промените в националния таван, посочен в приложение II.
Сумата, посочена в първа алинея, букви а) или б) не надхвърля определен от държавата членка размер между 500 EUR и 1 250 EUR.
Когато прилагането на първа алинея, буква а) или б) води до сума, по-малка от 500 EUR, съответната държава членка може да реши да закръгли тази сума на 500 EUR.
3. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 в Кипър, Хърватия, Малта и Словения сумата, посочена в тези параграфи, може да бъде определена на стойност, по-ниска от 500 EUR, но не по-ниска от 200 EUR или, за Малта, не по-ниска от 50 EUR.
Член 64
Специални условия
1. По време на участието си в схемата за дребни земеделски стопани, земеделските стопани:
а)
поддържат най-малко такъв брой хектари, отговарящи на условията за подпомагане, който съответства на броя притежавани или взети под аренда права на плащане, или на броя на отговарящите на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г. в съответствие с член 36, параграф 2;
б)
изпълняват минималното изискване, предвидено в член 10, параграф 1, буква б).
2. Правата на плащане, активирани през 2015 г. съгласно членове 32 и 33 от земеделски стопанин, който участва в схемата за дребни земеделски стопани, се считат за активирани права за периода на участие на земеделския стопанин в тази схема.
Притежаваните или взети под аренда права на плащане, притежавани от земеделския стопанин през периода на участие в тази схема, не се считат за неизползвани права на плащане, които подлежат на връщане в националния резерв или регионалните резерви в съответствие с член 31, параграф 1, буква б).
В държавите членки, които прилагат член 36, отговарящите на условията за подпомагане хектари, декларирани през 2015 г. в съответствие с член 36, параграф 2 от земеделски стопанин, който участва в схемата за дребни земеделски стопани, се считат за декларирани за периода на участие на земеделския стопанин в тази схема.
3. Чрез дерогация от член 34 правата на плащане, притежавани от земеделски стопани, които участват в схемата за дребни земеделски стопани, не могат да се прехвърлят, освен в случай на действително или бъдещо наследяване.
Земеделски стопани, които чрез действително или бъдещо наследяване, получат права на плащане от земеделски стопанин, участващ в схемата за дребни земеделски стопани, отговарят на условията за участие в тази схема, при условие че изпълняват изискванията за подпомагане по схемата за основно плащане и че наследяват всички права на плащане, които притежава земеделският стопанин, от когото получават правата на плащане.
4. Когато дадена държава членка избере метода на плащане, предвиден в член 63, параграф 2, първа алинея, буква а), без да прилага член 63, параграф 2, трета алинея, не се прилагат параграфи 1 и 2, както и параграф 3, първа алинея, от настоящия член.
5. С цел гарантиране на правна сигурност, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за определяне на условията за участие в схемата при промяна на положението на участващия земеделски стопанин.
Член 65
Финансови разпоредби
1. За да се финансира плащането, предвидено в настоящия дял, държавите членки удържат от общите суми, които са на разположение за съответните плащания, сумите, на които имат право дребните земеделски стопани:
а)
по схемата за основно плащане или по схемата за единно плащане на площ съгласно дял III, глава 1;
б)
като преразпределително плащане съгласно дял III, глава 2;
в)
като плащане за селскостопански практики, благоприятни за климата и околната среда съгласно дял III, глава 3;
г)
като плащане за райони с природни ограничения съгласно дял III, глава 4;
д)
като плащане за млади земеделски стопани съгласно дял III, глава 5;
е)
като обвързано с производството подпомагане съгласно дял IV.
За държавите членки, които са избрали да изчислят размера на плащането съгласно член 63, параграф 2, първа алинея, буква а), когато сборът от тези суми за отделен земеделски стопанин надхвърли максималната сума, която те са определили, всяка сума се намалява пропорционално.
2. Разликата между сумата на всички плащания, дължими по схемата за дребни земеделски стопани, и общата финансирана сума в съответствие с параграф 1, се финансира по един или повече от следните начини:
а)
като се приложи член 30, параграф 7 през съответната година;
б)
като се използват средства за финансиране на плащането за млади земеделски стопани, предвидено вдял III, глава 5, които са неоползотворени през съответната година;
в)
като се приложи линейно намаление на всички плащания, които предстои да бъдат отпуснати в съответствие с член 32 или член 36.
3. Освен когато дадена държава членка е избрала да определя сумата на годишното плащане съгласно член 63, параграф 2, първа алинея, буква а), елементите, въз основа на които са определени сумите, посочени в параграф 1 от настоящия член, остават непроменени за целия период на участие на земеделския стопанин в схемата за дребни земеделски стопани.
4. Ако общата сума на плащанията, дължими по схемата за дребните земеделски стопани, надхвърля 10 % от годишния национален таван, определен в приложение II, държавите членки прилагат линейно намаление на сумите, които трябва да бъдат изплатени в съответствие с настоящия дял, за да спазят този процент, освен ако не са определили размера на плащането в съответствие с член 63, параграф 2, първа алинея, буква а), без да прилагат член 63, параграф 2 трета алинея.
Същото изключение се прилага за държави членки, които са определили размера на плащането в съответствие с член 63, параграф 2, първа алинея, буква б), без да прилагат член 63, параграф 2, трета алинея, чийто национален таван, предвиден в приложение II за 2019 година е по-висок от този за 2015 година и които прилагат метода на изчисление, предвиден в член 25, параграф 1 или в член 36, параграф 2.
ДЯЛ VI
НАЦИОНАЛНИ ПРОГРАМИ ЗА ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ НА СЕКТОРА НА ПАМУКА
Член 66
Използване на годишния бюджет за програми за преструктуриране
1. За държави членки, които прилагат член 4, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 637/2008, съответният годишен бюджет, който е на разположение съгласно член 5, параграф 1 от същия регламент, се прехвърля, считано от 1 януари 2014 г., и представлява допълнителни средства от Съюза за мерки по програми за развитие на селските райони, финансирани съгласно Регламент (ЕС) № 1305/2013.
2. За държавите членки, които прилагат член 4, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 637/2008, съответният годишен бюджет на разположение съгласно член 5, параграф 1 от същия регламент, се включва, считано от 1 януари 2017 г., към националните им тавани, определени в приложение II към настоящия регламент.
ДЯЛ VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
ГЛАВА 1
Уведомления и спешни случаи
Член 67
Изисквания за уведомяване
1. С цел да се осигури правилното прилагане на залегналите в настоящия регламент правила, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за необходимите мерки във връзка с уведомленията, които държавите членки отправят до Комисията за целите на настоящия регламент с цел проверка, контрол, наблюдение, оценяване и одит на директните плащания, или за целите на спазването на изискванията, заложени в международни споразумения, които са били сключени с решение на Съвета, включително изискванията за уведомяване съгласно посочените споразумения. В този процес Комисията отчита необходимостта от данни и единодействие между потенциалните източници на данни.
По целесъобразност получената информация може да бъде предавана или предоставяна на разположение на международни организации и на компетентните органи на трети държави и може да бъде оповестявана публично, при спазване на разпоредбите за защита на личните данни и законния интерес на предприятията във връзка с опазването на техните търговски тайни.
2. С цел да бъдат направени посочените в параграф 1 уведомления бързи, ефективни, точни и ефективни от гледна точка на разходите, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 за определяне на допълнителни правила за:
а)
естеството и вида на информацията, подлежаща на съобщаване;
б)
категориите данни, които трябва да се обработват, и максималните срокове за съхранението им;
в)
правата за достъп до информация или до информационни системи, които са предоставени;
г)
условията за публикуване на информацията.
3. Комисията приема актове за изпълнение за определяне на:
а)
методите за уведомяване;
б)
правила за предоставяне на информацията, която е необходима за прилагането на настоящия член;
в)
реда и условията за управление на информацията, подлежаща на съобщаване, както и правила относно съдържанието, формата, графика, периодичността и крайните срокове за уведомленията;
г)
механизми за предаване или предоставяне на информация и документи на разположение на държавите членки, международните организации, компетентните органи в трети държави или на обществеността, при спазване на разпоредбите за защита на личните данни и законния интерес на земеделските стопани и предприятията при опазването на техните търговски тайни.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
Член 68
Обработване и защита на личните данни
1. Държавите членки и Комисията събират лични данни за целите, посочени в член 67, параграф 1. Те не обработват данните по начин, несъвместим с тези цели.
2. Когато лични данни се обработват за целите на наблюдението и оценяването съгласно член 67, параграф 1, те се правят анонимни и се обработват единствено в обобщен вид.
3. Личните данни се обработват в съответствие с Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001. По-конкретно такива данни не се съхраняват във вид, който позволява идентифицирането на субекта на данните, за период, по-дълъг от необходимото за целите, за които са събрани или за които са подложени на допълнителна обработка, като се имат предвид минималните срокове за съхранение на данни, предвидени в приложимите национално право и право на Съюза.
4. Държавите членки информират субектите на данни, че личните им данни могат да бъдат обработвани от национални органи и органи на Съюза в съответствие с параграф 1 и че във връзка с това те могат да се ползват от правата, предвидени в съответно Директива 95/46/ЕО и в Регламент (ЕО) № 45/2001.
5. За настоящия член се прилагат членове 111-114 от Регламент (ЕС) № 1306/2013
Член 69
Мерки за решаване на специфични проблеми
1. За решаване на специфични проблеми Комисията приема актове за изпълнение, които са едновременно необходими и обосновани при спешни случаи. Тези актове за изпълнение могат да бъдат в дерогация от някои разпоредби на настоящия регламент в степен и за срок, за които това е строго необходимо. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 71, параграф 2.
2. Когато това се налага поради надлежно обосновани основания за спешност, за да бъдат разрешени такива специфични проблеми, като същевременно се осигури непрекъснатост на системата за директни плащания в случай на извънредни обстоятелства, Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение в съответствие с процедурата, посочена в член 71, параграф 3.
3. Мерките, приети съгласно параграфи 1 или 2, остават в сила за срок, който не превишава дванадесет месеца. Ако след изтичането на този срок посочените в тези параграфи специфични проблеми продължават да са налице, Комисията може да представи необходимото законодателно предложение с цел да се намери трайно решение.
4. Комисията уведомява Европейския парламент и Съвета относно приетите съгласно параграф 1 или 2 мерки в срок от два работни дни след приемането им.
ГЛАВА 2
Делегиране на правомощия и разпоредби за изпълнение
Член 70
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на определените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 2, член 4, параграф 3, член 6, параграф 3, член 7, параграф 3, член 8, параграф 3, член 9, параграф 5, член 20, параграф 6, член 35, член 36, параграф 6, член 39, параграф 3, член 43, параграф 12, член 44, параграф 5, член 45, параграфи 5 и 6, член 46, параграф 9, член 50, параграф 11, член 52, параграф 9, член 57, параграф 3, член 58, параграф 5, член 59, параграф 3, член 64, параграф 5, член 67, параграфи 1 и 2 и член 73 се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 1 януари 2014 г.. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, член 4, параграф 3, член 6, параграф 3, член 7, параграф 3, член 8, параграф 3, член 9, параграф 5, член 20, параграф 6, член 35, член 36, параграф 6, член 39, параграф 3, член 43, параграф 12, член 44, параграф 5, член 45, параграфи 5 и 6, член 46, параграф 9, член 50, параграф 11, член 52, параграф 9, член 57, параграф 3, член 58, параграф 5, член 59, параграф 3, член 64, параграф 5, член 67, параграфи 1 и 2 и член 73, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, член 4, параграф 3, член 6, параграф 3, член 7, параграф 3, член 8, параграф 3, член 9, параграф 5, член 20, параграф 6, член 35, член 36, параграф 6, член 39, параграф 3, член 43, параграф 12, член 44, параграф 5, член 45, параграфи 5 и 6, член 46, параграф 9, член 50, параграф 11, член 52, параграф 9, член 57, параграф 3, член 58, параграф 5, член 59, параграф 3, член 64, параграф 5, член 67, параграфи 1 и 2 и член 73, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета за или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 71
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет, наречен „Комитет за директните плащания“. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
При актовете, посочени в член 24, параграф 11, член 31, параграф 2 и член 67, параграф 3, когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
ГЛАВА 3
Преходни и заключителни разпоредби
Член 72
Отмяна
1. Регламент (ЕО) № 637/2008 се отменя, считано от 1 януари 2014 г.
Въпреки това той продължава да се прилага до 31 декември 2017 г. по отношение на държавите членки, които са използвали възможността, предвидена в член 4, параграф 1, втора алинея от посочения регламент.
2. Регламент (ЕО) № 73/2009 се отменя.
Без да се засяга параграф 3, позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент или на Регламент (ЕС) № 1306/2013 и се четат съгласно таблицата на съответствието, поместена в приложение ХI към настоящия регламент.
3. Позоваванията в настоящия регламент на регламенти (ЕО) № 73/2009 и (ЕО) № 1782/2003 се считат за позовавания на тези регламенти във вида, в който са били в сила преди отменянето им.
Член 73
Преходни разпоредби
С цел да се осигури плавният преход от разпоредбите, предвидени в Регламент (ЕО) № 73/2009, към определените в настоящия регламент, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 70 във връзка с необходимите мерки за защита на всички придобити права и оправдани правни очаквания на земеделските стопани.
Член 74
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2015 г.
Въпреки това член 8, член 9, параграф 6, член 11, параграф 6, член 14, член 16, член 21, параграфи 2 и 3, член 22, параграф 2, член 23, параграф 1, първа алинея, член 23, параграф 6, член 24, параграф 10,член 29, член 36, параграф 1, първа алинея, член 41, параграф 1, член 42, параграф 1, член 43, параграф 2 и параграф 13, член 45, параграф 2, четвърта алинея, член 46, параграф 2а и параграф 8, член 49, параграф 1, член 51, параграф 1, член 53, член 54, член 66, параграф 1, членове 67 и 70, и член 72, параграф 1 се прилагат от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1307/2013
af 17. december 2013
om fastsættelse af regler for direkte betalinger til landbrugere under støtteordninger inden for rammerne af den fælles landsbrugspolitik og om ophævelse af Rådet forordning (EF) nr. 637/2008 og Rådet forordning (EF) nr. 73/2009
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42 og artikel 43, stk. 2,
under henvisning til tiltrædelsesakten af 1979, særlig stk. 6 i protokol nr. 4 om bomuld, der er knyttet hertil,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (1),
under henvisning til udtalelser fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget med titlen "Den fælles landbrugspolitik på vej mod 2020: Morgendagens udfordringer: fødevarer, naturressourcer og landområder" omhandler potentielle udfordringer, mål og retningslinjer for den fælles landbrugspolitik efter 2013. I lyset af debatten om denne meddelelse bør den fælles landbrugspolitik reformeres med virkning fra 1. januar 2014. Reformen bør omfatte alle de vigtigste instrumenter i den fælles landbrugspolitik, herunder Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 (5). I betragtning af reformens rækkevidde er det hensigtsmæssigt at ophæve forordning (EF) nr. 73/2009 og erstatte den med en ny tekst. Reformen bør desuden strømline og forenkle de relevante bestemmelser.
(2)
Et af de centrale mål for og ét af de centrale krav til reformen af den fælles landbrugspolitik er at mindske den administrative byrde. Dette bør der tages omfattende hensyn til ved udformningen af de relevante bestemmelser for ordningen for direkte støtte.
(3)
Alle grundlæggende elementer i forbindelse med udbetaling af EU-støtte til landmænd bør inkluderes i denne forordning, som også bør fastsætte de betingelser for adgang til betalinger, som er uløseligt knyttet til de grundlæggende elementer.
(4)
Det er nødvendigt at præcisere, at Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 (6) og de bestemmelser, der vedtages i henhold dertil, skal finde anvendelse på de foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning. For at sikre sammenhæng med andre retsakter vedrørende den fælles landbrugspolitik skal nogle regler, der for øjeblikket er fastsat i forordning (EF) nr. 73/2009, fastsættes nu i forordning (EU) nr. 1306/2013, herunder navnlig reglerne for at sikre overholdelse af de forpligtelser, der følger af bestemmelserne om direkte betalinger, herunder kontrol og anvendelse af administrative foranstaltninger og administrative sanktioner i tilfælde af manglende overholdelse, reglerne vedrørende krydsoverensstemmelse, som f.eks. de lovgivningsbestemte forvaltningskrav og betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand, overvågning og evaluering af de relevante foranstaltninger og reglerne for udbetaling af forskud og tilbagebetaling af uberettigede betalinger.
(5)
Med henblik på at udbygge eller ændre visse ikkevæsentlige elementer af denne forordning bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage retsakter i henhold til artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde ("TEUF"). Det er særlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og til Rådet.
(6)
Denne forordning bør indeholde en liste over de støtteordninger med direkte betaling, der er omfattet af denne forordning. For at tage hensyn til den nye lovgivning om støtteordninger, der måtte blive vedtaget efter denne forordnings ikrafttræden, bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til ændring af den pågældende liste.
(7)
For at garantere retssikkerheden bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til fastsættelse af de rammer, inden for hvilke medlemsstaterne skal fastsætte de kriterier, som landbrugerne skal opfylde for at opfylde forpligtelsen til at bevare et landbrugsareal i en stand, der gør det egnet til græsning eller dyrkning, og de minimumsaktiviteter, der skal udføres på arealer, der naturligt holdes i en stand, der gør dem egnet til græsning eller dyrkning, samt kriterierne for, hvilken type græs eller andet grøntfoder, der overvejende skal findes, samt for at fastsætte den etablerede lokale praksis, på permanente græsarealer og permanente græsningsarealer ("permanente græsarealer").
(8)
Med henblik på at sikre, at beløbene til finansiering af den fælles landbrugspolitik overholder de årlige lofter i artikel 16, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013, bør en tilpasning af niveauet for direkte støtte i hvert kalenderår foretages som fastsat i artikel 25 i den pågældende forordning. For at sikre, at den bidrager til opfyldelsen af målet om en mere afbalanceret fordeling af betalinger mellem små og store modtagere, bør tilpasningen af de direkte betalinger kun foretages for betalinger til landmænd, som overstiger 2 000 EUR i det pågældende kalenderår. I betragtning af niveauet for de direkte betalinger til landbrugerne i Bulgarien, Kroatien og Rumænien som følge af indfasningsordningen for alle direkte betalinger, der bevilges i disse medlemsstater, bør dette instrument for finansiel disciplin først anvendes i Bulgarien og Rumænien fra den 1. januar 2016 og i Kroatien fra den 1. januar 2022. Der bør fastsættes specifikke regler vedrørende dette instrument for finansiel disciplin og vedrørende visse andre bestemmelser i tilfælde af en juridisk person, eller en gruppe af fysiske eller juridiske personer, hvis den nationale lovgivning fastsætter, at de enkelte medlemmers rettigheder og forpligtelser svarer til de rettigheder og forpligtelser, der gør sig gældende for de enkelte landbrugere, der har status af driftsledere, for at styrke landbrugsstrukturerne og fremme etableringen af de pågældende juridiske personer eller grupper.
(9)
For at sikre korrekt anvendelse af tilpasningen af de direkte betalinger med hensyn til finansiel disciplin bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til bestemmelser om grundlaget for beregning af nedsættelser, som medlemsstaterne skal anvende over for landbrugerne i henhold til anvendelsen af den finansielle disciplin.
(10)
Erfaringerne opnået fra anvendelsen af forskellige støtteordninger til landbrugere viser, at støtte i en række tilfælde er blevet bevilget til fysiske eller juridiske personer, hvis forretningsformål slet ikke eller kun marginalt var at drive landbrug. For at sikre en bedre målretning af støtten bør medlemsstaterne undlade at bevilge direkte betalinger til visse fysiske og juridiske personer, medmindre sådanne personer kan godtgøre, at deres landbrugsaktivitet ikke er marginal. Medlemsstaterne bør også have mulighed for at afvise at yde direkte betalinger til andre fysiske eller juridiske personer, hvis landbrugsaktivitet er marginal. Medlemsstaterne bør dog have lov til at yde direkte betalinger til mindre deltidslandbrugere, eftersom disse landbrugere bidrager direkte til landdistrikternes levedygtighed. Medlemsstaterne bør også afholde sig fra at bevilge direkte betalinger til fysiske eller juridiske personer, hvis landbrugsarealer overvejende er arealer, der holdes naturligt i en stand, der gør dem egnet til græsning eller dyrkning, men som ikke udøver en vis minimumsaktivitet.
(11)
For at beskytte landbrugernes rettigheder bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til fastsættelse af kriterier for afgørelse af, hvornår en landbrugers landbrugsareal anses for overvejende at være holdt naturligt i en stand egnet til græsning eller dyrkning, kriterier for fastsættelse af forskellen mellem indtægter fra landbrugsaktiviteter og fra ikkelandbrugsaktiviteter samt af størrelsen af de direkte betalinger, jf. anvendelsen af marginaltesten, og kriterier, som landbrugere skal opfylde for at bevise, at deres landbrugsaktivitet ikke er marginal.
(12)
For at undgå den uforholdsmæssigt store administrative byrde i forbindelse med forvaltning af udbetaling af små beløb, bør medlemsstaterne generelt undlade at bevilge direkte betalinger, hvis beløbet er lavere end 100 EUR, eller hvis det støtteberettigede areal på den bedrift, der ansøges om støtte til, er på under en hektar. Eftersom medlemsstaternes landbrugsstrukturer varierer betydeligt og kan adskille sig meget fra den gennemsnitlige landbrugsstruktur i EU, bør medlemsstaterne dog have mulighed for at anvende minimumstærskler, som afspejler deres særlige situation. På grund af den ganske særlige bedriftsstruktur i regionerne i den yderste periferi og de mindre øer i Det Ægæiske Hav bør medlemsstaterne have mulighed for at afgøre, om disse regioner skal anvende en minimumstærskel. Medlemsstaterne bør endvidere under hensyntagen til deres landbrugssektorers særlige struktur vælge, hvilken af de to typer minimumstærskler de ønsker at gennemføre. Eftersom betalinger kan tildeles landbrugere med såkaldte "jordløse" bedrifter, vil det ikke fungere at anvende det hektarbaserede kriterium. Disse landbrugere bør derfor tildeles et støtterelateret minimumsbeløb. For at sikre ligebehandling af landbrugere i Bulgarien, Kroatien og Rumænien, hvis direkte betalinger er omfattet af indfasning, bør minimumstærsklen i disse medlemsstater baseres på de endelige beløb, der skal bevilges efter udløbet af indfasningsprocessen.
(13)
Fordelingen af den direkte indkomststøtte blandt landbrugerne er kendetegnet ved, at en uforholdsmæssig del af betalingerne tildeles et ret lille antal store modtagere. Større modtagere behøver på grund af stordriftsfordele ikke den samme støtte pr. enhed, for at målet med indkomststøtte kan nås effektivt. Muligheden for at tilpasse sig gør det desuden lettere for større modtagere at arbejde med lavere støtte pr. enhed. Medlemsstaterne bør derfor mindske den del af grundbetalingen, som bevilges til landbrugere, og som overskrider 150 000 EUR, med mindst 5 %. For at undgå uforholdsmæssige virkninger for store bedrifter med mange ansatte kan medlemsstaterne beslutte at tage hensyn til omfanget af lønnet arbejde, når de anvender mekanismen. For at gøre en sådan nedsættelse af støtten effektiv bør der ikke gives fordele til landbrugere, der kunstigt har skabt betingelser for at undgå virkningerne heraf. Overskuddet fra nedsættelsen af betalinger til store modtagere bør forblive i de medlemsstater, hvor det opstod og bør gøres tilgængeligt som EU-støtte til foranstaltninger, der finansieres i henhold til Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL).
(14)
Der bør fastsættes nettolofter for hver medlemsstat for at begrænse betalingerne til landbrugerne som følge af anvendelsen af nedsættelsen af betalinger. For at tage hensyn til de særlige karakteristika ved støtte i forbindelse med den fælles landbrugspolitik, der bevilges i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 228/2013 (7) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 229/2013 af 13. marts 2013 (8), og for at tage hensyn til, at disse direkte betalinger ikke er omfattet af nedsættelse af betalingerne, bør nettoloftet for de berørte medlemsstater ikke omfatte disse direkte betalinger.
(15)
For at tage hensyn til udviklingen i de samlede maksimale beløb for direkte betalinger, der kan ydes, herunder som følge af medlemsstaternes afgørelser med hensyn til overførsler mellem den første og den anden søjle og anvendelsen af nedsættelsen og i relevante tilfælde et loft for betalinger, samt betalinger som følge af de meddelelser, som Kroatien skal indgive om mineryddet jord, der igen er taget i brug til landbrugsaktiviteter, bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til tilpasning af de nationale lofter og nettolofterne, der er fastsat i denne forordning.
(16)
Det bør anføres, at de bestemmelser i denne forordning, som kan få en medlemsstat til at gennemføre foranstaltninger, der kan udgøre statsstøtte, ikke er omfattet af reglerne om statsstøtte, fordi de pågældende bestemmelser også indeholder passende betingelser for bevilling af støtte eller forudsætter, at Kommissionen vedtager sådanne betingelser med henblik på at undgå enhver konkurrenceforvridning.
(17)
For at styrke deres politik for udvikling af landdistrikter bør medlemsstaterne have mulighed for at overføre midler fra det direkte betalingsloft til støtte til landdistriktsudvikling. Medlemsstaterne bør endvidere have mulighed for at overføre midler fra støtten til landdistriktsudvikling til det direkte betalingsloft. For at sikre dette redskabs effektivitet bør medlemsstaterne have mulighed for én gang at tage deres beslutning op til revision med virkning fra ansøgningsåret 2018, forudsat at alle afgørelser på grundlag af denne revision ikke medfører nogen nedsættelse af beløbene til landdistriktsudvikling.
(18)
For at nå den fælles landbrugspolitiks mål skal støtteordningerne tilpasses udviklingen, om nødvendigt inden for korte frister. Der skal derfor foretages en eventuel revision af støtteordningerne, navnlig i lyset af den økonomiske udvikling eller budgetsituationen, hvilket medfører, at modtagerne ikke kan regne med, at støttebetingelserne forbliver uændrede.
(19)
Landbrugerne i de medlemsstater, der tiltrådte Unionen den 1. maj 2004 eller senere, modtog direkte betalinger via en indfasningsmekanisme, der var fastsat i deres respektive tiltrædelsesakter. For Bulgarien og Rumænien vil en sådan mekanisme stadig være i kraft i 2015, og for Kroatien vil være i kraft indtil 2021. Medlemsstaterne fik endvidere mulighed for at bevilge supplerende nationale direkte betalinger. Muligheden for at bevilge sådanne betalinger bør bibeholdes for Kroatien, og som supplement til grundbetalingsordningen for Bulgarien og Rumænien, indtil de er fuldstændigt indfasede. For så vidt angår godkendelse af, at Kroatien yder supplerende nationale direkte betalinger, bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter, uden at Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (9) finder anvendelse.
(20)
I forordning (EF) nr. 73/2009, ændret ved tiltrædelsesakten af 2011, er der oprettet en særlig national minerydningsreserve for Kroatien, der anvendes med henblik på i en periode på ti år efter dets tiltrædelse af Unionen at finansiere tildelingen af betalingsrettigheder til jord, der hvert år ryddes for miner og igen tages i brug til landbrugsaktiviteter. Det er hensigtsmæssigt, at der fastsættes regler for fastlæggelse af de beløb, der tildeles til finansiering af støtte til denne jord under de støtteordninger, der fastsættes ved denne forordning og regler for forvaltning af reserven. For at tage hensyn til de beløb, der følger af de meddelelser, som Kroatien skal indgive om mineryddet jord, der igen er taget i brug til landbrugsaktiviteter, bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til gennemgang af visse finansielle bestemmelser, der gælder for Kroatien.
(21)
Med henblik på at sikre en bedre fordeling af støtten mellem landbrugsarealer i Unionen, herunder i de medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning, der er fastsat i forordning (EF) nr. 73/2009, bør en ny grundbetalingsordning erstatte enkeltbetalingsordningen, som er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 (10), og som er fortsat i forordning (EF) nr. 73/2009, som kombinerede de tidligere støtteordninger i én fælles ordning med afkoblede direkte betalinger. Et sådant skridt bør i princippet medføre udløbet af betalingsrettigheder, der er opnået i henhold til disse forordninger, og tildeling af nye. Tildeling af nye betalingsrettigheder bør som hovedregel baseres på antallet af støtteberettigede hektar til rådighed for landbrugere i det første år for gennemførelsen af ordningen. De medlemsstater, der nu anvender enkeltbetalingsordningen på et regionalt eller regionalt hybridt grundlag, bør dog have mulighed for at beholde deres eksisterende betalingsrettigheder. For at undgå en situation hvor en forøgelse af det støtteberettigede areal i en given medlemsstat nedsætter beløbet af direkte betalinger per hektar uforholdsmæssigt meget og dermed påvirker den interne konvergensproces, bør medlemsstaterne have mulighed for, når de foretager den første tildeling af betalingsrettigheder, at anvende visse begrænsninger med henblik på at fastlægge antallet af betalingsrettigheder.
(22)
Som følge af den successive integration af forskellige sektorer i enkeltbetalingsordningen og den efterfølgende overgangsperiode, der ydes til landbrugerne, er det blevet stadig vanskeligere at begrunde eksistensen af store individuelle forskelle i hektarstøtten, der opstår på grund af anvendelsen af historiske referencer. Direkte indkomststøtte bør derfor fordeles mere ligeligt mellem medlemsstaterne ved at mindske sammenkædningen med historiske referencer og inden for de generelle rammer for EU's budget. For at sikre en mere ligelig fordeling af den direkte støtte og samtidig tage hensyn til de forskelle, der stadig eksisterer i lønniveau og råvareomkostninger, bør størrelsen af den direkte støtte pr. hektar gradvis tilpasses. Alle medlemsstater, der har direkte betalinger på under 90 % af EU-gennemsnittet, bør dække en tredjedel af forskellen mellem deres nuværende niveau og dette niveau, således at alle medlemsstater når et minimumsniveau senest i regnskabsåret 2020. Denne konvergens vil forholdsmæssigt blive finansieret af alle medlemsstater, der har direkte betalingsniveauer over det gennemsnittelige EU-niveau.
(23)
Desuden bør alle betalingsrettigheder, der aktiveres i 2019 i en medlemsstat eller i en region, som hovedregel have en ensartet enhedsværdi. For at undgå drastiske økonomiske følger for landbrugerne bør medlemsstaterne imidlertid have mulighed for at tage historiske faktorer i betragtning ved beregningen af værdien af de betalingsrettigheder, som landbrugerne bør tildeles i 2019, forudsat at ingen betalingsrettigheder i 2019 har en værdi på mindre end 60 % af gennemsnittet. Medlemsstaterne bør finansiere denne konvergens ved på grundlag af objektive og ikkediskriminerende kriterier, som de skal fastlægge, at nedsætte værdien af betalingsrettigheder, der overstiger gennemsnittet for 2019. I denne sammenhæng og for at undgå drastiske tab for visse landbrugere kan medlemsstaterne begrænse denne nedsættelse til 30 % af de pågældende rettigheders oprindelige værdi, selv hvis en sådan begrænsning ikke giver mulighed for, at alle betalingsrettigheder kan nå op på 60 % af gennemsnitsværdien for 2019. Med undtagelse af de medlemsstater, der vælger en ensartet enhedsværdi fra det første år af gennemførelsen af ordningen, bør konvergensen foretages i lige store trin. Konvergensen af betalingsrettigheder med en værdi, der ligger over gennemsnittet, bør også tage hensyn til de anslåede ressourcer, der er til rådighed for betalingsrettigheder. For de medlemsstater, der beholder deres eksisterende betalingsrettigheder, og som allerede har valgt trin i forbindelse med konvergensen i henhold til artikel 63, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003, bør disse trin i forbindelse med konvergensen dog gennemføres hvor relevant, og værdien af alle betalingsrettigheder bør justeres for at tage højde for de anslåede ressourcer, der er til rådighed for betalingsrettigheder.
(24)
Erfaringen opnået ved anvendelsen af enkeltbetalingsordningen viser, at nogle af dens vigtigste elementer bør bibeholdes, herunder fastsættelsen af nationale lofter for at sikre, at den samlede støtte ikke overstiger de nuværende budgetgrænser. Medlemsstaterne bør også fortsat have en national reserve eller bør have tilladelse til at etablere regionale reserver. Sådanne nationale eller regionale reserver bør først og fremmest bruges til at gøre det lettere for unge landbrugere og landbrugere, der indleder en landbrugsaktivitet, at komme med i ordningen, og anvendelsen bør tillades med henblik på at tilgodese visse andre særlige situationer. Regler for overdragelse og udnyttelse af betalingsrettigheder bør bevares.
(25)
Erfaringen opnået ved anvendelsen af forordning (EF) nr. 73/2009 har vist, at medlemsstaterne ikke anvendte alle de midler, der er til rådighed under de nationale lofter som fastsat i nævnte forordning. Nærværende forordning nedsætter risikoen for ubrugte midler sammenlignet med systemet i nævnte forordning, men medlemsstaterne bør alligevel have mulighed for at distribuere betalingsrettigheder for en højere værdi end det beløb, der er til rådighed til deres grundbetalingsordning, med henblik på at fremme en mere effektiv anvendelse af midlerne. Medlemsstaterne bør derfor have tilladelse til inden for bestemte fælles grænser og under iagttagelse af nettolofterne for direkte betalinger at beregne det nødvendige beløb, som deres grundbetalingsordningsloft kan forøges med.
(26)
Som hovedregel er ethvert af bedriftens landbrugsarealer, der anvendes til en landbrugsaktivitet, berettiget til at modtage støtte fra grundbetalingen, herunder arealer, som ikke var i god landbrugsmæssig stand den 30. juni 2003 i medlemsstater, der tiltrådte Unionen den 1. maj 2004, og som valgte at anvende den generelle arealbetalingsordning. Da ikkelandbrugsaktiviteter har mulighed for at bidrage til diversificering af landbrugsbedrifternes indtægtskilder og til landdistrikternes levedygtighed skal en bedrifts landbrugsareal, hvis det også anvendes til ikkelandbrugsaktiviteter, betragtes som støtteberettiget på betingelse af, at det fortrinsvis anvendes til landbrugsaktiviteter. Med henblik på at vurdere om dette fortrinsvis er tilfældet, bør der fastsættes fælles kriterier for alle medlemsstater. I denne forbindelse og for at sikre en bedre målretning af direkte betalinger bør medlemsstaterne af retssikkerhedsmæssige hensyn og for at skabe klarhed kunne udarbejde en liste over områder, der fortrinsvis anvendes til ikkelandbrugsaktiviteter og dermed ikke er støtteberettigede. For at jord, der inden ophævelsen af jordudtagningsforpligtelsen var berettiget til aktivering af jordudtagningsrettigheder, fortsat kan være støtteberettiget bør det desuden fastsættes, at visse arealer, der er tilplantet med skov, herunder arealer, der tilplantes med skov i henhold til nationale ordninger, som opfylder de relevante bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (11) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (12), eller arealer, der er omfattet af bestemte miljømæssige forpligtelser, er berettigede til at modtage støtte fra grundbetalingen.
(27)
For at undgå en situation hvor en forøgelse af det støtteberettigede areal i en given medlemsstat reducerer beløbet af direkte betalinger per hektar uforholdsmæssigt meget og dermed påvirker den interne konvergensproces, bør medlemsstaterne have mulighed for at anvende en nedsættelseskoefficient for at fastlægge det støtteberettigede permanente græsareal, hvor græs og andet grøntfoder ikke traditionelt er fremherskende i græsningsområder, men indgår i en etableret lokal praksis.
(28)
Særlige foranstaltninger bør fortsat gælde for hamp for at sikre, at ulovlige afgrøder ikke kan skjules mellem afgrøder, der er berettigede til grundbetaling, og det fælles marked for hamp dermed påvirkes ugunstigt. Der bør derfor kun bevilges betalinger for arealer tilsået med hampesorter, der frembyder visse garantier med hensyn til dets indhold af psykotrope stoffer.
(29)
For at garantere retssikkerheden og for at afklare særlige situationer, der kan opstå ved anvendelsen af grundbetalingsordningen, bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til regler om landbrugernes støtteberettigelse og adgang til grundbetalingsordningen, herunder i tilfælde af arv og arveforskud, arv i henhold til en forpagtningskontrakt, ændring af retlig status eller benævnelse, overførsel af betalingsrettigheder og i tilfælde af en bedriftssammenlægning eller -opdeling og i tilfælde af en kontraktklausul vedrørende retten til at modtage betalingsrettigheder i det første år, hvor der tildeles betalingsrettigheder. De tillagte beføjelser bør endvidere omfatte regler om beregning af værdien og antallet af eller om ændringen af værdien af betalingsrettigheder i forbindelse med tildeling af betalingsrettigheder, herunder regler om muligheden for at fastsætte en foreløbig værdi, et foreløbigt antal eller en foreløbig forhøjelse af betalingsrettigheder, der tildeles på grundlag af landbrugerens ansøgning, regler om betingelser for at fastsætte betalingsrettighedernes foreløbige og endelige værdi og antal og bestemmelser om tilfælde, hvor en salgsaftale eller forpagtningskontrakt kan have indflydelse på tildelingen af betalingsrettigheder. De tillagte beføjelser bør endvidere omfatte fastsættelse og beregning af værdien og antallet af de betalingsrettigheder, der modtages fra den nationale reserve eller regionale reserver. Hertil kommer, at de tillagte beføjelser endvidere bør omfatte regler om ændring af betalingsrettighedernes enhedsværdi i tilfælde af dele af betalingsrettigheder og overførslen af betalingsrettigheder uden jord; kriterier for tildeling af betalingsrettigheder til landbrugere, der ikke modtog direkte betalinger i 2013 eller fra den nationale eller regionale reserve; kriterier for anvendelse af begrænsninger for antallet af betalingsrettigheder, der skal tildeles; og kriterier for fastsættelse af nedsættelseskoefficienten for konversion af visse permanente græsarealer til støtteberettigede hektar.
(30)
For at sikre korrekt forvaltning af betalingsrettigheder bør Kommissionen have beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til regler om indholdet af anmeldelsen og kravene til aktiveringen af betalingsrettigheder.
(31)
For at beskytte folkesundheden bør Kommissionen have beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til fastsættelse af regler om, at bevillingen af betalinger gøres betinget af, at der anvendes certificerede frø af bestemte hampesorter, og at der indføres en procedure for fastlæggelse af hampesorter og verifikation af deres indhold af tetrahydrocannabinol.
(32)
I betragtning af de betydelige administrative, tekniske og logistiske vanskeligheder, som overgangen til grundbetalingsordningen udgør for de medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009, bør de have mulighed for at anvende den generelle arealbetalingsordning med henblik på bevilling af grundbetaling for en yderligere overgangsperiode inden udgangen af 2020. Hvis en medlemsstat senest i 2018 beslutter at indføre grundbetalingsordningen, kan den vælge at differentiere betalingerne under den generelle arealbetalingsordning afhængigt af niveauet for visse betalinger, der ydes i 2014 under ordningerne for særlig støtte og særskilte betalinger i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009, eller for Cyperns vedkommende under rammebeløbet pr. sektor for midlertidig national støtte.
(33)
For at beskytte støttemodtagernes rettigheder og for at afklare særlige situationer, der kan opstå ved anvendelsen af den generelle arealbetalingsordning, bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til fastsættelse af regler om landbrugernes støtteberettigelse og adgang til den generelle arealbetalingsordning.
(34)
I medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning, og som havde mulighed for at yde midlertidig national støtte, spillede denne støtte en vigtig rolle ved at understøtte landbrugernes indkomst inden for specifikke sektorer. Af denne årsag og for at undgå et pludseligt og voldsomt fald i støtten fra 2015 i de sektorer, der modtager midlertidig national støtte indtil 2014, er det hensigtsmæssigt i disse medlemsstater at give mulighed for at yde denne støtte som et supplement til den generelle arealbetalingsordning. For at sikre videreførelse af støtten ved hjælp af den midlertidige nationale støtte, der er ydet indtil videre, er det hensigtsmæssigt at begrænse betingelserne til dem, der gjaldt i 2013 for denne støtte, eller for Bulgariens og Rumæniens vedkommende til supplerende nationale direkte betalinger godkendt af Kommissionen efter anmodning fra medlemsstaterne. Det er også hensigtsmæssigt at begrænse de maksimale støttebeløb pr. sektor i sammenligning med niveauerne herfor i 2013 for at sikre et stabilt fald i støtteniveauerne og sikre deres forenelighed med konvergensmekanismen.
(35)
Der bør fastsættes særlige regler for den første tildeling og for beregningen af betalingsrettigheders værdi, når medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning i henhold til denne forordning, indfører grundbetalingsordningen. For at sikre en gnidningsløs overgang mellem disse ordninger bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til yderligere regler om indførelse af grundbetalingsordningen i medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning.
(36)
For at tage højde for behovet for, at enhedsstøtten til landbrugere med mindre bedrifter er tilstrækkelig til at sikre en effektiv indkomststøtte, bør medlemsstaterne have mulighed for at omfordele direkte støtte mellem landbrugerne ved at tildele dem en ekstra betaling for de første hektar.
(37)
Et af målene for den nye fælles landbrugspolitik er at forbedre de miljømæssige resultater gennem en obligatorisk, forgrønnelseskomponent af de direkte betalinger, som vil støtte landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet, og finde anvendelse i hele EU. Med henblik herpå bør medlemsstaterne anvende en del af deres nationale lofter over direkte betalinger til at bevilge en årlig betaling i tillæg til grundbetalingen, der kan tage højde for intern konvergens i medlemsstaten eller regionen, til obligatoriske driftsmetoder, som landbrugere skal benytte, og som først og fremmest har fokus på klima- og miljøpolitiske mål. Disse metoder bør være enkle, generelle, årlige aktioner, der ikke er underlagt kontrakter, og som går ud over krydsoverensstemmelse og er forbundet med landbruget, som f.eks. afgrødediversificering, bevarelsen af permanente græsarealer, herunder traditionelle frugtplantager, hvor der dyrkes spredte frugttræer på græsarealer, og etablering af miljømæssige fokusområder. For i højere omfang at nå foranstaltningens mål og skabe mulighed for en effektiv administration og kontrol med forgrønnelse, bør sådanne driftsmetoder finde anvendelse på hele bedriftens støtteberettigede areal. Disse metoders obligatoriske beskaffenhed bør også omfatte landbrugere, hvis bedrifter helt eller delvis er beliggende i "Natura 2000"-områder, der er omfattet af Rådets direktiv 92/43/EØF (13) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF (14) eller i områder, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF (15), så længe disse driftsmetoder er forenelige med disse direktivers mål.
(38)
I betragtning af de anerkendte miljømæssige fordele ved økologiske landbrugssystemer bør landbrugere for de enheder af deres bedrift, for hvilke de opfylder betingelserne i Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 (16), kunne få gavn af forgrønnelseskomponenten uden, at det er nødvendigt at opfylde yderligere forpligtelser
(39)
Manglende overholdelse af den grønnere komponent bør medføre sanktioner, jf. forordning (EU) nr. 1306/2013.
(40)
For at tage højde for mangfoldigheden i landbrugssystemerne og de forskellige miljømæssige situationer i Unionen er det berettiget foruden de tre metoder til forgrønnelse, der er fastsat i denne forordning, at anerkende metoder, der er omfattet af landbrugs-, miljø- og klimaforanstaltninger eller certificeringsordninger, der svarer til forgrønnelse, og som medfører tilsvarende eller større fordele for klimaet og miljøet. Af hensyn til den retlige klarhed bør disse metoder fastlægges i et bilag til denne forordning. Medlemsstaterne bør beslutte, hvorvidt de vil give landbrugerne mulighed for at anvende tilsvarende metoder og de metoder til forgrønnelse, der er fastsat i denne forordning, for at forpligte landbrugeren til at følge de metoder, der er bedst egnet til at opfylde foranstaltningens mål, og de bør give Kommissionen meddelelse om deres respektive beslutninger. Af hensyn til retssikkerheden bør Kommissionen vurdere, hvorvidt de metoder, der er omfattet af de meddelte tilsvarende foranstaltninger, er dækket af bilaget. Hvis Kommissionen ikke anser det for at være tilfældet, bør den meddele medlemsstaterne dette ved hjælp af en gennemførelsesretsakt, vedtaget uden at forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse. For at give mulighed for at forenkle gennemførelsen af tilsvarende foranstaltninger og af hensyn til kontrollerbarheden bør der fastlægges regler med hensyn til det område, som de tilsvarende foranstaltninger dækker, idet der tages hensyn til de særlige karakteristika ved landbrugs-, miljø- og klimaforanstaltninger og certificeringsordninger. For at sikre, at tilsvarende metoder anvendes korrekt, og at dobbeltfinansiering undgås, bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med henblik på at tilføje metoder til listen over tilsvarende metoder, fastlægge krav til nationale eller regionale certificeringsordninger og om nødvendigt fastlægge detaljerede regler for beregningen af relaterede beløb.
(41)
Forpligtelserne i vedrørende afgrødediversificering bør anvendes på en måde, der tager hensyn til vanskeligheden for mindre landbrug ved at diversificere, samtidig med at der gøres fremskridt henimod øget miljømæssige fordele og især forbedring af jordkvaliteten. Der bør fastsættes undtagelser for landbrug, der allerede opfylder målene for afgrødediversificering som følge af i betydeligt omfang at være dækket af græsarealer eller brakjord, specialiserede landbrug, der veksler afgrøder på deres parceller hvert år, eller for landbrug, der på grund af deres geografiske beliggenhed vil opleve store vanskeligheder ved at introducere en tredje afgrøde. For at sikre, at de forpligtelser, der er fastlagt i foranstaltningen til afgrødediversificering anvendes på en forholdsmæssig og ikkediskriminerende måde og fører til øget miljøbeskyttelse, bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til anerkendelse af yderligere slægter og arter og fastlæggelse af regler vedrørende anvendelsen af en nøjagtig beregning af andele for forskellige afgrøder.
(42)
Af hensyn til de miljømæssige fordele ved permanente græsarealer og især kulstofbinding bør der være mulighed for bevarelse af permanente græsarealer. Denne beskyttelse bør bestå af et forbud mod pløjning og omlægning på de mest miljømæssigt sårbare arealer i de "Natura 2000"-områder, der er omfattet af direktiv 92/43/EØF og 2009/147/EF og en mere generel beskyttelsesordning baseret på en andel af det areal, der er udlagt som permanente græsarealer i forhold til omlægninger til agerjord. Medlemsstater bør have beføjelse til at foretage yderligere afgrænsning af miljømæssigt sårbare arealer, der ikke er omfattet af nævnte direktiver. Derudover bør de kunne vælge, på hvilket territorialt niveau denne andel bør finde anvendelse. For at sikre en effektiv beskyttelse af permanente græsarealer bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med henblik på at definere rammen for medlemsstaternes udpegelse af permanente græsarealer, der ikke er omfattet af direktiv 92/43/EØF eller 2009/147/EF.
(43)
For at sikre, at andelen af det areal, der er udlagt som permanente græsarealer i forhold til det samlede landsbrugsareal, fastlægges korrekt og bevares bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til udarbejdelse af detaljerede metoder til fastlæggelse af denne andel, detaljerede regler om bevarelse af permanente græsarealer og den relevante tidsramme for de enkelte landbrugeres forpligtelse til at genetablere arealer.
(44)
Der bør etableres miljømæssige fokusområder, navnlig for at beskytte og forbedre især biodiversiteten på landbrug. Det miljømæssige fokusområde bør derfor bestå af arealer, der har direkte indvirkning på biodiversitet, f.eks. braklagte arealer, landskabstræk, terrasser, bræmmer, skovklædte arealer og skovlandbrugsarealer, eller som har indirekte indvirkning på biodiversitet gennem en nedsat anvendelse af rå- og hjælpestoffer på landbruget, såsom områder dækket af mellemafgrøder eller plantedække om vinteren. De forpligtelser, der er fastsat med hensyn til foranstaltningen vedrørende det miljømæssige fokusområde, bør anvendes på en måde, hvor det undgås at pålægge mindre landbrug uforholdsmæssigt store byrder, i forhold til den øgede miljøbeskyttelse. Der bør fastsættes undtagelser for landbrug, der allerede opfylder målene for miljømæssige fokusområder ved i betydeligt omfang at være dækket af græsarealer eller brakjord. Der bør også fastsættes undtagelser i medlemsstater, der i overvejende grad er skovklædte, for landbrugere, der udøver en landbrugsaktivitet i områder med naturbetingede begrænsninger i visse fortrinsvis skovklædte arealer, hvor der er en betydelig risiko for nedlæggelse af landbrug. Medlemsstaterne og bedrifterne bør desuden gives mulighed for på regionalt eller kollektivt plan at gennemføre denne forpligtelse for at erhverve sig tilstødende miljømæssige fokusområder, der er til større gavn for miljøet. Af forenklingsmæssige hensyn bør medlemsstaterne have mulighed for at standardisere opmålingen af miljømæssige fokusområder.
(45)
For at sikre en effektiv og sammenhængende etablering af de miljømæssige fokusområder og under hensyntagen til medlemsstaterne særlige karakteristika, bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til fastlæggelse af yderligere kriterier for, hvornår arealer kan opnå status som miljømæssige fokusområder; anerkendelse af andre typer miljømæssige fokusområder; etablering af omregnings- og vægtningsfaktorer for visse typer af miljømæssige fokusområder; fastlæggelse af regler for medlemsstaternes overholdelse af en del af det miljømæssige fokusområde på regionalt plan; fastlæggelse af regler for den kollektive gennemførelse af bedrifters forpligtelse til at sikre, at miljømæssige fokusområder ligger i nærheden af hinanden; fastlæggelse af rammen for de kriterier, som medlemsstaterne skal fastsætte for at definere en sådan nær beliggenhed; samt fastlæggelse af metoderne til at definere andelen af skovområder i forhold til landbrugsarealer. Når Kommissionen tilføjer andre typer miljømæssige fokusområder bør den sikre, at den har til formål at forbedre bedriftens samlede miljømæssige resultater, navnlig med hensyn til biodiversitet, forbedring af jord- og vandkvalitet, bevarelsen af landskabet og opfyldelse af målene om modvirkning af og tilpasning til klimaændringer.
(46)
Med henblik på at fremme bæredygtig udvikling af landbruget i områder med særlige naturbetingede begrænsninger bør medlemsstaterne kunne benytte en del af deres nationale lofter over direkte betalinger til at bevilge en årlig områdeafhængig betaling i tillæg til grundbetalingen til alle, der driver landbrug i disse områder eller i nogle af disse områder, hvis medlemsstaten beslutter det. En sådan betaling erstatter ikke støtte ydet under programmerne for udvikling af landdistrikter og ydes ikke til landbrugere i områder, der er udpeget i henhold til forordning (EF) nr. 1698/2005, men som ikke er udpeget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013.
(47)
Unge landbrugeres iværksættelse og udvikling af nye økonomiske aktiviteter i landbrugssektoren er finansielt udfordrende og udgør et element, der bør tages i betragtning i forbindelse med fordelingen og målretningen af direkte betalinger. Denne udvikling er af afgørende betydning for konkurrenceevnen i EU's landbrugssektor, og der bør derfor oprettes en indkomststøtte til unge landbrugere, der indleder en landbrugsaktivitet, med henblik på at lette de unge landbrugeres etablering og den strukturelle tilpasning af deres bedrifter efter den første etablering. Med henblik herpå bør medlemsstaterne anvende en del af deres nationale lofter for direkte betalinger til at bevilge unge landbrugere en årlig betaling i tillæg til grundbetalingen. Medlemsstaterne bør kunne vedtage en beregningsmetode for den pågældende betaling, og hvis den pågældende metode indebærer en forpligtelse til at fastsætte en begrænsning for betalinger pr. landbruger, skal en sådan begrænsning fastsættes under overholdelse af EU-rettens generelle principper. Da den kun bør omfatte den indledende periode og ikke bør blive driftsstøtte, bør den pågældende betaling kun udbetales i en periode på højst fem år. Den bør være til rådighed for unge landbrugere, der indleder en landbrugsaktivitet, og som ikke er ældre end 40 år gamle, i det år, hvor de indgiver den første ansøgning om deltagelse i grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning.
(48)
For at beskytte modtagernes rettigheder og for at undgå forskelsbehandling mellem dem bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til fastlæggelse af betingelserne for en juridisk persons berettigelse til at modtage betaling til unge landbrugere.
(49)
Medlemsstaterne bør have mulighed for at benytte en del af deres nationale lofter over direkte betalinger til koblet støtte i bestemte sektorer eller regioner i klart definerede tilfælde. De midler, der kan anvendes til koblet støtte, bør begrænses til et passende niveau, samtidig med at en sådan støtte tillades i medlemsstater i de af deres sektorer eller regioner, der står over for særlige situationer, hvor bestemte driftsformer eller landbrugssektorer er særlig vigtige af økonomiske, miljømæssige og/eller sociale årsager. Medlemsstaterne bør kunne anvende op til 8 % af deres nationale lofter til denne støtte eller 13 %, hvis deres niveau af koblet støtte overstiger 5 % i mindst ét af årene i perioden 2010-2014 eller hvis de anvender den generelle arealbetalingsordning indtil den 31. december 2014. For at bevare planteavlssektorens proteinbaserede autonomi bør medlemsstater, der beslutter at bruge mindst 2 % af deres nationale lofter til at støtte produktionen af proteinafgrøder, desuden have mulighed for at forhøje disse procentsatser med op til to procentpoint. I behørigt begrundede tilfælde, hvor visse følsomme behov i en sektor eller en region er påvist, og efter godkendelse fra Kommissionen bør medlemsstaterne have mulighed for at anvende mere end 13 % af deres nationale loft. Som et alternativ til disse procentsatser kan medlemsstaterne vælge at bruge op til 3 mio. EUR om året på finansiering af den koblede støtte. Koblet støtte bør kun bevilges, i det omfang det er nødvendigt for at skabe et incitament til at bevare det nuværende produktionsniveau i de pågældende sektorer eller regioner. Denne støtte bør også være tilgængelig for landbrugere, der den 31. december 2013 råder over særlige betalingsrettigheder tildelt i henhold til forordning (EF) nr. 1782/2003 og forordning (EF) nr. 73/2009, og som ikke råder over støtteberettigede arealer, der kan aktivere betalingsrettigheder. Med hensyn til godkendelse af frivillig koblet støtte, der overstiger 13 % af det årlige nationale loft pr. medlemsstat, bør Kommissionen endvidere have beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter uden at anvende forordning (EU) nr. 182/2011.
(50)
For at sikre effektiv og målrettet anvendelse af EU-midlerne og for at undgå dobbelt finansiering under andre lignende støtteinstrumenter bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til at fastsætte betingelserne for at yde frivillig koblet støtte samt regler for denne støttes overensstemmelse med andre EU-foranstaltninger og om kumulering af støtte.
(51)
For at undgå risikoen for produktionsforstyrrelser i de bomuldsproducerende regioner er en del af støtten til bomuldssektoren i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009 fortsat knyttet til dyrkningen af bomuld gennem en afgrødespecifik betaling pr. støtteberettiget hektar på grundlag af alle faktorer, som påvirker dette valg. Dette bør fastholdes i overensstemmelse med målene i protokol nr. 4 om bomuld, der er knyttet som bilag til tiltrædelsesakten af 1979.
(52)
For at sikre en effektiv anvendelse og forvaltning af den afgrødespecifikke betaling for bomuld bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til at fastsætte regler og betingelser for godkendelse af arealer og sorter med henblik på den afgrødespecifikke betaling for bomuld; regler for betingelserne for ydelse af denne betaling, for støtteberettigelse og for dyrkningspraksis; kriterier for godkendelse af brancheorganisationer; forpligtelser for producenterne; og regler, der gælder, hvis en godkendt brancheorganisation ikke opfylder disse kriterier.
(53)
Kapitel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 637/2008 (17) krævede, at hver bomuldsproducerende medlemsstat hvert fjerde år og første gang senest den 1. januar 2009 forelægger Kommissionen et udkast til et fireårigt omstruktureringsprogram eller forelægger senest den 31. december 2009 Kommissionen et enkelt udkast til et ændret otteårigt omstruktureringsprogram. Erfaringen viser, at bomuldssektoren bedre kunne omstruktureres gennem andre foranstaltninger, herunder foranstaltninger under programmerne for udvikling af landdistrikterne, som finansieres under forordning (EU) nr. 1305/2013. Sådanne foranstaltninger vil også forbedre mulighederne for koordinering med foranstaltninger inden for andre sektorer. Erhvervede rettigheder og berettigede forventninger hos bedrifter, der allerede deltager i omstruktureringsprogrammer, bør dog respekteres. Alle igangværende programmer på fire eller otte år bør derfor fortsætte deres forløb uden mulighed for forlængelse. Midler, der er til rådighed fra de fireårige programmer, kunne derefter integreres i de tilgængelige EU-midler til udvikling af landdistrikterne fra og med 2014. Som følge af programmeringsperioden kan midler, der er tilgængelige efter udløbet af de otteårige programmer, ikke anvendes i programmer til udvikling af landdistrikterne i 2018 og kan derfor med fordel overføres til støtteordninger under denne forordning, jf. forordning (EF) nr. 637/2008. Forordning (EF) nr. 637/2008 vil derfor være forældet fra den 1. januar 2014 eller den 1. januar 2018 for så vidt angår medlemsstater med henholdsvis fire- eller otteårige programmer og bør derfor ophæves.
(54)
Medlemsstaterne bør have mulighed for at oprette en enkel og særlig ordning for mindre landbrugere med det formål at mindske de administrative omkostninger til forvaltning af og kontrol med direkte støtte. Til dette formål bør medlemsstaterne have mulighed for at indføre enten en fast betaling, som erstatter alle direkte betalinger, eller en betaling baseret på det beløb, som landbrugerne skal modtage hvert år. Der bør indføres regler, der sikrer en forenkling af procedurerne ved bl.a. at lempe forpligtelserne for små landbrugere, som f.eks. i forbindelse med ansøgning om støtte, landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet, krydsoverensstemmelse og kontrol i henhold til forordning (EU) nr. 1306/2013, uden at det forringer muligheden for at opfylde reformens overordnede mål, idet EU-lovgivningen omhandlet i bilag II til forordning (EU) nr. 1306/2013 finder anvendelse på mindre landbrugere. Formålet med ordningen er at støtte mindre bedrifters eksisterende landbrugsstruktur i EU uden at bremse udviklingen af mere konkurrencedygtige strukturer. Adgang til ordningen bør derfor i princippet begrænses til eksisterende bedrifter. Landbrugeres deltagelse i ordningen bør være frivillig. For at øge ordningens indvirkning yderligere med hensyn til forenkling, bør medlemsstaterne dog have mulighed for automatisk at inkludere visse landbrugere i ordningen, forudsat, at de har mulighed for at vælge ikke at deltage.
(55)
For at garantere retssikkerheden bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til fastsættelse af betingelser for deltagelse i ordningen for mindre landbrugere, hvis den deltagende landbrugers situation ændrer sig.
(56)
Af forenklingshensyn og for at tage højde for de særlige forhold, der gør sig gældende i regionerne i den yderste periferi, bør direkte betalinger i disse regioner forvaltes inden for rammerne af de støtteprogrammer, som er indført ved forordning (EF) nr. 228/2013. Denne forordnings bestemmelser vedrørende grundbetalingen og dertil knyttede betalinger, koblet støtte og ordningen for mindre landbrugere bør derfor ikke gælde for disse regioner.
(57)
Medlemsstaterne skal indgive meddelelser med henblik på at gennemføre denne forordning samt overvåge, analysere og forvalte direkte betalinger. For at sikre korrekt anvendelse af reglerne i denne forordning og for at gøre sådanne meddelelser hurtige, effektive, nøjagtige, omkostningseffektive og forenelige med beskyttelse af personoplysninger, bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til fastsættelse af de nødvendige foranstaltninger vedrørende medlemsstaternes meddelelser til Kommissionen eller med henblik på kontrol, overvågning, evaluering og revision af direkte betalinger og med henblik på at overholde kravene i internationale aftaler, herunder notifikationskrav i henhold til disse aftaler, og med hensyn til yderligere regler om karakteren og typen af de oplysninger, der skal meddeles, de kategorier af data, der skal behandles, og de maksimale opbevaringsperioder, adgang til oplysninger eller informationssystemer samt betingelser for offentliggørelse af oplysningerne.
(58)
Personoplysninger, der indsamles med henblik på anvendelse af direkte betalinger, bør behandles på en måde, der er kompatibel med disse formål. De bør også anonymiseres, aggregeres, når de behandles med henblik på overvågning og evaluering, og beskyttes i overensstemmelse med EU-lovgivningen om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandlingen af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger, især Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (18) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (19). De registrerede bør informeres om en sådan behandling og om deres databeskyttelsesrettigheder.
(59)
Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt og afgav udtalelse den 14. december 2011 (20).
(60)
For at sikre en gnidningsløs overgang fra den ordning, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 73/2009, til bestemmelserne i denne forordning bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage visse retsakter med hensyn til at fastsætte de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte landbrugernes erhvervede rettigheder og berettigede forventninger.
(61)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelse af denne forordning og for at undgå konkurrenceforvridning mellem eller forskelsbehandling af landbrugerne bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til: at fastsætte det beløb, der skal indgå i den særlige nationale minerydningsreserve i Kroatien; at vedtage regler om ansøgninger om tildeling af betalingsrettigheder; at vedtage regler om ansøgninger om tildeling af betalingsrettigheder; at vedtage foranstaltninger vedrørende tilbageførsel af ikke-aktiverede betalingsrettigheder til den nationale reserve; at vedtage de nærmere regler om meddelelse af overførsel af betalingsrettigheder til de nationale myndigheder og om tidsfristerne for sådanne meddelelser; at fastsætte det årlige nationale loft for den generelle arealbetalingsordning; at vedtage regler om ansøgninger om tildeling af betalingsrettigheder, der indgives i året for tildeling af betalingsrettigheder, hvor medlemsstaterne skifter over til grundbetalingsordningen; at fastsætte de årlige lofter for omfordelingsbetalingen. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011.
(62)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelse af denne forordning og for at undgå konkurrenceforvridning mellem eller forskelsbehandling af landbrugerne bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til: at vedtage regler om proceduren for medlemsstaternes meddelelser og Kommissionens vurderinger med hensyn til tilsvarende metoder, herunder om en tidsplan for deres forelæggelse; at vedtage visse grænser, inden for hvilke forpligtelsen til at bevare permanente græsarealer betragtes som opfyldt; at fastsætte det årlige loft for betalingen for landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet; at fastsætte det årlige loft for betaling for områder med naturbetingede begrænsninger; at fastsætte det årlige loft for betalinger til unge landmænd. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011.
(63)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelse af denne forordning og for at undgå konkurrenceforvridning mellem eller forskelsbehandling af landbrugerne bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til: at fastsætte årlige lofter for frivillig koblet støtte; at fastlægge proceduren for vurdering og godkendelse af beslutninger inden for rammerne af frivillig koblet støtte; at fastlægge proceduren for godkendelse af og meddelelser til producenterne om godkendelse af arealer og sorter i forbindelse med den afgrødespecifikke betaling for bomuld; at fastlægge bestemmelser om beregning af nedsættelsen af den afgrødespecifikke betaling for bomuld; at vedtage regler for almindelige anmeldelseskrav og metoder og vedtage nødvendige og velbegrundede foranstaltninger til at løse specifikke problemer i en nødsituation. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011.
(64)
Med henblik på at løse hastende problemer, der opstår i en eller flere medlemsstater og samtidig sikre kontinuiteten i det direkte betalingssystem bør Kommissionen vedtage umiddelbart gældende gennemførelsesretsakter, når ekstraordinære omstændigheder i behørigt begrundede tilfælde, berører tildelingen af støtte og forringer muligheden for en effektiv gennemførelse af betalingerne under de støtteordninger, der er omhandlet i denne forordning, berettiger dette.
(65)
Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne men kan i stedet, på grund af forbindelserne mellem denne forordning og de øvrige instrumenter i den fælles landbrugspolitik, forskellene mellem de forskellige landdistrikter og de begrænsede finansielle ressourcer i medlemsstaterne i et udvidet EU, bedre nås på EU-plan via den flerårige garanti for EU-finansiering og gennem fokus på klart prioriterede opgaver; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union ("TEU"). I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(66)
Eftersom forordning (EF) nr. 73/2009 fortsat skal gælde i 2014, bør denne forordning generelt finde anvendelse fra den 1. januar 2015. Dog bør denne forordnings bestemmelser om fleksibilitet mellem søjlerne give mulighed for medlemsstaterne for at træffe afgørelser og meddele dem til Kommissionen senest den 31. december 2013. Endvidere kræver visse andre bestemmelser i denne forordning, at der tages handling i 2014. Disse bestemmelser bør derfor anvendes fra denne forordnings ikrafttræden.
(67)
På grund af den hastende karakter af forberedelsen af de forudsete foranstaltningers uhindrede gennemførelse bør denne forordning træde i kraft på dagen for sin offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Anvendelsesområde
Ved denne forordning fastsættes:
a)
fælles regler for betalinger bevilget direkte til landbrugerne i henhold til en af de støtteordninger, der er anført i bilag I ("direkte betalinger")
b)
særlige regler om:
i)
en grundbetaling til landbrugere ("grundbetalingsordningen") og en forenklet overgangsordning ("den genereklle arealbetalingsordning")
ii)
en frivillig national overgangsstøtte til landbrugere ("national overgangsstøtte")
iii)
en frivillig omfordelingsbetaling
iv)
en betaling til landbrugere, der benytter landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet
v)
en frivillig betaling til landbrugere i områder med naturbetingede begrænsninger ("betaling til områder med naturbetingede begrænsninger")
vi)
en betaling til unge landbrugere, der indleder en landbrugsaktivitet ("betaling til unge landbrugere")
vii)
en frivillig ordning for koblet støtte ("koblet støtte")
viii)
en afgrødespecifik betaling for bomuld ("afgrødespecifik betaling for bomuld")
ix)
en frivillig forenklet ordning for små landmænd ("ordningen for små landmænd")
x)
en ramme inden for hvilken Bulgarien, Kroatien og Rumænien kan supplere de direkte betalinger.
Artikel 2
Ændring af bilag I
Af hensyn til retssikkerheden tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om ændring af listen over støtteordninger i bilag I, i det omfang det er nødvendigt for at tage hensyn til nye retsakter om støtteordninger, der måtte blive vedtaget efter vedtagelsen af denne forordning.
Artikel 3
Anvendelse i regionerne i den yderste periferi og på de mindre øer i Det Ægæiske Hav
Artikel 11 finder ikke anvendelse på Unionens regioner som defineret i artikel 349 i TEUF ("regionerne i den yderste periferi") og på direkte betalinger bevilget til de mindre øer i Det Ægæiske Hav i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 229/2013.
Afsnit III, IV og V i denne forordning finder ikke anvendelse på regionerne i den yderste periferi.
Artikel 4
Definitioner og tilhørende bestemmelser
1. I denne forordning forstås ved:
a) "landbruger": en fysisk eller juridisk person eller en sammenslutning af fysiske eller juridiske personer, uanset hvilken retlig status en sådan sammenslutning og dens medlemmer gives i henhold til national ret, hvis bedrift befinder sig inden for traktaternes territoriale anvendelsesområde som defineret i artikel 52 i TEU sammenholdt med artikel 349 og 355 i TEUF, og som udøver en landbrugsaktivitet
b) "bedrift": alle de produktionsenheder, der drives landbrugsmæssigt af en landbrugeren, og som befinder sig på samme medlemsstats område
c) "landbrugsaktivitet":
i)
produktion, avl eller dyrkning af landbrugsprodukter, herunder høst, malkning, opdræt af husdyr og hold af husdyr til landbrugsformål
ii)
bevarelse af et landbrugsareal i en stand, der gør det egnet til græsning eller dyrkning uden forberedende foranstaltninger ud over brug af de sædvanlige landbrugsmetoder og -maskiner, ud fra kriterier, der skal fastlægges af medlemsstaterne på grundlag af en ramme, som Kommissionen fastsætter, eller
iii)
minimumsaktiviteter, der defineres af medlemsstaterne, på landbrugsarealer, der naturligt holdes i en stand, der er egnet til græsning eller dyrkning
d) "landbrugsprodukter": de produkter, med undtagelse af fiskevarer, som er opført på listen i bilag I til traktaterne, samt bomuld
e) "landbrugsareal": areal, der er udlagt som agerjord, permanent græsareal og permanent græsningsareal eller areal med permanente afgrøder
f) "agerjord": arealer, der dyrkes med henblik på produktion af afgrøder, eller arealer, der er til rådighed for produktion af afgrøder, men som ligger brak, herunder arealer, der er omfattet af artikel 22, 23 og 24 i forordning (EF) nr. 1257/1999, artikel 39 i forordning (EF) nr. 1698/2005 og artikel 28 i forordning (EU) nr. 1305/2013 uanset om arealerne er arealer i væksthuse eller under fast eller mobilt overdække;
g) "permanente afgrøder": afgrøder uden for omdriften, bortset fra permanente græsarealer og permanente græsningsarealer, som dyrkes på arealerne i fem år eller mere og giver udbytte i flere år, herunder planteskoler og lavskov med kort omdriftstid
h) "permanente græsarealer og permanente græsningsarealer"(der tilsammen benævnes "permanente græsarealer"): arealer, der anvendes til dyrkning af græs eller andet grøntfoder, hvad enten der er tale om naturlige (selvsåede) eller dyrkede (tilsåede) arealer, og som er holdt uden for bedriftens omdrift i fem år eller mere; det kan omfatte andre arter, f.eks. buske og/eller træer, der kan afgræsses, forudsat at der fortsat er mest græs og andet grøntfoder samt, såfremt det besluttes af medlemsstaterne, arealer, der kan afgræsses, og som indgår i en etableret lokal praksis, hvor græs og andet grøntfoder ikke traditionelt er fremherskende i græsningsområder
i) "græs og andet grøntfoder": alle urteagtige planter, der traditionelt forekommer på naturlige græsarealer eller normalt inkluderes i blandinger af frø til græsningsarealer eller enge i medlemsstaten, uanset om de anvendes til græssende dyr eller ej
j) "planteskoler": følgende arealer med unge træagtige planter på friland, der er beregnet til udplantning:
-
vinplanteskoler og vinplanteskoler for podestammer
-
planteskoler for frugter og bær
-
planteskoler for prydplanter
-
kommercielle skovplanteskoler undtagen planteskoler, der drives i skov til dækning af bedriftens eget forbrug
-
planteskoler for træer og buske til tilplantning af haver, parker, vejkanter og skråninger (f.eks. planter til levende hegn, rosenbuske og andre prydbuske, prydnåletræer) samt podestammer og unge planter heraf
k) "lavskov med kort omdriftstid": arealer udlagt med træarter henhørende under KN-kode 0602 90 41, der skal defineres af medlemsstaterne, og som består af træagtige flerårige afgrøder, hvis rodnet eller stubbe forbliver i jorden efter høst, og hvorfra der vokser nye skud det følgende år, og hvis maksimale omdriftstid medlemsstaterne fastsætter
l) "salg": salg eller anden endelig overdragelse af ejendomsret til jord eller betalingsrettigheder; denne definition omfatter ikke salg af jord, hvor overdragelsen sker til offentlige myndigheder eller til brug i offentlighedens interesse, hvis jorden overdrages til andre formål end landbrug
m) "forpagtning": en lejeaftale eller tilsvarende midlertidige overdragelse
n) "overdragelse": forpagtning eller salg eller arv eller arveforskud af land eller betalingsrettigheder eller en hvilken som helst anden endelig overdragelse heraf; den omfatter ikke tilbageførsel af betalingsrettigheder efter en forpagtning.
2. Medlemsstaterne:
a)
fastsætter kriterier, som landbrugerne skal opfylde for at overholde forpligtelsen til at bevare et landbrugsareal i en stand, der gør det egnet til græsning eller dyrkning, jf. stk. 1, litra c, nr. ii)
b)
fastlægger, når det er relevant i en medlemsstat, den minimumsaktivitet, der skal udføres på landbrugsarealer, der naturligt holdes i en stand, der gør dem egnet til græsning eller dyrkning, jf. stk.1, litra c), nr. iii)
c)
fastlægger de træarter, der kvalificerer sig til lavskov med kort omdriftstid, og fastsætter den maksimale omdriftstid med hensyn til disse træarter, jf. stk. 1, litra k).
Medlemsstaterne kan beslutte, at jord, der kan afgræsses, og som udgør en del af etableret lokal praksis, hvor græs og andet grøntfoder ikke traditionelt er fremherskende i græsningsområder, skal betragtes som permanente græsarealer, jf. stk. 1, litra h).
3. Af hensyn til retssikkerheden tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om fastlæggelse af:
a)
rammerne, inden for hvilke medlemsstaterne skal fastlægge de kriterier, som landbrugerne skal opfylde for at opfylde forpligtelsen til at bevare et landbrugsareal i en stand, der gør det egnet til græsning eller dyrkning, jf. stk. 1, litra c), nr. ii)
b)
rammerne, inden for hvilke medlemsstaterne skal definere den minimumsaktivitet, der skal foretages på landbrugsarealer, der naturligt holdes i en stand egnet til græsning eller dyrkning, jf. stk. 1, litra c), nr. iii)
c)
kriterierne for, hvilken type græs eller andet grøntfoder, der overvejende skal findes på permanente græsarealer, samt kriterierne for fastsættelse af den etablerede lokale praksis, jf. stk. 1, litra h).
AFSNIT II
ALMINDELIGE BESTEMMELSER OM DIREKTE BETALINGER
KAPITEL 1
Fælles regler for direkte betalinger
Artikel 5
Almindelige bestemmelser for den fælles landbrugspolitik
Forordning (EU) nr. 1306/2013 og de bestemmelser, der vedtages i henhold dertil, finder anvendelse på de ordninger, der er fastsat i denne forordning.
Artikel 6
Nationale lofter
1. For hver medlemsstat og for hvert år fastlægges det nationale loft, der omfatter summen af alle tildelte betalingsrettigheder, den nationale reserve eller de regionale reserver og de lofter, der fastsættes i overensstemmelse med artikel 42, 47, 49, 51 og 53 som angivet i bilag II.
Hvis en medlemsstat gør brug af muligheden i artikel 22, stk. 2, kan det nationale loft, der er fastsat i bilag II for den pågældende medlemsstat for det pågældende år overskrides med det beløb, der er beregnet i overensstemmelse med nævnte stykke.
2. Uanset stk. 1, skal det nationale loft, der omfatter de lofter, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 36, 42, 47, 49, 51 og 53, være angivet i bilag II for hver medlemsstat, som anvender den generelle arealbetalingsordning, og for hvert år.
3. For at tage hensyn til udviklingen i den samlede maksimale størrelse af de direkte betalinger, der kan bevilges, herunder som følge af de beslutninger, som medlemsstaterne skal træffe i henhold til artikel 14 og som følge af anvendelsen af artikel 20, stk. 2, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om tilpasning af de nationale lofter, der er fastsat i bilag II.
Artikel 7
Nettolofter
1. Med forbehold af artikel 8 må de samlede direkte betalinger, der kan bevilges i en medlemsstat i henhold til afsnit III, IV og V i et kalenderår, efter anvendelse af artikel 11 ikke overstige det tilsvarende loft, der er fastsat i bilag III.
Når de samlede direkte betalinger, der bevilges i en medlemsstat, overstiger loftet, der er fastsat i bilag III, foretager den pågældende medlemsstat en lineær nedsættelse af beløbene for alle direkte betalinger med undtagelse af de direkte betalinger, der bevilges i henhold til forordning (EU) nr. 228/2013 og forordning (EU) nr. 229/2013.
2. For hver medlemsstat og for hvert kalenderår stilles det anslåede resultat af nedsættelsen af betalinger i artikel 11 (som afspejles i forskellen mellem det nationale loft, der er anført i bilag II, plus det beløb, der er til rådighed i henhold til artikel 58, og det nettoloft, der er fastsat i bilag III) til rådighed som EU-støtte til foranstaltninger inden for rammerne af udvikling af landdistrikterne, som ifølge forordning (EU) nr. 1305/2013 finansieres med midler fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL).
3. For at tage hensyn til udviklingen i de samlede maksimale beløb for direkte betalinger, der kan bevilges, herunder som følge af de beslutninger, som medlemsstaterne træffer i henhold til artikel 14, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om tilpasning af de lofter, der er fastsat i bilag III.
Artikel 8
Finansiel disciplin
1. Den tilpasningssats, der er fastsat i henhold til artikel 26 i forordning (EU) nr. 1306/2013, finder kun anvendelse på direkte betalinger på over 2 000 EUR, som bevilges til landbrugere i det pågældende kalenderår.
2. Som følge af den gradvise indførelse af direkte betalinger, jf. artikel 16, finder denne artikels stk. 1 anvendelse på Bulgarien og Rumænien fra den 1. januar 2016.
Som følge af den gradvise indførelse af direkte betalinger, jf. artikel 17, finder denne artikels stk. 1 anvendelse på Kroatien fra den 1. januar 2022.
3. For at sikre korrekt anvendelse af tilpasningerne af de direkte betalinger med henblik på finansiel disciplin tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om fastsættelse af bestemmelser om grundlaget for beregning af nedsættelser, som medlemsstaterne skal anvende over for landbrugerne i henhold til stk. 1.
4. I tilfælde af en juridisk person eller en sammenslutning af fysiske eller juridiske personer kan medlemsstaterne anvende den tilpasningssats, der er omhandlet i stk. 1, for så vidt angår medlemmer af disse juridiske personer eller sammenslutninger, hvis den nationale lovgivning tillader de enkelte medlemmer at varetage rettigheder og forpligtelser svarende til dem, der indehaves af enkelte landbrugere med status som driftsleder, navnlig hvad angår deres økonomiske, sociale og skattemæssige status, forudsat at de har bidraget til at styrke de pågældende juridiske personers eller sammenslutningers landbrugsstrukturer.
Artikel 9
Aktiv landbruger
1. Der ydes ikke direkte betalinger til fysiske eller juridiske personer eller til sammenslutninger af fysiske eller juridiske personer, hvis landbrugsarealer overvejende er arealer, der naturligt holdes i en stand, der gør dem egnet til græsning eller dyrkning, og som på disse arealer ikke udfører minimumsaktiviteterne defineret af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 4, stk.2, litra b).
2. Der ydes ikke direkte betalinger til fysiske eller juridiske personer eller til sammenslutninger af fysiske eller juridiske personer, som driver lufthavne, jernbanevirksomhed, vandværker, ejendomsmæglerselskaber, permanente sports- og fritidsanlæg.
Hvor det er relevant, kan medlemsstater på grundlag af objektive og ikkediskriminerende kriterier beslutte at tilføje enhver anden lignende ikkelandbrugsmæssig virksomhed eller aktivitet til listen i første af snit og kan efterfølgende beslutte at trække enhver af sådanne tilføjelser tilbage.
En person eller en sammenslutning af personer, der falder ind under første eller andet afsnits anvendelsesområde, betragtes dog som aktiv landbruger, hvis denne kan forelægge verificerbar dokumentation i det format, der påkræves af medlemsstaterne, der viser følgende:
a)
at det årlige beløb til direkte betalinger udgør mindst 5 % af de samlede indtægter indtjent fra alle ikkelandbrugsaktiviteter i det seneste regnskabsår, for hvilket der foreligger sådan dokumentation
b)
at dens landbrugsaktiviteter ikke er ubetydelige
c)
at dens vigtigste forretnings- eller selskabsformål er at udøve en landbrugsaktivitet.
3. Udover stk.1 og 2 kan medlemsstater på grundlag af objektive og ikkediskriminerende kriterier beslutte, at der ikke må ydes direkte betalinger til fysiske eller juridiske personer eller til sammenslutninger af fysiske eller juridiske personer:
a)
hvis landbrugsvirksomhed kun udgør en ubetydelig del af deres samlede økonomiske virksomhed, og/eller
b)
hvis vigtigste forretnings- eller selskabsformål ikke er at drive landbrugsvirksomhed.
4. Stk. 2 og 3 finder ikke anvendelse på landbrugere, der i det foregående år kun har modtaget direkte betalinger, der ikke overstiger et vist beløb. Medlemsstaterne træffer afgørelse om dette beløb på grundlag af objektive kriterier som f.eks. deres nationale eller regionale karakteristika, og det må højst udgøre 5 000 EUR.
5. For at beskytte landbrugernes rettigheder tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om:
a)
kriterier for fastlæggelse af, hvornår en landbrugers landbrugsareal skal anses for overvejende at være holdt naturligt i en stand egnet til græsning eller dyrkning
b)
kriterier for fastsættelse af forskellen mellem indtægter fra landbrugsaktiviteter og ikkelandbrugsaktiviteter
c)
kriterier for fastsættelse af størrelsen af de direkte betalinger, jf. stk. 2 og 4, især direkte betalinger i det første år for tildeling af betalingsrettigheder, hvis værdien af betalingsrettighederne endnu ikke er endeligt fastsat, samt direkte betalinger for nye landbrugere
d)
kriterier, som landbrugerne skal opfylde med henblik på stk. 2 og stk. 3 for at bevise, at deres landbrugsaktiviteter ikke er ubetydelige, og at deres vigtigste forretnings- eller selskabsformål er at udøve en landbrugsaktivitet.
6. Senest den 1. august 2014 meddeler medlemsstaterne Kommissionen enhver beslutning, som omhandlet i stk. 2, 3 eller 4, og i tilfælde af ændringer hertil senest to uger efter den dato, hvor enhver beslutning om at ændre blev truffet.
Artikel 10
Minimumskrav for at modtage direkte betalinger
1. Medlemsstaterne beslutter i hvilke af følgende tilfælde, der ikke skal bevilges direkte betalinger til en landbruger:
a)
de samlede direkte betalinger, der ansøges om, eller som bevilges, inden anvendelsen af artikel 63 i forordning (EU) nr. 1306/2013 i et givet kalenderår er under 100 EUR
b)
det støtteberettigede areal på den bedrift, hvortil der er ansøgt om eller bevilget direkte betalinger, inden anvendelsen af artikel 63 i forordning (EU) nr. 1306/2013 [den horisontale forordning] er mindre end 1 hektar.
2. Medlemsstaterne kan for at tage hensyn til deres landbrugsøkonomis struktur justere tærsklerne i stk. 1, litra a) og b), inden for begrænsningerne i bilag IV.
3. Hvis en medlemsstat har besluttet at anvende en arealtærskel i henhold til stk. 1, litra b) anvender den ikke desto mindre stk. 1, litra a), på de landbrugere, der modtager dyrerelateret koblet støtte, jf. afsnit IV, og som har færre hektar end arealtærsklen.
4. De pågældende medlemsstater kan beslutte ikke at anvende stk. 1 på regionerne i den yderste periferi og på de mindre øer i Det Ægæiske Hav.
5. For året 2015 beregnes det beløb, der ansøges om, eller som bevilges, jf. stk. 1, litra a), i Bulgarien og Rumænien på grundlag af det beløb, der er fastsat i bilag V, punkt A.
For perioden 2015-2021 beregnes det beløb, der ansøges om, eller som bevilges, jf. stk. 1, litra a), i Kroatien på grundlag af det beløb, der er fastsat i bilag VI, punkt A.
Artikel 11
Nedsættelse af betalinger
1. Medlemsstaterne nedsætter beløbet for de direkte betalinger, der bevilges landbrugere i henhold til afsnit III, kapitel 1, for et givet kalenderår med mindst 5 % for den del af beløbet, der overstiger 150 000 EUR.
2. Inden de anvender stk. 1 kan medlemsstaterne trække lønninger med tilknytning til en landbrugsaktivitet, som landbrugeren reelt har betalt og opgivet i det foregående kalenderår, inkl. skatter og arbejdsmarkedsbidrag, fra beløbet for de direkte betalinger, der skal ydes til en landbruger i henhold til afsnit III, kapitel 1, i et givet kalenderår. Hvis der ikke foreligger nogen oplysninger om de lønninger, som landbrugeren reelt har betalt og opgivet i det foregående kalenderår, anvendes de nyeste foreliggende oplysninger.
3. Såfremt en medlemsstat beslutter at yde omfordelingsbetalinger til landbrugere i henhold til afsnit III, kapitel 2, og at bruge mere end 5 % af det årlige nationale loft i bilag II med henblik herpå, kan den beslutte ikke at anvende denne artikel.
Såfremt en medlemsstat beslutter at yde omfordelingsbetalinger til landbrugere i henhold til afsnit III, kapitel 2, og anvendelsen af maksimumsgrænserne i artikel 41, stk. 4, forhindrer den i at bruge mere end 5 % af det årlige nationale loft i bilag II med henblik herpå, kan denne medlemsstat beslutte ikke at anvende denne artikel.
4. Der gives ikke fordele i form af undgåelse af nedsættelser af betalingen til landbrugere, om hvem det er fastslået, at de efter den 18. oktober 2011 kunstigt har skabt betingelser for at undgå virkningerne af denne artikel.
5. I tilfælde af en juridisk person eller en sammenslutning af fysiske eller juridiske personer kan medlemsstaterne anvende den nedsættelse, der er omhandlet i stk. 1, for så vidt angår medlemmer af de pågældende juridiske personer eller sammenslutninger, hvis den nationale lovgivning tillader de enkelte medlemmer at varetage rettigheder og forpligtelser svarende til dem, der indehaves af enkelte landbrugere med status som driftsleder, navnlig hvad angår deres økonomiske, sociale og skattemæssige status, forudsat at de har bidraget til at styrke de pågældende juridiske personers eller sammenslutningers landbrugsstrukturer.
6. Medlemsstaterne giver senest den 1. august 2014 Kommissionen meddelelse om de beslutninger, der er taget i overensstemmelse med denne artikel, og om det anslåede resultat af nedsættelser for årene 2015-2019.
Artikel 12
Flere ansøgninger
Det areal, der svarer til det antal støtteberettigede hektar, som en landbruger har indgivet en ansøgning om grundbetaling for i henhold til afsnit III, kapitel 1, kan være omfattet af en ansøgning om enhver anden direkte betaling og enhver anden form for støtte, der ikke er omfattet af denne forordning, medmindre andet er fastsat i denne forordning.
Artikel 13
Statsstøtte
Uanset artikel 211, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 (21) finder artikel 107, 108 og 109 i TEUF ikke anvendelse på betalinger, som medlemsstaterne foretager i overensstemmelse med denne forordning.
Artikel 14
Fleksibilitet mellem søjlerne
1. Medlemsstaterne kan senest den 31. december 2013 beslutte at stille op til 15 % af deres årlige nationale lofter for kalenderår 2014, jf. bilag VIII til forordning (EF) nr. 73/2009 og af deres årlige nationale lofter for kalenderårene 2015-2019, jf. bilag II til denne forordning, til rådighed som supplerende støtte til foranstaltninger inden for rammerne af landdistriktsudviklingsprogrammer, som ifølge forordning (EU) nr. 1305/2013 finansieres med midler fra ELFUL. Som følge heraf er det tilsvarende beløb ikke længere til rådighed til direkte betalinger.
Den beslutning, der er nævnt i første afsnit, meddeles Kommissionen senest den 31. december 2013. Denne beslutning skal omfatte den procentsats, der er omhandlet i første afsnit, og som kan være forskellig fra kalenderår til kalenderår.
Medlemsstater, der ikke træffer den beslutning, der er omhandlet i første afsnit for så vidt angår kalenderåret 2014, kan senest den 1. august 2014 træffe den beslutning for så vidt angår kalenderårene 2015-2019. De giver Kommissionen meddelelse om sådanne beslutninger senest den dato.
Medlemsstaterne kan beslutte at revidere de beslutninger, der er omhandlet i dette stykke med virkning fra kalenderåret 2018. Enhver beslutning på grundlag af en sådan revision må ikke medføre et fald i den procentsats, der er meddelt Kommissionen i overensstemmelse med første, anden og tredje afsnit. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om enhver beslutning på grundlag af en sådan revision senest den 1. august 2017.
2. Senest den 31. december 2013 kan de medlemsstater, der ikke træffer den i stk. 1 omhandlede beslutning, beslutte at stille op til 15 % til rådighed for direkte betalinger, eller for Bulgariens, Estlands, Spaniens, Letlands, Litauens, Polens, Portugals, Rumæniens, Slovakiets, Finlands, Sveriges og Det Forenede Kongeriges vedkommende op til 25 % af beløbet til støtte for foranstaltninger inden for rammerne af landdistriktsudviklingsprogrammer, som i medfør af forordning (EU) nr. 1305/2013 finansieres med midler fra ELFUL i perioden 2015-2020. Som følge heraf er det tilsvarende beløb ikke længere til rådighed til støtteforanstaltninger inden for rammerne af landdistriktsudviklingsprogrammerne.
Den beslutning, der er nævnt i første afsnit, meddeles Kommissionen senest den 31. december 2013. Denne beslutning skal omfatte den procentsats, der er omhandlet i første afsnit, og som kan være forskellig fra kalenderår til kalenderår.
Medlemsstater, der ikke træffer den i første afsnit omhandlede beslutning for så vidt angår regnskabsåret 2015 senest den 1. august 2014, træffer beslutningen for så vidt angår regnskabsårene 2016-2020. De underretter Kommissionen om sådanne beslutninger senest den dato.
Medlemsstaterne kan beslutte at revidere de beslutninger, der er omhandlet i dette stykke med virkning for regnskabsårene 2019 og 2020. Enhver beslutning på grundlag af en sådan revision må ikke medføre en stigning i den procentsats, der er meddelt Kommissionen i overensstemmelse med første, andet og tredje afsnit. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om enhver beslutning på grundlag af en sådan revision senest den 1. august 2017.
Artikel 15
Revision
De støtteordninger, der er nævnt i bilag I, anvendes uden at foregribe en eventuel revision, der til enhver tid kan foretages på baggrund af den økonomiske udvikling og budgetsituationen. Den revision kan føre til vedtagelse af lovgivningsmæssige retsakter, delegerede retsakter i henhold til artikel 290 i TEUF eller gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 291 i TEUF.
KAPITEL 2
Bestemmelser for Bulgarien, Kroatien og Rumænien
Artikel 16
Gradvis indførelse af direkte betalinger i Bulgarien og Rumænien
For Bulgarien og Rumænien fastlægges lofterne, der er fastsat i henhold til artikel 42, 47, 49, 51, 53 og 65, for 2015 på grundlag af det beløb, der er anført i bilag V, punkt A.
Artikel 17
Gradvis indførelse af direkte betalinger i Kroatien
I Kroatien indføres der direkte betalinger efter følgende plan for stigninger udtrykt i procent af det tilsvarende niveau for de direkte betalinger, der finder anvendelse fra 2022.
25 % i 2013
30 % i 2014
35 % i 2015
40 % i 2016
50 % i 2017
60 % i 2018
70 % i 2019
80 % i 2020
90 % i 2021
100 % fra 2022.
Artikel 18
Supplerende nationale direkte betalinger og direkte betalinger i Bulgarien og Rumænien
1. I 2015 kan Bulgarien og Rumænien anvende nationale direkte betalinger med henblik på at supplere betalinger, der bevilges under grundbetalingsordningen, jf. afsnit III, kapitel 1, afdeling 1, 2 og 3. Det samlede beløb for disse betalinger må ikke overstige det relevante beløb, der er anført i bilag V, punkt B.
2. I 2015 kan Bulgarien anvende nationale direkte betalinger med henblik på at supplere betalinger, der bevilges i forbindelse med den afgrødespecifikke betaling for bomuld, jf. afsnit IV, kapitel 2. Det samlede beløb for disse betalinger, må ikke overstige det beløb, der er anført i bilag V, punkt C.
3. Supplerende nationale direkte betalinger bevilges efter objektive kriterier og på en sådan måde, at der sikres ligebehandling af landbrugerne, og markeds- og konkurrenceforvridning undgås.
Artikel 19
Supplerende nationale direkte betalinger for Kroatien
1. Kroatien kan med Kommissionens tilladelse supplere enhver af støtteordningerne i bilag I, når det er relevant.
2. Summen af bevilgede supplerende nationale direkte betalinger, der kan bevilges for et givet år og for en given støtteordning, begrænses af et særligt rammebeløb. Rammebeløbet skal svare til forskellen mellem:
a)
den samlede direkte støtte, der vil være til rådighed for hver berørt støtteordning efter den fulde indførelse af direkte betalinger i overensstemmelse med artikel 17 for kalenderåret 2022 og
b)
den samlede direkte støtte, der vil være til rådighed for hver berørt støtteordning efter anvendelsen af planen for stigninger i overensstemmelse med artikel 17 for det pågældende kalenderår.
3. Summen af bevilgede supplerende nationale direkte betalinger kan ikke overstige det loft, der er fastsat i bilag VI, punkt B, for det pågældende kalenderår.
4. Kroatien kan på grundlag af objektive kriterier og med Kommissionens tilladelse beslutte, hvor meget der skal bevilges i supplerende nationale direkte betalinger.
5. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der tillader udbetalinger i medfør af denne artikel, nærmere angiver de pågældende støtteordninger og fastlægger, op til hvilket niveau der kan udbetales supplerende nationale direkte betalinger.
Hvad angår supplerende national direkte betalinger, der har til formål at supplere den frivillige koblede støtte som omhandlet i afsnit IV, kapitel 1, skal gennemførelsesretsakterne også nærmere angive bestemte driftsformer eller landbrugssektorer, jf. artikel 52, stk. 3, som den supplerende nationale direkte støtte kan omfatte.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 71, stk. 2 eller 3.
6. Betingelserne for berettigelse til supplerende national direkte støtte er de samme for Kroatien som dem, der gælder for støtte under tilsvarende støtteordninger, der er fastsat ved denne forordning.
7. De supplerende nationale direkte betalinger for Kroatien tilpasses om nødvendigt på baggrund af udviklingen i den fælles landbrugspolitik. De bevilges efter objektive kriterier og på en sådan måde, at der sikres ligebehandling af landbrugerne, og således at forvridninger af markedet og af konkurrencen undgås.
8. Kroatien forelægger en rapport med oplysninger om foranstaltningerne til gennemførelse af de supplerende nationale direkte betalinger senest den 30. juni det år, der følger efter gennemførelsen. Rapporten skal mindst indeholde oplysning om følgende:
a)
eventuelle ændringer i situationen, som har indflydelse på de supplerende nationale direkte betalinger
b)
for hver supplerende national direkte betaling: antal modtagere og summen af den bevilgede supplerende nationale direkte betaling, antal hektar og antal dyr eller andre enheder, der er bevilget denne supplerende nationale direkte betaling
c)
en rapport om de kontrolforanstaltninger, der anvendes i sammenhæng med de bevilgede supplerende nationale direkte betalinger.
Artikel 20
Særlig national minerydningsreserve for Kroatien
1. Fra 2015 indgiver Kroatien senest den 31. januar hvert år meddelelse til Kommissionen om, hvilke områder der er identificeret i henhold til artikel 57a, stk. 10, i forordning (EF) nr. 73/2009, og som igen er taget i brug til landbrugsaktiviteter i det foregående kalenderår.
Kroatien underretter Kommissionen om antallet af betalingsrettigheder, der var til rådighed for landbrugerne den 31. december i det foregående kalenderår, og om uudnyttede beløb i den særlige minerydningsreserve på samme dato.
Meddelelserne i første og andet afsnit indgives i givet fald for hver enkelt region, således som de er defineret i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1, i denne forordning.
2. Kommissionen beregner på årsbasis, når den vedtager bilag II i henhold til artikel 6, stk. 3, det beløb, der skal lægges til de beløb, der er fastsat for Kroatien i det pågældende bilag, med henblik på finansiering af den støtte, der skal bevilges under de ordninger, der er opført i bilag I for de områder, der er nævnt i stk. 1 i denne artikel. Beløbet beregnes på grundlag af de oplysninger, som Kroatien har indgivet i henhold til stk. 1 i denne artikel, og de anslåede gennemsnit for de direkte betalinger pr. hektar i Kroatien for det pågældende år.
Det højeste beløb, som i henhold til første afsnit skal lægges til på grundlag af alle de områder, som Kroatien i henhold til stk. 1 i denne artikel indgiver meddelelse om indtil 2022, skal være 9 600 000 EUR og skal følge tidsplanen for indførelse af direkte betalinger i artikel 17. De maksimale årlige beløb som følge heraf er fastsat i bilag VII.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter andelen af det beløb, der skal lægges til i henhold til stk. 2, som Kroatien skal inddrage i den særlige nationale minerydningsreserve med henblik på at tildele betalingsrettigheder for de områder, der er nævnt i stk. 1. Denne andel beregnes på grundlag af forholdet mellem loftet for grundbetalingsordningen og det nationale loft, der angives i bilag II før det nationale lofts forhøjelse i overensstemmelse med stk. 2. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
4. I perioden 2015-2022 anvender Kroatien den særlige nationale minerydningsreserve til at tildele betalingsrettigheder til landbrugere på grundlag af den mineryddede jord, som landbrugerne har anmeldt i det pågældende år, hvor:
a)
jorden består af støtteberettiget hektar, jf. artikel 32, stk. 2-5
b)
jorden blev igen taget i brug til landbrugsaktiviteter i løbet af det foregående kalenderår, og
c)
jorden skal være meddelt Kommissionen i henhold til stk. 1.
5. Værdien af de betalingsrettigheder, som er fastlagt i denne artikel, er inden for rammerne af det beløb, der er til rådighed i den særlige nationale minerydningsreserve, den nationale eller regionale gennemsnitlige værdi af betalingsrettighederne i tildelingsåret.
6. For at tage hensyn til konsekvenserne af, at mineryddet jord på ny udnyttes til landbrugsaktiviteter som meddelt af Kroatien i overensstemmelse med denne artikel, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om tilpasning af de beløb, der er fastsat i bilag VI.
AFSNIT III
GRUNDBETALINGSORDNINGEN, DEN GENERELLE AREALBETALINGSORDNING OG HERMED FORBUNDNE BETALINGER
KAPITEL 1
Grundbetalingsordningen og den generelle arealbetalingsordning
Afdeling 1
Oprettelse af grundbetalingsordningen
Artikel 21
Betalingsrettigheder
1. Støtte under grundbetalingsordningen stilles til rådighed for landbrugere:
a)
der i henhold til denne forordning opnår betalingsrettigheder ved tildeling i henhold til artikel 20, stk. 4, ved første tildeling i henhold til artikel 24 eller artikel 39, ved tildeling fra den nationale reserve eller de regionale reserver i henhold til artikel 30 eller ved overførsel i henhold til artikel 34, eller
b)
der overholder artikel 9 og råder over (som ejer eller forpagter) betalingsrettigheder i en medlemsstat, der i overensstemmelse med stk. 3 har besluttet at beholde sine eksisterende betalingsrettigheder.
2. Betalingsrettigheder, der er opnået under enkeltbetalingsordningen i henhold til forordning (EF) nr. 1782/2003 og forordning (EF) nr. 73/2009, udløber den 31. december 2014.
3. Uanset stk. 2 kan medlemsstater, der indførte enkeltbetalingsordningen i henhold til afsnit III, kapitel 5, afdeling I eller afsnit III, kapitel 6, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller afsnit III, kapitel 3, i forordning (EF) nr. 73/2009 senest den 1. august 2014 beslutte at beholde de eksisterende betalingsrettigheder. De giver Kommissionen meddelelse om en sådan beslutning senest den dato.
4. For så vidt angår medlemsstater, der tager den i stk. 3 omhandlede beslutning, og når antallet af betalingsrettigheder (ejet eller forpagtet) fastsat i henhold til forordning (EF) nr. 1782/2003 og forordning (EF) nr. 73/2009, som en landbruger råder over på den sidste dag for indgivelse af ansøgninger, der skal fastsættes i overensstemmelse med artikel 78, første afsnit, litra b), i forordning (EU) nr. 1306/2013, overstiger antallet af støtteberettigede hektar, som landbrugeren anmelder i sin støtteansøgning i overensstemmelse med artikel 72, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1306/2013 for 2015, og som landbrugeren har til rådighed på en dato, der fastsættes af medlemsstaten, og som ikke må ligge senere end den dato, der er fastsat af medlemsstaten for ændring af en sådan støtteansøgning, udløber det antal betalingsrettigheder, der overstiger antallet af støtteberettigede hektar, på sidstnævnte dato.
Artikel 22
Loft for grundbetalingsordningen
1. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter for hver medlemsstat det årlige nationale loft for grundbetalingsordningen ved at trække de i henhold til artikel 42, 47, 49, 51 og 53, fastsatte lofter, fra det årlige nationale loft, der er fastlagt i bilag II. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
2. For hver medlemsstat, det beløb, der beregnes i henhold til nærværende artikels stk. 1, kan forhøjes med højst 3 % af det relevante årlige nationale loft, jf. bilag II, efter fradrag af det beløb, der fremkommer ved anvendelse af artikel 47, stk. 1, for det relevante år. Hvis en medlemsstat anvender en sådan forhøjelse, tager Kommissionen højde herfor, når den fastsætter det årlige nationale loft for grundbetalingsordningen, jf. nærværende artikels stk. 1. Medlemsstaterne meddeler i den forbindelse senest den 1. august 2014 Kommissionen de årlige procentsatser, som det beløb, der beregnes i henhold til nærværende artikels stk. 1, skal forhøjes med.
3. Medlemsstaterne kan én gang om året tage deres beslutning, jf. stk. 2, op til fornyet overvejelse, og skal underrette Kommissionen om enhver beslutning på grundlag af sådan fornyet overvejelse senest den 1. august det år, der går forud for dens anvendelse.
4. Summen af alle betalingsrettigheder og den nationale reserve eller de regionale reserver skal for hver medlemsstat og hvert år svare til det respektive årlige nationale loft, der fastsættes af Kommissionen i henhold til stk. 1.
5. Hvis det loft for en medlemsstat, som Kommissionen har fastsat i henhold til stk. 1, ikke er det samme som det foregående år, som følge af enhver beslutning, som den pågældende medlemsstat har truffet i henhold til denne artikels stk. 3, artikel 14, stk. 1, tredje og fjerde afsnit, artikel 14, stk. 2, tredje og fjerde afsnit, artikel 42, stk. 1, artikel 49, stk. 1, andet afsnit, artikel 51, stk. 1, andet afsnit, eller artikel 39, foretager den pågældende medlemsstat en lineær nedsættelse eller forhøjelse af værdien af alle betalingsrettighederne for at sikre overensstemmelse med stk. 4 i denne artikel.
Artikel 23
Regional fordeling af de nationale lofter
1. Medlemsstaterne kan inden den 1. august 2014 beslutte at anvende grundbetalingsordningen på regionalt plan. I sådanne tilfælde definerer de regionerne efter objektive og ikkediskriminerende kriterier, som f.eks. deres agronomiske og socioøkonomiske karakteristika samt deres regionale landbrugspotentiale eller deres institutionelle og administrative struktur.
Medlemsstater, der bringer artikel 36 i anvendelse, kan træffe den beslutning, der er nævnt i første afsnit, senest den 1. august det år, der går forud for det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen.
2. Medlemsstaterne fordeler det årlige nationale loft for grundbetalingsordningen, jf. artikel 22, stk. 1, mellem regionerne efter objektive og ikkediskriminerende kriterier.
Medlemsstater, der ikke anvender artikel 30, stk. 2, skal foretage fordelingen efter anvendelse af den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 30, stk. 1.
3. Medlemsstaterne kan beslutte, at de regionale lofter skal være underlagt årlige gradvise ændringer i overensstemmelse med forudfastsatte årlige etaper og efter objektive og ikkediskriminerende kriterier, såsom landbrugspotentialet eller miljøkriterier.
4. I det omfang det er nødvendigt for at overholde de gældende regionale lofter, der er fastsat i henhold til stk. 2 eller 3, foretager medlemsstaterne en lineær nedsættelse eller forhøjelse af værdien af betalingsrettighederne i hver af de relevante regioner.
5. Medlemsstater, der anvender stk. 1, kan beslutte at ophøre med at anvende grundbetalingsordningen på regionalt plan fra en dato, der fastsættes af dem.
6. Medlemsstater, der anvender stk. 1, første afsnit, underretter Kommissionen senest den 1. august 2014 om den i det afsnit omhandlede beslutning og om foranstaltninger vedrørende anvendelse af stk. 2 og 3.
Medlemsstater, der anvender stk. 1, andet afsnit, underretter senest den 1. august i det pågældende år Kommissionen om enhver beslutning omhandlet i det afsnit, og om de foranstaltninger, de har truffet vedrørende anvendelsen af stk. 2 og 3.
Medlemsstater, der anvender stk. 1, underretter Kommissionen om enhver beslutning, jf. stk. 5, senest den 1. august i det år, der går forud for det første år for gennemførelsen af den pågældende beslutning.
Artikel 24
Første tildeling af betalingsrettigheder
1. Landbrugere, der er berettiget til direkte betalinger efter denne forordnings artikel 9, tildeles betalingsrettigheder, forudsat at:
a)
de ansøger om tildeling heraf under grundbetalingsordningen senest den endelige dato for indgivelse af ansøgninger i 2015, der skal fastsættes i overensstemmelse med artikel 78, første afsnit, litra b), i forordning (EU) nr. 1306/2013, undtagen i tilfælde af force majeure eller usædvanlige omstændigheder, og
b)
de var berettiget til at modtage betalinger inden en nedsættelse eller udelukkelse i henhold til afsnit II, kapitel 4, i forordning (EF) nr. 73/2009 i forbindelse med en støtteansøgning om direkte betalinger, om midlertidig national støtte eller om supplerende nationale direkte betalinger i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009 for 2013.
Første afsnit finder ikke anvendelse i medlemsstater, der anvender artikel 21, stk. 3, i denne forordning.
Medlemsstaterne kan tildele betalingsrettigheder til landbrugere, der er berettiget til direkte betalinger efter denne forordnings artikel 9, som opfylder betingelsen i første afsnit, litra a), og som:
a)
ikke har modtaget betalinger for 2013 i forbindelse med en støtteansøgning som omhandlet i stk. 1 i denne artikel, og som på den dato, som den pågældende medlemsstat fastsatte i henhold til artikel 11, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1122/2009 (22) for ansøgningsåret 2013:
i)
i medlemsstater, der anvender enkeltbetalingsordningen:
-
har produceret frugt, grøntsager, spisekartofler, læggekartofler eller prydplanter og har gjort det på et minimumsareal udtrykt i hektar, hvis den pågældende medlemsstat beslutter at vedtage et sådant krav, eller
-
har dyrket vin, eller
ii)
i medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning, var kun i besiddelse af landbrugsarealer, der ikke var i god landbrugsmæssig stand den 30. juni 2003 i henhold til artikel 124, stk. 1, i forordning (EF) nr. 73/2009
b)
i 2014 blev tildelt betalingsrettigheder fra den nationale reserve under enkeltbetalingsordningen i henhold til artikel 41 eller 57 i forordning (EF) nr. 73/2009, eller
c)
aldrig har rådet over betalingsrettigheder (ejet eller forpagtet) i medfør af forordning (EF) nr. 73/2009 eller forordning (EF) nr. 1782/2003, og som forelægger verificerbar dokumentation for, at de på den dato, som medlemsstaten fastsætter i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1122/2009 for ansøgningsåret 2013, har produceret, avlet eller dyrket landbrugsprodukter, herunder høst, malkning, opdræt af husdyr og hold af husdyr til landbrugsformål. Medlemsstaterne kan fastsætte deres egne yderligere objektive og ikkediskriminerende støtteberettigelseskriterier for denne kategori af landbrugere for så vidt angår passende kvalifikationer, erfaring eller uddannelse.
2. Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder, er antallet af betalingsrettigheder pr. landbruger i 2015 lig med antallet af støtteberettigede hektar, som landbrugeren anmelder i sin støtteansøgning i overensstemmelse med artikel 72, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1306/2013 for 2015, og som han råder over på en dato, som medlemsstaten fastsætter. Denne dato må ikke ligge efter den dato, som medlemsstaten har fastsat for ændring af en sådan støtteansøgning.
3. Medlemsstaterne kan anvende en eller flere af de i stk. 4-7 fastsatte begrænsninger for det antal betalingsrettigheder, der skal tildeles i henhold til stk. 2.
4. Medlemsstaterne kan beslutte, at antallet af betalingsrettigheder, der skal tildeles, skal være lig med enten antallet af støtteberettigede hektar, som landbrugeren har anmeldt i overensstemmelse med artikel 34, stk. 2, i forordning (EF) nr. 73/2009 i 2013, eller antallet af støtteberettigede hektar som omhandlet i stk. 2 i denne artikel, alt efter hvad der er lavest. For Kroatien berører anvendelsen af denne mulighed ikke tildelingen af betalingsrettigheder for mineryddede hektar i overensstemmelse med denne forordnings artikel 20, stk. 4.
5. Hvis det i stk. 2 i denne artikel omhandlede samlede antal støtteberettigede hektar, der er anmeldt i en medlemsstat, medfører en stigning på mere end 35 % af det samlede antal støtteberettigede hektar anmeldt i overensstemmelse med artikel 35 i forordning (EF) nr. 73/2009 i 2009, eller for Kroatiens vedkommende i 2013, kan medlemsstaterne begrænse antallet af betalingsrettigheder, der skal tildeles i 2015 til et minimum på enten 135 % eller 145 % af det samlede antal støtteberettigede hektar anmeldt i 2009, eller for Kroatiens vedkommende det samlede antal støtteberettigede hektar anmeldt i 2013 i overensstemmelse med artikel 35 i forordning (EF) nr. 73/2009.
Medlemsstater, der anvender denne undtagelse, tildeler landbrugerne et reduceret antal betalingsrettigheder. Dette antal beregnes ved at anvende en forholdsmæssig nedsættelse af det yderligere antal støtteberettigede hektar, som den enkelte landbruger har anmeldt i 2015 i forhold til antallet af støtteberettigede hektar, jf. artikel 34, stk. 2, i forordning (EF) nr. 73/2009, som den pågældende landbruger angav i sin støtteansøgning i 2011, eller for Kroatiens vedkommende i 2013, uden at dette berører de mineryddede hektar, der skal tildeles rettigheder i overensstemmelse med denne forordnings artikel 20, stk. 4.
6. Medlemsstaterne kan med henblik på at fastsætte antallet af betalingsrettigheder, som en landbruger skal have tildelt, beslutte at anvende en reduktionskoefficient på de pågældende støtteberettigede hektar som omhandlet i stk. 2, som består af permanente græsarealer beliggende i områder med vanskelige klimatiske forhold, navnlig på grund af deres højde og andre naturbetingede begrænsninger, såsom ringe jordkvalitet, stejlhed og vandforsyning.
7. Medlemsstaterne kan beslutte, at antallet af betalingsrettigheder, som en landbruger skal have tildelt, skal være lig med antallet af støtteberettigede hektar som omhandlet i stk. 2 i denne artikel, som ikke var arealer med vin på den dato, som medlemsstaten fastsætter i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1122/2009 for ansøgningsåret 2013, eller hektar agerjord i permanente væksthuse.
8. Ved salg eller forpagtning af bedriften eller en del af denne kan fysiske eller juridiske personer, der er omfattet af stk. 1 i denne artikel, ved kontrakt undertegnet inden den endelige dato for indgivelse af ansøgninger i 2015, der fastsættes i overensstemmelse med artikel 78, første afsnit, litra b), i forordning (EU) nr. 1306/2013, overføre rettighederne til at modtage betalingsrettigheder i overensstemmelse med stk. 1 i denne artikel til en eller flere landbrugere, forudsat at sidstnævnte opfylder betingelserne i artikel 9 i denne forordning.
9. En medlemsstat kan beslutte at fastsætte en minimumsstørrelse pr. bedrift, der udtrykkes i støtteberettigede hektar, som landbrugeren kan søge om tildeling af betalingsrettigheder for. Minimumsstørrelsen må ikke overstige tærsklen, der er fastsat i artikel 10, stk. 1, litra b), sammenholdt med den artikels stk. 2.
10. I givet fald underretter medlemsstaterne senest den 1. august 2014 Kommissionen om deres beslutninger som omhandlet i denne artikel.
11. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler for ansøgninger om tildeling af betalingsrettigheder, der indgives i året for tildeling af betalingsrettigheder, såfremt disse betalingsrettigheder endnu ikke kan fastlægges endeligt, og såfremt denne tildeling er berørt af særlige omstændigheder. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 56, stk. 2.
Artikel 25
Værdien af betalingsrettigheder
1. I 2015 beregner medlemsstaterne enhedsværdien af betalingsrettighederne ved at dividere en fast procentsats af det nationale loft som omhandlet i bilag II for hvert relevant år med antallet af betalingsrettigheder i 2015 på nationalt eller regionalt niveau, med undtagelse af dem, der tildeles fra den nationale reserve eller de regionale reserver i 2015.
Den faste procentdel, der er omhandlet i første afsnit, beregnes ved at dividere henholdsvis det nationale eller regionale loft for grundbetalingsordningen, der fastsættes i overensstemmelse med henholdsvis artikel 22, stk. 1, eller artikel 23, stk. 2, i denne forordning, for 2015, efter anvendelse af den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 30, stk. 1, eller, hvis det er relevant, i artikel 23, stk. 2, med det nationale loft for 2015 som omhandlet i bilag II. Antallet af betalingsrettigheder svarer til antallet af hektar.
2. Som en undtagelse fra beregningsmetoden i stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte at differentiere værdien af betalingsrettighederne i 2015, med undtagelse af dem, der tildeles fra den nationale reserve eller de regionale reserver i 2015, på grundlag af deres oprindelige enhedsværdi som beregnet i overensstemmelse med artikel 26.
3. Senest fra ansøgningsåret 2019 skal alle betalingsrettigheder i en medlemsstat eller, ved anvendelse af artikel 23, i en region have ensartet enhedsværdi.
4. Uanset stk. 3 kan en medlemsstat beslutte, at betalingsrettigheder med en oprindelig enhedsværdi, som beregnet i overensstemmelse med artikel 26, er lavere end 90 % af den nationale eller regionale enhedsværdi i 2019, senest for ansøgningsåret 2019 skal have deres enhedsværdi forhøjet med mindst en tredjedel af forskellen mellem deres oprindelige enhedsværdi og 90 % af den nationale eller regionale enhedsværdi i 2019.
Medlemsstaterne kan beslutte at fastsætte den i første afsnit omhandlede procentsats på et niveau over 90 % men ikke over 100 %.
Endvidere fastsætter medlemsstaterne, at der senest for ansøgningsåret 2019 ikke er nogen betalingsrettighed med en enhedsværdi under 60 % af den nationale eller regionale enhedsværdi i 2019, medmindre dette i de medlemsstater, der anvender den i stk. 7 omhandlede tærskel, ville medføre et maksimalt fald, der overstiger den tærskel. I sådanne tilfælde fastsættes minimumsenhedsværdien på det niveau, der er nødvendigt for at overholde den pågældende tærskel.
5. Den nationale eller regionale enhedsværdi i 2019, jf. stk. 4, beregnes ved at dividere en fast procentdel af det nationale loft, jf. bilag II, eller det regionale loft, for kalenderåret 2019 med antallet af betalingsrettigheder i 2015, med undtagelse af dem, der tildeles fra den nationale reserve eller de regionale reserver i 2015 i den berørte medlemsstat eller region. Denne faste procentdel beregnes ved at dividere det nationale eller regionale loft for grundbetalingsordningen, som fastsættes i overensstemmelse med henholdsvis artikel 22, stk. 1, eller artikel 23, stk. 2, for 2015, efter anvendelse af den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 23, stk. 1, eller, hvis det er relevant, i artikel 30, stk. 2, med det nationale loft, jf. bilag II, eller det regionale loft, for 2015.
6. De regionale lofter, der er omhandlet i stk. 5, beregnes ved at anvende en fast procentdel på det nationale loft, jf. bilag II, for 2019. Denne faste procentdel beregnes ved at dividere de respektive regionale lofter, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 23, stk. 2, for året 2015 med det nationale loft, der fastsættes i overensstemmelse artikel 22, stk. 1, for 2015 efter anvendelse af den lineære reduktion, der er omhandlet i artikel 30, stk. 1, såfremt artikel 23, stk. 2, andet afsnit, finder anvendelse.
7. For at finansiere forhøjelserne af værdien af betalingsrettighederne som omhandlet i stk. 4, når betalingsrettighederne har en oprindelig enhedsværdi, der er højere end den nationale eller regionale enhedsværdi i 2019, nedsættes forskellen mellem deres oprindelige enhedsværdi og den nationale eller regionale enhedsværdi i 2019 på grundlag af objektive og ikkediskriminerende kriterier, der skal fastsættes af medlemsstaterne. Sådanne kriterier kan omfatte fastsættelse af et maksimalt fald i den oprindelige enhedsværdi på 30 %.
8. Ved anvendelse af denne artikels stk. 2, skal overgangen fra den oprindelige enhedsværdi af betalingsrettigheder som beregnet i overensstemmelse med artikel 26, til deres endelige enhedsværdi i 2019 som fastsat i overensstemmelse med stk. 3 eller 4-7 i denne artikel, foretages i lige store trin begyndende i 2015.
For at sikre overensstemmelse med den fastsatte procentsats, der er nævnt i denne artikels stk. 1 for hvert år, justeres værdien af betalingsrettighederne med en oprindelig enhedsværdi, der er højere end den nationale eller regionale enhedsværdi i 2019.
9. Uanset stk. 8 når medlemsstater, som i henhold til artikel 21, stk. 3, beslutter at beholde deres eksisterende rettigheder, anvender artikel 22, stk. 2, skal overgangen fra betalingsrettighedernes oprindelige enhedsværdi, som fastsat i overensstemmelse med artikel 26, stk. 5, til deres endelige enhedsværdi i 2019, som fastsat i overensstemmelse med stk. 3 eller 4-7 i denne artikel, udføres, når det er hensigtsmæssigt, ved at anvende de trin, der er fastsat nationalt i overensstemmelse med artikel 63, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
For at sikre overensstemmelse med den fastsatte procentsats, der er nævnt i denne artikels stk. 1 for hvert år, justeres værdien af alle betalingsrettigheder lineært.
10. I 2015 underretter medlemsstaterne landbrugere om værdien af deres betalingsrettigheder som beregnet i overensstemmelse med denne artikel og artikel 26 og 27 for hvert år i den periode, der er omfattet af denne forordning.
Artikel 26
Beregning af den oprindelige enhedsværdi
1. Den oprindelige enhedsværdi af betalingsrettigheder som omhandlet i artikel 25, stk. 2, i medlemsstater, der anvender enkeltbetalingsordningen i kalenderåret 2014 og som ikke har besluttet at beholde deres eksisterende betalingsrettigheder i overensstemmelse med artikel 21, stk. 3, fastsættes i overensstemmelse med metoderne fastsat i stk. 2 eller 2:
2. En fast procentdel af de betalinger, som landbrugeren har modtaget for 2014 under enkeltbetalingsordningen i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009, før nedsættelser og udelukkelser, jf. afsnit II, kapitel 4, i nævnte forordning divideres med antallet af betalingsrettigheder tildelt i 2015, med undtagelse af dem, der tildeles fra den nationale reserve eller de regionale reserver i 2015.
Denne faste procentdel beregnes ved at dividere det nationale eller regionale loft for grundbetalingsordningen, som fastsættes i overensstemmelse med henholdsvis artikel 22, stk. 1, eller artikel 23, stk. 2, for 2015, efter anvendelse af den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 30, stk. 1, eller, hvis det er relevant, i artikel 23, stk. 2, i denne forordning med beløbet på betalingerne for 2014 under enkeltbetalingsordningen i den berørte medlemsstat eller region før nedsættelser og udelukkelser fastsat i afsnit II, kapitel 4, i forordning (EF) nr. 73/2009.
3. En fast procentdel af værdien af de rettigheder, herunder særlige rettigheder, som landbrugeren rådede over på tidspunktet for sin ansøgning for 2014 under enkeltbetalingsordningen i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009, divideres med antallet af betalingsrettigheder tildelt i 2015, med undtagelse af dem, der tildeles fra den nationale reserve eller de regionale reserver i 2015.
Denne faste procentdel beregnes ved at dividere det nationale eller regionale loft for grundbetalingsordningen, som fastsættes i overensstemmelse med henholdsvis artikel 22, stk. 1, eller artikel 23, stk. 2, for 2015, efter anvendelse af den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 23, stk. 1, eller, hvis det er relevant, i artikel 30, stk. 2, i denne forordning med den samlede værdi af samtlige betalinger, herunder særlige rettigheder, i den berørte medlemsstat eller region for 2014 under enkeltbetalingsordningen.
Med henblik på dette stykke anses landbrugeren for at råde over betalingsrettigheder på tidspunktet for sin ansøgning for 2014, hvis han inden den pågældende dato har fået tildelt eller endeligt overført betalingsrettigheder.
4. Medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning i kalenderåret 2014, beregner den oprindelige enhedsværdi af de i artikel 25, stk. 2, i denne forordning omhandlede betalingsrettigheder ved at dividere en fast procentdel af den samlede værdi af den støtte, som landbrugeren har modtaget for 2014 under den generelle arealbetalingsordning i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009 og efter artikel 132 og 133a i den forordning, før nedsættelser og udelukkelser, jf. afsnit II, kapitel 4, i nævnte forordning med antallet af betalingsrettigheder tildelt i 2015, med undtagelse af dem, der tildeles fra den nationale reserve eller de regionale reserver i 2015.
Denne faste procentdel beregnes ved at dividere det nationale eller regionale loft for grundbetalingsordningen, som fastsættes i overensstemmelse med henholdsvis artikel 22, stk. 1, eller artikel 23, stk. 2, for 2015, efter anvendelse af den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 23, stk. 1, eller, hvis det er relevant, i artikel 30, stk. 2, i denne forordning med den samlede værdi af den støtte, der er ydet under den generelle arealbetalingsordning i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 73/2009 og efter artikel 132 og 133a i nævnte forordning i den berørte medlemsstat eller region før nedsættelser og udelukkelser i henhold til afsnit II, kapitel 4, i nævnte forordning.
5. Medlemsstater, der anvender enkeltbetalingsordningen i kalenderåret 2014 og som i overensstemmelse med artikel 21, stk. 3, i denne forordning beslutter at beholde deres eksisterende betalingsrettigheder, beregner den oprindelige enhedsværdi af de i nærværende forordnings artikel 25, stk. 2, omhandlede betalingsrettigheder ved at gange enhedsværdien af rettighederne med en fast procentsats. Denne faste procentdel beregnes ved at dividere det nationale eller regionale loft for grundbetalingsordningen, som fastsættes i overensstemmelse med henholdsvis artikel 22, stk. 1, eller artikel 23, stk. 2, for 2015, efter anvendelse af den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 23, stk. 1, eller, hvis det er relevant, i artikel 30, stk. 2, i denne forordning med beløbet på betalingerne for 2014 under enkeltbetalingsordningen i den berørte medlemsstat eller region før nedsættelser og udelukkelser i henhold til afsnit II, kapitel 4, i forordning (EF) nr. 73/2009.
6. Med henblik på beregningsmetoderne i denne artikel, og forudsat at de relevante sektorer ikke modtager nogen frivillig ordning for koblet støtte i henhold til afsnit IV i denne forordning, kan medlemsstaterne også tage hensyn til den støtte, der er ydet for kalenderåret 2014 under en eller flere af ordningerne i henhold til artikel 52, artikel 53, stk. 1, og artikel 68, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 73/2009, og, for så vidt angår medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009, i henhold til artikel 68, stk. 1, litra c), samt artikel 126, 127 og 129 i nævnte forordning.
Medlemsstater der beslutter at anvende den frivillige ordning for koblet støtte i henhold til afsnit IV i denne forordning, kan tage hensyn til forskellene mellem niveauet på den støtte, der er ydet i kalenderåret 2014, og niveauet på den støtte, der skal ydes i henhold til afsnit IV i denne forordning, ved anvendelse af den i stk. 3 i denne artikel omhandlede beregningsmetode, forudsat at:
a)
den frivillige ordning for koblet støtte i henhold til afsnit IV i denne forordning tildeles en sektor, der fik tildelt støtte i kalenderåret 2014 i henhold til artikel 52, artikel 53, stk. 1, og artikel 68, stk. 1, litra a) og b), og, for de medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning, i henhold til artikel 68, stk. 1, litra c), samt artikel 126, 127 og 129 i forordning (EF) nr. 73/2009, og
b)
beløbsstørrelsen pr. enhed af den frivillige ordning for koblet støtte er lavere end beløbsstørrelsen pr. enhed af støtten i 2014.
Artikel 27
Inkludering af den særlige nationale minerydningsreserve
For Kroatien læses en henvisning i artikel 25 og 26 til den nationale reserve, undtagen for så vidt angår henvisningen i artikel 25, stk. 4, således, at den omfatter den særlige nationale minerydningsreserve, der er omhandlet i artikel 20.
Desuden trækkes det beløb, der hidrører fra den særlige nationale minerydningsreserve, fra lofterne i grundbetalingsordningen, jf. artikel 25, stk. 1, andet afsnit, artikel 22, stk. 5 og 6, og artikel 26.
Artikel 28
Uventet fortjeneste
Ved anvendelsen af artikel 25, stk. 4-7, og artikel 26 kan en medlemsstat på grundlag af objektive kriterier i tilfælde af salg, overdragelse eller helt eller delvis udløb af en forpagtning af landbrugsarealer efter den dato, der er fastsat i henhold til artikel 35 eller artikel 124, stk. 2, i forordning (EF) nr. 73/2009, og før den dato, der er fastsat i henhold til artikel 33, stk. 1, i denne forordning, fastsætte, at forhøjelsen eller en del af forhøjelsen af værdien af betalingsrettigheder, der skulle tildeles den pågældende landbruger, skal tilbageføres til den nationale reserve eller de regionale reserver, hvis forhøjelsen ville føre til en uventet fortjeneste for den pågældende landbruger.
Disse objektive kriterier fastsættes på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og for at undgå markeds- og konkurrenceforvridning, og omfatter mindst følgende:
a)
en minimumsvarighed af forpagtningen, og
b)
den andel af de modtagne betalinger, der tilbageføres til den nationale reserve eller de regionale reserver.
Artikel 29
Meddelelser vedrørende værdien af betalingsrettigheder og konvergens
Medlemsstaterne underretter senest den 1. august 2014 Kommissionen om enhver beslutning som omhandlet i artikel 25, 26 og 28.
Afdeling 2
National og regionale reserver
Artikel 30
Oprettelse og anvendelse af den nationale reserve eller regionale reserver
1. Hver medlemsstat opretter en national reserve. Med henblik herpå foretager medlemsstaterne i det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen en lineær procentuel nedsættelse af loftet for grundbetalingsordningen på nationalt plan.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstater, der anvender muligheden i artikel 23, stk. 1, oprette regionale reserver. Med henblik herpå foretager medlemsstaterne i det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen en lineær procentuel nedsættelse af det relevante loft for grundbetalingsordningen på regionalt plan, jf. artikel 23, stk. 2, første afsnit.
3. Den i stk. 1 og 2 nævnte nedsættelse kan højst udgøre 3 %, medmindre en højere procentdel er påkrævet for at dække ethvert bevillingsbehov i henhold til stk. 6 eller stk. 7, litra a) og b), for 2015 eller, for medlemsstater, der anvender artikel 36, for det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen.
4. Medlemsstaterne tildeler betalingsrettigheder fra deres nationale eller regionale reserver i overensstemmelse med objektive kriterier og på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås.
5. De i stk. 4 nævnte betalingsrettigheder tildeles kun til landbrugere, der er berettiget til direkte betalinger efter artikel 9.
6. Medlemsstaterne bruger deres nationale eller regionale reserver til at tildele betalingsrettigheder som en prioritet til unge landbrugere og til landbrugere, der indleder en landbrugsaktivitet.
7. Medlemsstaterne kan anvende deres nationale eller regionale reserver til:
a)
at tildele betalingsrettigheder til landbrugere for at undgå, at jorden opgives, herunder i områder, der er omfattet af omstrukturerings- eller udviklingsprogrammer vedrørende en form for offentlig intervention
b)
at tildele betalingsrettigheder til landbrugere for at kompensere dem for særlige ulemper
c)
at tildele betalingsrettigheder til landbrugere, der var forhindret i at få tildelt betalingsrettigheder i henhold til dette kapitel som følge af force majeure eller usædvanlige omstændigheder
d)
at tildele, i tilfælde hvor de anvender denne forordnings artikel 21, stk. 3, betalingsrettigheder til landbrugere, hvis antal støtteberettigede hektar, som de anmeldte i 2015 i overensstemmelse med artikel 72, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1306/2013, og som er til deres rådighed på en dato, som medlemsstaten fastsætter, og som ikke må ligge efter den dato, som medlemsstaten har fastsat for ændring af en sådan støtteansøgning, er højere end det antal af betalingsrettigheder (ejet eller forpagtet) fastsat i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1782/2003 og med forordning (EF) nr. 73/2009, som de råder over på den sidste dag for indgivelse af ansøgninger, der skal fastsættes i overensstemmelse med artikel 78, første afsnit, litra b), i forordning (EU) nr. 1306/2013
e)
lineært og permanent at forhøje værdien af alle betalingsrettigheder under grundbetalingsordningen på nationalt eller regionalt plan, hvis den relevante nationale eller regionale reserve overstiger 0,5 % af det årlige nationale eller regionale loft for grundbetalingsordningen, såfremt tilstrækkelige beløb fortsat er til rådighed for tildeling i henhold til stk. 4, til dette stykkes litra a) og aa), og til stk. 7 i denne artikel
f)
at dække de årlige behov for betalinger tildelt i overensstemmelse med artikel 51, stk. 2, og artikel 65, stk. 1, 2 og 3, i denne forordning.
Ved anvendelsen af dette stykke fastsætter medlemsstaterne regler for prioriteringen mellem de forskellige anvendelser, der er omtalt heri.
8. Ved anvendelsen af stk. 6, og stk. 7, litra a), b) og d), fastsætter medlemsstaterne værdien af de betalingsrettigheder, landbrugerne tildeles til den nationale eller regionale gennemsnitlige værdi af betalingsrettighederne i tildelingsåret.
Den nationale eller regionale gennemsnitsværdi beregnes ved at dividere det nationale eller regionale loft for grundbetalingsordningen som fastsat i overensstemmelse med henholdsvis artikel 22, stk. 1, eller artikel 23, stk. 2, for tildelingsåret med undtagelse af beløbet for den nationale reserve eller de regionale reserver og, for så vidt angår Kroatien, den særlige nationale minerydningsreserve med antallet af betalingsrettigheder.
Medlemsstaterne fastsætter trinnene for de årlige gradvise ændringer af værdien af betalingsrettighederne fra den nationale reserve eller de regionale reserver under hensyntagen til ændringerne af det nationale eller regionale loft for grundbetalingsordningen som fastsat i overensstemmelse med henholdsvis artikel 22, stk. 1, og artikel 23, stk. 2, der følger af variationer i niveauet for de nationale lofter fastsat i henhold til bilag II.
9. Hvis en landbruger har ret til at modtage betalingsrettigheder eller få forhøjet værdien af de eksisterende i medfør af en endelig domstolsafgørelse eller en endelig forvaltningsakt truffet af den kompetente myndighed i en medlemsstat, modtager landbrugeren det antal og den værdi af betalingsrettigheder, der er fastlagt i den pågældende afgørelse eller akt på en dato, der fastsættes af medlemsstaten. Denne dato må dog ikke ligge senere end den sidste dag for indsendelse af ansøgning om deltagelse i grundbetalingsordningen efter datoen for domstolsafgørelsen eller forvaltningsakten, jf. dog artikel 32 og artikel 33.
10. Når stk. 6, stk. 7, litra a) og b), og stk. 9, anvendes, kan medlemsstaterne enten tildele nye rettigheder eller øge enhedsværdien for alle en landbrugers eksisterende rettigheder op til værdien af det nationale eller regionale gennemsnit.
11. I denne artikel forstås ved:
a) "unge landbrugere": landbrugere, der opfylder betingelserne i artikel 50, stk. 2, og, når det er relevant, betingelserne i artikel 50, stk. 3 og 11
b) "landbrugere, der indleder en landbrugsaktivitet": fysiske eller juridiske personer, der i fem år forud for indledningen af landbrugsaktiviteten hverken har udøvet landbrugsaktivitet i eget navn og for egen risiko eller har haft kontrol over en juridisk person, der udøver en landbrugsaktivitet. For en juridisk person gælder, at den eller de fysiske personer, der kontrollerer den juridiske person, ikke må have udøvet landbrugsaktivitet i eget navn og for egen risiko eller ikke må have haft kontrol over en juridisk person, der udøver en landbrugsaktivitet, i fem år forud for den juridiske persons indledning af landbrugsaktiviteten. Medlemsstaterne kan fastsætte deres egne yderligere objektive og ikkediskriminerende støtteberettigelseskriterier for denne kategori af landbrugere for så vidt angår passende kvalifikationer, erfaring eller uddannelse.
Artikel 31
Tilførsel af midler til den nationale reserve eller de regionale reserver
1. Den nationale reserve eller de regionale reserver tilføres midler via beløb, der stammer fra:
a)
betalingsrettigheder, der ikke berettiger til betalinger i to på hinanden følgende år som følge af anvendelsen af:
i)
artikel 9
ii)
artikel 10, stk. 1, eller
iii)
artikel 11, stk. 4, i denne forordning.
b)
et antal betalingsrettigheder svarende til det samlede antal betalingsrettigheder, som landbrugere ikke har aktiveret i henhold til artikel 32 i denne forordning i to på hinanden følgende år, medmindre deres aktivering blev forhindret af force majeure eller særlige omstændigheder; ved fastsættelse af, hvilke af landbrugerens betalingsrettigheder (ejet eller forpagtet) der skal tilbageføres til den nationale reserve eller de regionale reserver, skal de rettigheder, der har den laveste værdi, gives førsteprioritet
c)
betalingsrettigheder, som landbrugerne frivilligt returnerer
d)
anvendelse af artikel 28 i denne forordning
e)
uretmæssigt tildelte betalingsrettigheder i overensstemmelse med artikel 63 i forordning (EU) nr. 1306/2013
f)
en lineær nedsættelse af værdien af betalingsrettighederne under grundbetalingsordningen på nationalt eller regionalt plan, når den nationale reserve eller de regionale reserver ikke giver tilstrækkelig dækning af de tilfælde, der er omhandlet i artikel 30, stk. 9, i denne forordning
g)
hvis medlemsstaterne anser det nødvendigt, en lineær nedsættelse af værdien af betalingsrettigheder under grundbetalingsordningen på nationalt eller regionalt plan for at dække tilfælde omhandlet i artikel 30, stk. 6, i denne forordning
h)
anvendelse af artikel 34, stk. 4, i denne forordning.
2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter de nødvendige foranstaltninger vedrørende tilbageførsel af ikkeaktiverede betalingsrettigheder til den nationale reserve eller de regionale reserver. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
Afdeling 3
Gennemførelse af grundbetalingsordningen
Artikel 32
Aktivering af betalingsrettigheder
1. Der ydes støtte til landbrugere under grundbetalingsordningen ved anmeldelse, jf. artikel 33, stk. 1, når der er aktiveret en betalingsrettighed pr. støtteberettiget hektar i den medlemsstat, hvor den er blevet tildelt. Aktiverede betalingsrettigheder giver ret til årlig betaling af de beløb, der er fastsat deri, uden at det berører bestemmelserne om finansiel disciplin, nedsættelse af betalinger i overensstemmelse med artikel 11 og lineære nedsættelser i overensstemmelse med artikel 7, artikel 51, stk. 2, og artikel 65, stk. 2, litra c) i denne forordning, samt anvendelse af artikel 63 i forordning (EU) nr. 1306/2013.
2. I dette afsnit forstås ved "støtteberettiget hektar":
a)
ethvert af bedriftens landbrugsarealer, herunder arealer, som ikke var i god landbrugsmæssig stand den 30. juni 2003 i medlemsstater, der tiltrådte Unionen den 1. maj 2004, og som ved tiltrædelsen valgte at anvende den generelle arealbetalingsordning, som anvendes til landbrugsaktivitet, eller som, hvis arealet også anvendes til ikkelandbrugsaktiviteter, fortrinsvis anvendes til landbrugsaktivitet, eller
b)
ethvert areal, der i 2008 gav ret til betalinger i henhold til enkeltbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning, der er fastsat i henholdsvis afsnit III og afsnit IVa, i forordning (EF) nr. 1782/2003, og som
i)
ikke længere er i overensstemmelse med definitionen af "støtteberettiget hektar" i litra a), som følge af gennemførelsen af direktiv 92/43/EØF, direktiv 2000/60/EF og direktiv 2009/147/EF
ii)
i den periode, hvor den pågældende landbruger har den relevante forpligtelse, tilplantes med skov i henhold til artikel 31 i forordning (EF) nr. 1257/1999 eller artikel 43 i forordning (EF) nr. 1698/2005 eller artikel 22 i forordning (EF) nr. 1305/2013 eller i henhold til en national ordning, hvis betingelser er i overensstemmelse med artikel 43, stk. 1, 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1698/2005 eller artikel 22 i forordning (EU) nr. 1305/2013, eller
iii)
i den periode, hvor den pågældende landbruger har den relevante forpligtelse, er et areal, der udtages i henhold til artikel 22, 23 og 24 i forordning (EF) nr. 1257/1999 eller artikel 39 i forordning (EF) nr. 1698/2005 eller artikel 28 i forordning (EU) nr. 1305/2013.
3. Ved anvendelsen af stk. 2, litra a):
a)
anses en bedrifts landbrugsareal, som også anvendes til andre formål end landbrugsaktiviteter, for fortrinsvis at være anvendt til landbrugsaktiviteter, hvis landbrugsaktiviteterne kan udøves uden i betydelig grad at være hæmmet af ikkelandbrugsaktiviteternes intensitet, art, varighed og tidsramme
b)
kan medlemsstaterne udarbejde en liste over arealer, som fortrinsvis anvendes til ikkelandbrugsaktiviteter.
Medlemsstaterne opstiller kriterier for gennemførelsen af dette stykke på deres område.
4. Arealer anses kun for at være støtteberettigede, hvis de er i overensstemmelse med definitionen af støtteberettiget hektar i hele kalenderåret, medmindre der er tale om force majeure eller særlige omstændigheder.
5. Med henblik på fastsættelse af "støtteberettiget hektar" kan medlemsstater, som har truffet beslutningen omhandlet i artikel 4, stk. 2, andet afsnit, ved hjælp af en nedsættelseskoefficient konvertere de pågældende hektar til "støtteberettigede hektar".
6. Arealer, der anvendes til produktion af hamp, er kun støtteberettigede, hvis de anvendte sorter har et indhold af tetrahydrocannabinol på højst 0,2 %.
Artikel 33
Anmeldelse af støtteberettigede hektar
1. For at aktivere betalingsrettigheder i henhold til artikel 32, stk. 1, anmelder landbrugeren de parceller, der svarer til de støtteberettigede hektar, som ledsager en betalingsrettighed. Medmindre der er tale om force majeure eller særlige omstændigheder, skal parceller, der anmeldes, være til landbrugerens rådighed på en dato, som medlemsstaten fastsætter, og som ikke må ligge senere end den dato, som medlemsstaten har fastsat for ændring af støtteansøgningen, jf. artikel 72, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
2. Medlemsstaterne kan under behørigt begrundede omstændigheder bemyndige landbrugeren til at ændre sin anmeldelse, såfremt han som minimum bevarer antallet af hektar svarende til sine betalingsrettigheder og overholder betingelserne for bevilling af betaling under grundbetalingsordningen for det pågældende areal.
Artikel 34
Overdragelse af betalingsrettigheder
1. Bortset fra overdragelse ved arv eller arveforskud kan betalingsrettigheder kun overdrages til en landbruger, der er berettiget til at modtage direkte betalinger i henhold til artikel 9, og som er etableret i samme medlemsstat.
Betalingsrettigheder, herunder i tilfælde af arv eller arveforskud, kan kun aktiveres i den medlemsstat, hvor de blev tildelt.
2. Såfremt medlemsstater anvender muligheden i artikel 23, stk. 1, kan betalingsrettigheder kun overdrages eller aktiveres inden for samme region, bortset fra i tilfælde af arv eller arveforskud.
Betalingsrettigheder, herunder i tilfælde af arv eller arveforskud, kan kun aktiveres i de regioner, hvor de blev tildelt.
3. Medlemsstater, der ikke anvender muligheden i artikel 23, stk. 1, kan beslutte, at betalingsrettighederne kun kan overdrages eller aktiveres inden for den samme region bortset fra i tilfælde af arv eller arveforskud.
Sådanne regioner defineres på passende territorialt niveau efter objektive kriterier og på en sådan måde, at der sikres lige behandling af landbrugerne, og markeds- og konkurrenceforvridninger undgås.
4. Når betalingsrettigheder overdrages uden jord, kan medlemsstaterne under overholdelse af EU-rettens generelle principper bestemme, at en del af de overdragne betalingsrettigheder skal føres tilbage til den nationale reserve eller de regionale reserver, eller at deres enhedsværdi skal nedsættes til brug for den nationale reserve eller de regionale reserver. En sådan nedsættelse kan anvendes på en eller flere overdragelsestyper.
5. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter de nærmere regler for den meddelelse, som landbrugere skal give om overførsel af betalingsrettigheder til de nationale myndigheder, samt tidsfristerne for sådanne meddelelser. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
Artikel 35
Delegerede beføjelser
1. Af hensyn til retssikkerheden og for at afklare særlige situationer, der kan opstå ved anvendelsen af grundbetalingsordningen, bør Kommissionen have beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om:
a)
regler om landbrugeres støtteberettigelse og adgang til grundbetalingsordningen i tilfælde af arv og arveforskud, arv i forbindelse med en forpagtningskontrakt, ændring af retlig status eller benævnelse, overdragelse af betalingsrettigheder samt bedriftssammenlægning eller -opdeling og anvendelsen af den i artikel 24, stk. 8, nævnte kontraktklausul
b)
regler om beregning af værdien og antallet eller forhøjelsen eller nedsættelsen af værdien af betalingsrettigheder i forbindelse med tildeling af betalingsrettigheder i henhold til dette afsnits bestemmelser, herunder regler om:
i)
muligheden for at fastsætte en foreløbig værdi, et foreløbigt antal eller en foreløbig forhøjelse af betalingsrettigheder, der tildeles på grundlag af landbrugerens ansøgning
ii)
betingelser for at fastsætte betalingsrettighedernes foreløbige og endelige værdi og antal
iii)
tilfælde, hvor en salgsaftale eller forpagtningskontrakt kan have indflydelse på tildelingen af rettigheder
c)
fastsættelse og beregning af værdien og antallet af de betalingsrettigheder, der modtages fra den nationale reserve eller de regionale reserver
d)
ændring af betalingsrettighedernes enhedsværdi i tilfælde af dele af betalingsrettigheder og i tilfælde af overdragelse af betalingsrettigheder, jf. artikel 34, stk. 4
e)
kriterier for anvendelse af mulighederne i artikel 24, stk. 1, litra a), b) og c)
f)
kriterier for anvendelse af begrænsninger af antallet af betalingsrettigheder, der skal tildeles i overensstemmelse med artikel 24, stk. 4-7
g)
kriterier for tildeling af betalingsrettigheder i henhold til artikel 30, stk. 6 og 7
h)
kriterier for fastsættelse af nedsættelseskoefficienten, jf. artikel 32, stk. 5.
2. For at sikre korrekt forvaltning af betalingsrettigheder skal Kommissionen have beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 70, der fastsætter regler om indholdet af anmeldelsen og kravene til aktiveringen af betalingsrettigheder.
3. For at sikre folkesundheden skal Kommissionen have beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 70, der fastsætter regler om, at ydelsen af betalinger gøres betinget af, at der anvendes certificerede frø af bestemte hampesorter, og at der indføres en procedure for fastlæggelse af hampesorter og verifikation af deres indhold af tetrahydrocannabinol, jf. artikel 32, stk. 6.
Afdeling 4
Generel arealbetalingsordning
Artikel 36c
Generel arealbetalingsordning
1. Medlemsstater, der i 2014 anvender den generelle arealbetalingsordning som fastsat i afsnit V, kapitel 2, i forordning (EF) nr. 73/2009, kan på betingelserne i denne forordning beslutte at fortsætte med at anvende ordningen indtil senest den 31. december 2020. De underretter senest den 1. august 2014 Kommissionen om deres beslutning og om slutdatoen for anvendelsen af denne ordning.
I den generelle arealbetalingsordnings anvendelsesperiode finder afdeling 1, 2 og 3 i dette kapitel ikke anvendelse på disse medlemsstater med undtagelse af artikel 23, stk. 1, andet afsnit, artikel 23, stk. 6, og artikel 32, stk. 2-6.
2. Den generelle arealbetaling bevilges på årsbasis for hver støtteberettiget hektar, som landbrugeren har anmeldt i overensstemmelse med artikel 72, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1306/2013. Den beregnes hvert år ved at dividere det årlige rammebeløb, der er fastsat i overensstemmelse med stk. 4, med det samlede antal støtteberettigede hektar, der er anmeldt i den berørte medlemsstat i overensstemmelse med artikel 72, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1306/2013.
3. Uanset denne artikels stk. 2 kan medlemsstater, der beslutter at anvende artikel 38 i denne forordning senest fra den 1. januar 2018 i den periode, hvor de anvender denne artikel, anvende op til 20 % af det årlige rammebeløb, der er nævnt i denne artikels stk. 2, til at differentiere enkeltbetalingen pr. hektar.
Når de gør dette, skal de tage hensyn til den støtte, der ydes i kalenderåret 2014 under en eller flere af ordningerne i henhold til artikel 68, stk. 1, litra a), b) og c), og artikel 126, 127 og 129 i forordning (EF) nr. 73/2009.
Cypern kan differentiere støtten ved at tage hensyn til det sektorspecifikke rammebeløb, der er fastsat i bilag XVIIa til forordning (EF) nr. 73/2009, nedsat med en eventuel støtte ydet i den samme sektor i henhold til artikel 37 i denne forordning.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der for hver medlemsstat fastsætter det årlige nationale loft for den generelle arealbetalingsordning ved at trække lofterne, der fastsættes i henhold til artikel 42, 47, 49, 51 og 53, fra det årlige nationale loft, der er fastlagt i bilag II. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
5. Medmindre der er tale om force majeure eller særlige omstændigheder, skal de hektar, der er omtalt i stk. 2, være til landbrugerens rådighed på en dato, som medlemsstaten fastsætter, og som ikke må ligge senere end den dato, som medlemsstaten har fastsat for ændring af støtteansøgningen, jf. artikel 72, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om regler for landbrugeres støtteberettigelse og adgang til den generelle arealbetalingsordning.
Artikel 37
Midlertidig national støtte
1. Medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning i overensstemmelse med artikel 36, kan beslutte at yde midlertidig national støtte i perioden 2015-2020.
2. Der kan ydes midlertidig national støtte til landbrugere i sektorer, hvor der i 2013 blev ydet sådan støtte eller, for Bulgariens og Rumæniens vedkommende, supplerende nationale direkte betalinger.
3. Betingelserne for ydelse af midlertidig national støtte skal være de samme som dem, der knytter sig til tilladelsen til ydelse af betalinger i medfør af artikel 132, stk. 7, eller artikel 133a i forordning (EF) nr. 73/2009 i 2013, bortset fra nedsættelsen af betalingerne som følge af anvendelsen af artikel 132, stk. 2, sammenholdt med artikel 7 og 10 i nævnte forordning.
4. Det samlede beløb af midlertidig national støtte, der kan ydes til landbrugere i de sektorer, der er omhandlet i stk. 2, er begrænset til følgende procentsatser af de sektorspecifikke rammebeløb som tilladt af Kommissionen i 2013 i henhold til artikel 132, stk. 7, eller artikel 133a, stk. 5, i forordning (EF) nr. 73/2009:
-
75 % i 2015
-
70 % i 2016
-
65 % i 2017
-
60 % i 2018
-
55 % i 2019
-
50 % i 2020.
For Cyperns vedkommende beregnes procentsatsen på grundlag af det sektorspecifikke rammebeløb, der er fastsat i bilag XVIIa til forordning (EF) nr. 73/2009.
5. Stk. 2 og 3 finder ikke anvendelse på Cypern.
6. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de i stk. 1 omhandlede beslutninger senest den 31. marts hvert år. Denne underretning skal omfatte følgende oplysninger:
a)
de sektorspecifikke rammebeløb
b)
maksimumssatsen for midlertidig national støtte, hvor det er relevant.
7. Medlemsstaterne kan på grundlag af objektive kriterier og inden for de grænser, der er fastsat i stk. 4, beslutte, hvor meget der skal bevilges i midlertidig national støtte.
Afdeling 5
Gennemførelse af grundbetalingsordningen i de medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning
Artikel 38
Indførelse af grundbetalingsordningen i de medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning
Medmindre andet er bestemt i denne afdeling, finder dette afsnit anvendelse på de medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning som omhandlet i afdeling 4 i dette kapitel.
Artikel 24 og 29 finder ikke anvendelse på disse medlemsstater.
Artikel 39
Første tildeling af betalingsrettigheder
1. Betalingsrettigheder tildeles landbrugere, der er berettiget til direkte betalinger efter artikel 9 i denne forordning, hvis:
a)
de ansøger om tildeling af betalingsrettigheder under grundbetalingsordningen senest den endelige dato for indgivelse af ansøgninger, der skal fastsættes i overensstemmelse med artikel 78, første afsnit, litra b), i forordning (EU) nr. 1306/2013 i det første år af gennemførelsen af grundbetalingsordningen, undtagen i tilfælde af force majeure eller særlige omstændigheder, og
b)
de var berettigede til at modtage betalinger før en nedsættelse eller udelukkelse i henhold til afsnit II, kapitel 4 i forordning (EF) nr. 73/2009, på baggrund af en støtteansøgning om direkte betalinger, om midlertidig national støtte eller om supplerende nationale direkte betalinger i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 73/2009 for 2013.
Medlemsstaterne kan tildele betalingsrettigheder til landbrugere, der er berettiget til direkte betalinger efter denne forordnings artikel 9, som opfylder betingelsen i første afsnit, litra a), og som ikke modtog betalinger for 2013 på grundlag af en støtteansøgning omhandlet i denne artikels stk. 1, litra b), og som på den dato, som den berørte medlemsstat har fastsat i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1122/2009 for ansøgningsåret 2013, kun var i besiddelse af landbrugsarealer, der ikke var i god landbrugsmæssig stand den 30. juni 2003 i henhold til artikel 124, stk. 1, i forordning (EF) nr. 73/2009.
2. Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder, er antallet af betalingsrettigheder pr. landbruger i det første år af gennemførelsen af den grundbetalingsordningen lig med antallet af støtteberettigede hektar, som landbrugeren anmelder i sin støtteansøgning i overensstemmelse med artikel 72 stk.1, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1306/2013 for det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen, og som han råder over på en dato, som medlemsstaten fastsætter. Denne dato må ikke ligge efter den dato, som medlemsstaten har fastsat for ændring af støtteansøgningen.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 vedrørende nærmere regler om indførelse af grundbetalingsordningen i de medlemsstater, der har anvendt den generelle arealbetalingsordning.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om ansøgninger om tildelingen af betalingsrettigheder, der indgives i året for tildeling af betalingsrettigheder, såfremt disse betalingsrettigheder endnu ikke kan fastlægges endeligt, og såfremt denne tildeling er berørt af særlige omstændigheder.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
Artikel 40
Værdien af betalingsrettigheder
1. I det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen beregner medlemsstaterne enhedsværdien af betalingsrettighederne ved at dividere en fast procentdel af det nationale loft som omhandlet i bilag II for hvert relevant år med antallet af betalingsrettigheder i det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen med undtagelse af dem, der tildeles fra den nationale reserve eller de regionale reserver.
Den faste procentdel, der er nævnt i første afsnit, beregnes ved at dividere henholdsvis det nationale eller regionale loft for grundbetalingsordningen som fastsat i overensstemmelse med henholdsvis artikel 22, stk. 1, og artikel 23, stk. 2, i denne forordning for det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen efter anvendelsen af den lineære nedsættelse i artikel 23, stk. 1, eller, hvor det er relevant, i artikel 30, stk. 2, med det nationale loft, jf. bilag II, for det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen. Betalingsrettighederne skal udtrykkes i et antal, der svarer til antallet af hektar.
2. Som en undtagelse fra beregningsmetoden i stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte at differentiere værdien af betalingsrettighederne i det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen, med undtagelse af dem, der tildeles fra den nationale reserve eller de regionale reserver, for hvert relevant år på grundlag af deres oprindelige enhedsværdi.
3. Betalingsrettighedernes oprindelige enhedsværdi som omhandlet i stk. 2, fastsættes ved at dividere en fast procentdel af summen af støtte undtagen støtte i henhold til artikel 41, 43, 48 og 50 samt afsnit IV i denne forordning, som en landbruger har modtaget i overensstemmelse med denne forordning for det kalenderår, der går forud for gennemførelsen af grundbetalingsordningen, inden anvendelsen af artikel 63 i forordning (EU) nr. 1306/2013 med antallet af betalingsrettigheder, denne landbruger får tildelt i det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen med undtagelse af dem, der tildeles fra den nationale reserve eller de regionale reserver.
Den faste procentsats beregnes ved at dividere det nationale eller regionale loft for grundbetalingsordningen, der fastsættes i overensstemmelse med henholdsvis artikel 22, stk. 1, eller artikel 23, stk. 2, i denne forordning for det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen efter anvendelsen af den lineære nedsættelse som omhandlet i artikel 30, stk.1, eller, hvor det er relevant, i artikel 30, stk. 2, med summen af støtte undtagen støtte i henhold til artikel 41, 43, 48 og 50 samt afsnit IV i denne forordning udbetalt for det kalenderår, der går forud for gennemførelsen af grundbetalingsordningen i den berørte medlemsstat eller region, inden anvendelsen af artikel 63 i forordning (EU) nr. 1306/2013.
4. Ved anvendelsen af stk. 2 tilstræber medlemsstaterne i overensstemmelse med de generelle principper i EU-retten at tilnærme værdien af betalingsrettighederne på nationalt eller regionalt plan. Med henblik herpå fastsætter medlemsstaterne de foranstaltninger, der skal træffes, og den beregningsmetode, der skal anvendes, og meddeler dem til Kommissionen senest den 1. august i året inden gennemførelsen af grundbetalingsordningen. Disse foranstaltninger skal omfatte årlige gradvise ændringer af den oprindelige værdi af betalingsrettighederne som omhandlet i stk. 3, i overensstemmelse med objektive og ikkediskriminerende kriterier med start i det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen.
I det første år for gennemførelsen af grundbetalingsordningen underretter medlemsstaterne landbrugerne om værdien af deres betalingsrettigheder beregnet i overensstemmelse med denne artikel for hvert år i den periode, der er omfattet af forordningen.
5. Ved anvendelsen af stk. 3 kan en medlemsstat på grundlag af objektive kriterier i tilfælde af salg, overdragelse eller helt eller delvis udløb af en forpagtning af landbrugsarealer efter den dato, der er fastsat i henhold til artikel 36, stk. 5, og før den dato, der er fastsat i henhold til artikel 33, stk. 1, fastsætte, at forhøjelsen eller en del heraf af værdien af betalingsrettigheder, der skulle tildeles den pågældende landbruger, skal tilbageføres til den nationale reserve eller de regionale reserver, hvis forhøjelsen ville føre til en uventet fortjeneste for den pågældende landbruger.
Disse objektive kriterier fastsættes på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås, og omfatter mindst følgende:
a)
en minimumsvarighed af forpagtningen
b)
den andel af de modtagne betalinger, der skal tilbageføres til den nationale reserve eller de regionale reserver.
KAPITEL 2
Omfordelingsbetaling
Artikel 41
Generelle regler
1. Medlemsstaterne kan senest den 1. august i et givet år beslutte at yde en årlig betaling fra det følgende år til landbrugere, der er berettiget til en betaling under grundbetalingsordningen i kapitel 1, afdeling 1, 2, 3 og 5, eller under den generelle arealbetalingsordning, der er omhandlet i kapitel 1, afdeling 4.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen denne beslutning senest på den dato, der er angivet i første afsnit.
2. Medlemsstater, der har besluttet at anvende grundbetalingsordningen på regionalt plan, jf. artikel 23, kan anvende omfordelingsbetalingen på regionalt niveau.
3. Med forbehold af anvendelse af finansiel disciplin, af nedsættelse af betalinger i overensstemmelse med artikel 11, af lineære nedsættelser i overensstemmelse med artikel 7 i denne forordning og af anvendelsen af artikel 63 i forordning (EU) nr. 1306/2013 ydes omfordelingsbetalingen på årsbasis, når landbrugeren har aktiveret betalingsrettighederne, eller i medlemsstater, der anvender artikel 36 i denne forordning, efter landbrugerens anmeldelse af støtteberettigede hektar.
4. Omfordelingsbetalingen beregnes hvert år af medlemsstaterne ved at gange et tal, der fastsættes af medlemsstaten, og som højst må udgøre 65 % af den nationale eller regionale gennemsnitsbetaling pr. hektar, med antallet af betalingsrettigheder, som landbrugeren har aktiveret i overensstemmelse med artikel 33, stk. 1, eller med antallet af støtteberettigede hektar, som landbrugeren har anmeldt i overensstemmelse med artikel 36, stk. 2. Antallet af sådanne betalingsrettigheder eller hektar må ikke overstige et maksimum fastsat af medlemsstaterne, som ikke må overstige 30 hektar eller landbrugsbedrifternes gennemsnitsstørrelse, jf. bilag VIII, hvis denne gennemsnitsstørrelse overstiger 30 hektar i den pågældende medlemsstat.
5. Hvis maksimumsgrænserne i stk. 4 overholdes, kan medlemsstaterne på nationalt niveau fastsætte en graduering for det antal hektar, der er fastsat i overensstemmelse med det stykke, som skal finde ensartet anvendelse på alle landbrugere.
6. Den nationale gennemsnitlige betaling pr. hektar i denne artikels stk. 4 fastsættes af medlemsstaterne på grundlag af det nationale loft, der er fastsat i bilag II for kalenderåret 2019, og antallet af støtteberettigede hektar, der er anmeldt i henhold til artikel 33, stk. 1, eller artikel 36, stk. 2, i 2015.
Den regionale gennemsnitlige betaling pr. hektar i denne artikels stk. 4 fastsættes af medlemsstaterne ved brug af en andel af det nationale loft, der er fastsat i bilag II for kalenderåret 2019, og antallet af støtteberettigede hektar, der er anmeldt i den berørte region i 2015 i henhold til artikel 33, stk. 1. For hver region beregnes denne andel ved at dividere det respektive regionale loft, der er fastsat i henhold til artikel 23, stk. 2, med det nationale loft, der er fastsat i henhold til artikel 22, stk. 1, efter anvendelse af den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 23, stk. 1, såfremt artikel 30, stk. 2, ikke finder anvendelse.
7. Medlemsstaterne sikrer, at der ikke gives fordele i henhold til dette kapitel til landbrugere, for hvem det er fastslået, at de efter den 18. oktober 2011 har opdelt deres bedrifter med det ene formål at blive omfattet af omfordelingsbetalingen. Dette gælder også for de landbrugere, hvis bedrifter er resultatet af en sådan opdeling.
8. I tilfælde af en juridisk person eller en gruppe af fysiske eller juridiske personer kan medlemsstaterne anvende det maksimale antal betalingsrettigheder eller hektar, der er omhandlet i stk. 4, i forbindelse med medlemmer af disse juridiske personer eller grupper, hvis den nationale lovgivning tillader de enkelte medlemmer at varetage rettigheder og forpligtelser svarende til dem, der indehaves af enkelte landbrugere med status som driftsleder, navnlig hvad angår deres økonomiske, sociale og skattemæssige status, forudsat at de har bidraget til at styrke de pågældende juridiske personers eller gruppers landbrugsstrukturer.
Artikel 42
Finansielle bestemmelser
1. For at finansiere omfordelingsbetalingen, kan medlemsstaterne senest den dato, der er fastsat i artikel 41, stk. 1, beslutte at bruge op til 30 % af det årlige nationale loft, der er fastsat i bilag II. De underretter Kommissionen om en eventuel beslutning senest på denne dato.
2. På grundlag af den del af det nationale loft, der skal anvendes af medlemsstaterne i henhold til stk. 1 i denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastsætter de tilsvarende lofter for omfordelingsbetalingen på årsbasis. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
KAPITEL 3
Betaling for landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet
Artikel 43
Generelle regler
1. Landbrugere, der er berettiget til en betaling under grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning, skal på alle deres støtteberettigede hektar, jf. artikel 32, stk. 2-5, anvende landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet, som omhandlet i stk. 2 i denne artikel, eller tilsvarende metoder, som omhandlet i stk. 3 i denne artikel.
2. Følgende metoder er landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet:
a)
afgrødediversificering
b)
bevarelse af eksisterende permanente græsarealer og
c)
miljømæssige fokusområder på landbrugsarealet.
3. De tilsvarende metoder omfatter lignende metoder, der medfører tilsvarende eller større fordele for klimaet og miljøet i forhold til en eller flere af de metoder, der er omhandlet i stk. 2. Disse tilsvarende metoder og den eller de metoder, der er omhandlet i stk. 2, som de svarer til, er anført i bilag IX og omfatter en af følgende:
a)
forpligtelser indgået i henhold til enten artikel 39, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1698/2005 eller i artikel 28, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1305/2013
b)
nationale eller regionale miljøcertificeringsordninger, herunder dem til certificering af overholdelsen af national miljølovgivning, som er mere vidtgående end de relevante obligatoriske standarder i henhold til afsnit VI, kapitel I, i forordning (EU) nr. 1306/2013, der skal opfylde målene for jord- og vandkvalitet, biodiversitet, bevarelse af landskabet og målene om modvirkning af og tilpasning til klimaændringer. Disse certificeringsordninger kan omfatte metoderne i bilag IX til denne forordning, metoderne i denne artikels stk. 1a eller en kombination af disse metoder.
4. De tilsvarende metoder, der er omhandlet i stk. 3, er ikke omfattet af dobbeltfinansiering.
5. Medlemsstaterne kan, herunder når det er hensigtsmæssigt på regionalt plan, beslutte at begrænse landbrugernes valg om at anvende de i stk. 3, litra a) og b), omhandlede muligheder.
6. Medlemsstaterne kan, herunder når det er hensigtsmæssigt på regionalt plan, beslutte, at landbrugerne opfylder samtlige relevante forpligtelser i stk. 1 i overensstemmelse med de nationale eller regionale miljøcertificeringsordninger, der er omhandlet i stk. 3, litra b).
7. Med forbehold af de i stk. 5 og 6 omhandlede beslutninger, som medlemsstaterne træffer, kan en landbruger kun anvende en eller flere af metoderne i stk. 3, litra a), hvis de fuldt ud erstatter den eller de lignende metoder i stk. 2. En landbruger kan kun anvende de certificeringsordninger, der er omhandlet i stk. 3, litra b), hvis de omfatter hele forpligtelsen, jf. stk. 1.
8. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke beslutninger i stk. 5 og 6, og hvilke specifikke forpligtelser eller certificeringsordninger, de agter at anvende som tilsvarende metoder, jf. stk. 3.
Kommissionen vurderer, om de metoder, der indgår i de specifikke forpligtelser eller certificeringsordninger, er omfattet af listen i bilag IX, og, hvis den ikke anser det for at være tilfældet, meddeler medlemsstaterne dette ved hjælp af gennemførelsesretsakter vedtaget uden at anvende den i artikel 71, stk. 2 eller 3, omhandlede procedure. Hvis Kommissionen meddeler en medlemsstat, at disse metoder ikke er omfattet af listen i bilag IX, anerkender den pågældende medlemsstat ikke de specifikke forpligtelser eller certificeringsordninger, der er omhandlet i Kommissionens meddelelse, som tilsvarende metoder, jf. denne artikels stk. 3.
9. Med forbehold af stk. 10 og 11 i denne artikel, af anvendelsen af finansiel disciplin og af lineære nedsættelser i henhold til artikel 7 i denne forordning og af anvendelsen af artikel 63 i forordning (EU) nr. 1306/2013, yder medlemsstaterne betalingen i dette kapitel til landbrugere, der benytter de af metoderne i stk. 1 i denne artikel, der er relevante for dem, og i det omfang disse landbrugere overholder denne forordnings artikel 44, 45 og 46.
Denne betaling ydes som en årlig betaling pr. støtteberettiget hektar, der anmeldes i henhold til artikel 33, stk. 1, eller artikel 36, stk. 2, idet beløbet beregnes årligt ved at dividere det beløb, der følger af anvendelsen af artikel 47, med det samlede antal støtteberettigede hektar, der er anmeldt i overensstemmelse med artikel 26, stk. 1, eller artikel 36, stk. 2, i den pågældende medlemsstat eller region
Uanset andet afsnit kan medlemsstater, der beslutter at anvende artikel 25, stk. 2, beslutte at yde den betaling, der er omhandlet i dette stykke, som en procentdel af den samlede værdi af de betalingsrettigheder, som landbrugeren har aktiveret i overensstemmelse med artikel 33, stk. 1, for hvert relevant år.
Den procentdel skal for hvert år og hver medlemsstat eller region beregnes ved at dividere det beløb, der følger af anvendelsen af artikel 47, med summen af alle betalingsrettigheder, der er aktiveret i overensstemmelse med artikel 33, stk. 1, i den pågældende medlemsstat eller region.
10. Landbrugere, hvis bedrifter helt eller delvis er beliggende i områder, der er omfattet af direktiv 92/43/EØF, 2000/60/EF eller 2009/147/EF, er berettiget til den betaling, der er omhandlet i dette kapitel, såfremt de benytter de metoder, der er omhandlet i dette kapitel, for så vidt disse metoder på den pågældende bedrift er forenelige med målene i de nævnte direktiver.
11. Landbrugere, der opfylder betingelserne i artikel 29, stk. 1, i forordning (EF) nr. 834/2007 om økologisk produktion er i sig selv berettigede til den betaling, der er omhandlet i dette kapitel.
Første afsnit finder kun anvendelse på de enheder af en bedrift, der bruges til økologisk produktion i henhold til artikel 11 i forordning (EF) nr. 834/2007.
12. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 55:
a)
tilføje tilsvarende metoder til listen i bilag IX,
b)
fastlægge passende krav til de nationale eller regionale certificeringsordninger i stk. 3, litra b), i denne artikel herunder den grad af sikkerhed, som disse ordninger skal give,
c)
fastlægge detaljerede regler for beregning af beløbet omhandlet i artikel 28, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1305/2013 for den metode, der er omhandlet i [bilag IX, afdeling I, punkt 3 og 4, og afdeling III, punkt. 7, i denne forordning og eventuelle yderligere tilsvarende metoder, der tilføjes i bilag IX i henhold til litra a), for hvilke det er nødvendigt at foretage en specifik beregning for at undgå dobbeltfinansiering.
13. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler for proceduren vedrørende indgivelse af meddelelser, herunder tidsfristerne for deres indgivelse, og Kommissionens vurdering, som omhandlet i stk. 8. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
Artikel 44
Afgrødediversificering
1. Hvis landbrugerens agerjord dækker mellem 10 og 30 hektar, og ikke er fuldstændig opdyrket med afgrøder under vand i en betydelig del af året eller i en betydelig del af dyrkningscyklussen, skal der være mindst to forskellige afgrøder på denne agerjord. Hovedafgrøden må ikke overstige 75 % af agerjorden.
Hvis landbrugerens agerjord dækker mere end 30 hektar, og ikke er fuldstændig opdyrket med afgrøder under vand i en betydelig del af året eller i en betydelig del af dyrkningscyklussen, skal der være mindst tre forskellige afgrøder på denne agerjord. Hovedafgrøden må ikke dække mere end 75 % af denne agerjord, og de to hovedafgrøder tilsammen må ikke dække mere end 95 % af denne agerjord.
2. Med forbehold af antallet af afgrøder, der kræves i henhold til stk. 1, finder de maksimale tærskler, der er fastsat deri, ikke anvendelse på bedrifter, hvis græs eller andet grøntfoder eller braklagt jord dækker mere end 75 % af agerjorden. I sådanne tilfælde må hovedafgrøden på den resterende del af agerjorden ikke dække mere end 75 % af denne del af agerjorden, undtagen når den resterende del er dækket af græs eller andet grøntfoder eller braklagt jord.
3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på bedrifter:
a)
hvor mere end 75 % af agerjorden anvendes til produktion af græs eller andet grøntfoder eller er braklagt eller er omfattet af en kombination af disse anvendelser, forudsat at den agerjord, der ikke er dækket af disse anvendelser, ikke overstiger 30 hektar
b)
hvor mere end 75 % af det støtteberettigede landbrugsareal er anvendt som permanente græsarealer, til produktion af græs eller andet grøntfoder eller til dyrkning af afgrøder under vand i en betydelig del af året eller i en betydelig del af dyrkningscyklussen eller er omfattet af en kombination af disse anvendelser, forudsat at den agerjord, der ikke er dækket af disse anvendelser, ikke overstiger 30 hektar
c)
hvor mere end 50 % af arealerne af den agerjord, der er anmeldt, ikke blev anmeldt af landbrugeren i hans støtteansøgning i det foregående år, og hvor den samlede agerjord på baggrund af en sammenligning mellem de geospatiale støtteansøgninger dyrkes med en anden afgrøde end den, der blev dyrket det foregående kalenderår
d)
der ligger i områder nord for den 62. breddegrad eller i visse tilstødende områder. Hvis sådanne bedrifters agerjord dækker mere end 10 hektar, skal der være mindst to forskellige afgrøder på denne agerjord og ingen af disse afgrøder må dække mere end 75 % af agerjorden, medmindre hovedafgrøden er græs eller andet grøntfoder eller braklagt jord.
4. I denne artikel forstås ved "afgrøde":
a)
en plante af en af de forskellige slægter, der er defineret i den botaniske klassifikation af afgrøder,
b)
en afgrøde eller plante af en sorterne Brassicaceae, Solonaceae og Cucurbitaceae
c)
braklagt jord
d)
græs eller andet grøntfoder.
Vinterafgrøder og forårsafgrøder betragtes dog som forskellige afgrøder, også selv om de tilhører samme slægt.
5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70:
a)
anerkendelse af andre typer slægter og arter end dem, der er omhandlet i stk. 4 i denne artikel, og
b)
fastsættelse af bestemmelser om anvendelse af en nøjagtig beregning af andele for forskellige afgrøder.
Artikel 45
Permanente græsarealer
1. Medlemsstaterne udpeger permanente græsarealer, der er miljømæssigt sårbare inden for de områder, der er omfattet af direktiv 92/43/EØF eller 2009/147/EF, herunder moser og vådområder, der befinder sig i disse områder, og som har brug for streng beskyttelse for at opnå målene i disse direktiver.
Medlemsstaterne kan med henblik på at sikre beskyttelsen af miljømæssigt værdifulde permanente græsarealer beslutte at udpege yderligere sårbare områder beliggende uden for de områder, der er omfattet af direktiv 92/43/EØF eller 2009/147/EF, herunder permanente græsarealer på kulstofrig jord.
Landbrugere må ikke omlægge eller pløje permanente græsarealer beliggende i områder, som medlemsstaterne har udpeget i henhold til første afsnit og, hvor dette er relevant, i henhold til andet afsnit.
2. Medlemsstaterne sikrer, at den andel, som arealer udlagt som permanente græsarealer udgør af det samlede landbrugsareal, som landbrugerne har anmeldt i overensstemmelse med artikel 72, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1306/2013, ikke mindskes med mere end 5 % i forhold til en referenceandel, der fastsættes af medlemsstaterne i 2015 ved at dividere arealer udlagt som permanente græsarealer, jf. dette stykkes andet afsnit, litra a), med det samlede landbrugsareal, jf. det afsnits litra b).
Med henblik på at fastsætte den i første afsnit omhandlede referenceandel forstås ved:
a)
"arealer udlagt som permanente græsarealer" de arealer, der blev anmeldt i 2012 eller for Kroatiens vedkommende 2013 i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 73/2009 af landbrugere omfattet af forpligtelserne i dette kapitel, samt arealer udlagt som permanente græsarealer, der anmeldes i 2015 i overensstemmelse med artikel 72, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1306/2013 af landbrugere omfattet af forpligtelserne i dette kapitel, og som ikke blev anmeldt som permanente græsningsarealer i 2012 eller for Kroatiens vedkommende i 2013
b)
"det samlede landbrugsareal" det landbrugsareal, der anmeldes i 2015 i overensstemmelse med artikel 72, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1306/2013 af landbrugere omfattet af forpligtelserne i dette kapitel.
Referenceandelen af arealer udlagt som permanente græsarealer beregnes på ny, når landbrugere omfattet af forpligtelserne i dette kapitel er forpligtet til at omlægge et areal til permanente græsareal i 2015 eller i 2016 i overensstemmelse med artikel 93 i forordning (EU) nr. 1306/2013. I sådanne tilfælde tilføjes disse arealer til arealerne udlagt som permanente græsarealer, jf. litra a), andet afsnit, i dette stykke.
Den andel, der udgøres af permanente græsarealer, fastsættes hvert år på grundlag af de arealer, der anmeldes af landbrugere omfattet af forpligtelserne i dette kapitel for det pågældende år i overensstemmelse med artikel 72, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1306/2013.
Forpligtelsen i henhold til dette stykke gælder på nationalt, regionalt eller det passende subregionale plan. Medlemsstaterne kan beslutte at indføre en forpligtelse om at bibeholde permanente græsarealer på bedriftsniveau for at sikre, at andelen af permanente græsarealer ikke mindskes med mere end 5 %. Medlemsstaterne giver senest den 1. august 2014 Kommissionen meddelelse om en sådan beslutning.
Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om referenceandelen og den andel, der er omhandlet i dette stykke.
3. Hvis det konstateres, at den i stk. 2 omhandlede andel er mindsket med mere end 5 % på regionalt eller subregionalt plan eller, hvor det er relevant, på nationalt plan, indfører den berørte medlemsstat forpligtelser på bedriftsniveau til at genomlægge arealer til permanente græsarealer, for de landbrugere, som har arealer til rådighed, der i en tidligere periode blev omlagt fra arealer udlagt til permanente græsningsarealer eller fra permanente græsarealer til arealer med andre anvendelser.
Hvis arealer udlagt som permanente græsarealer, der er fastsat i henhold til stk. 2, andet afsnit, litra a), i absolutte tal bibeholdes inden for bestemte grænser, anses forpligtelsen i stk. 2, første afsnit, dog for at have været opfyldt.
4. Stk. 3 finder ikke anvendelse, når mindskelsen under tærsklen skyldes skovrejsning, der er forenelig med miljøet og ikke omfatter beplantning med kort omdriftstid, juletræer eller hurtigtvoksende træer til energiproduktion.
5. For at sikre, at andelen af det areal, der er udlagt som permanente græsarealer, bibeholdes, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om fastsættelse af nærmere bestemmelser om bibeholdelse af permanente græsarealer, herunder bestemmelser om omlæggelse i tilfælde af misligholdelse af forpligtelsen i stk. 1 i denne artikel, bestemmelser om medlemsstaters fastsættelse af forpligtelser på bedriftsniveau for bibeholdelse af permanente græsarealer, jf. stk. 2 og 3, og eventuelle tilpasninger af referenceandelen, der kan blive nødvendige, jf. stk. 2.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70:
a)
fastsættelse af rammerne for udpegelsen af yderligere sårbare områder, jf. stk. 1, andet afsnit
b)
fastsættelse af detaljerede metoder til bestemmelse af andelen af permanente græsarealer og det samlede landbrugsareal, der skal bevares i medfør af stk. 2 i denne artikel
c)
fastlæggelse af den tidligere periode, der er omhandlet i denne artikels stk. 3, første afsnit.
7. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter de grænser, der er nævnt i denne artikels stk. 3, andet afsnit. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
Artikel 46
Miljømæssigt fokusområde
1. Hvis en bedrifts agerjord dækker mere end 15 hektar, sikrer landbrugeren fra den 1. januar 2015, at et areal, der mindst svarer til 5 % af den pågældende bedrifts agerjord, som landbrugeren anmeldte i overensstemmelse med artikel 72, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1306/2013, og, hvis de af medlemsstaten anses for at være miljømæssige fokusområder i overensstemmelse med denne artikels stk. 2, herunder arealerne omhandlet i det nævnte stykkes, litra c), d), g) og h), er miljømæssigt fokusområde
Den procentdel, der er omhandlet i dette stykkes første afsnit, øges fra 5 % til 7 % på grundlag af en lovgivningsmæssig retsakt fra Europa-Parlamentet og Rådet i overensstemmelse med artikel 43, stk. 2, i TEUF.
Kommissionen forelægger senest den 31. marts 2017 en evalueringsrapport om gennemførelsen af dette stykkes første afsnit, eventuelt ledsaget af et forslag til lovgivningsmæssig retsakt som omhandlet i andet afsnit.
2. Medlemsstaterne beslutter senest den 1. august 2014, hvilket eller hvilke af følgende områder der skal betragtes som miljømæssigt fokusområde:
a)
arealer, der ligger brak
b)
terrasser
c)
landskabstræk, herunder sådanne træk, der støder op til bedriftens agerjord, som, uanset artikel 43, stk. 1, i denne forordning kan omfatte landskabstræk, der ikke indgår i det støtteberettigede areal i overensstemmelse med artikel 76, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. 1306/2013
d)
bræmmer, herunder bræmmer dækket af permanente græsarealer, forudsat at disse er adskilt fra tilstødende støtteberettiget landbrugsareal
e)
hektar af skovlandbrug, der modtager eller har modtaget støtte i henhold til artikel 44 i forordning (EF) nr. 1698/2005 og/eller artikel 23 i forordning (EU) nr. 1305/2013
f)
bræmmer af støtteberettigede hektar langs skovkanter
g)
arealer med lavskov med kort omdriftstid og uden brug af mineralsk gødning og/eller plantebeskyttelsesmidler
h)
skovklædte arealer som omhandlet i artikel 32, stk. 2, litra b), nr. ii), i denne forordning
i)
arealer med efterafgrøder eller plantedække som følge af tilsåning og spiring af frø underkastet anvendelsen af vægtningsfaktorerne i stk. 3
j)
arealer med kvælstofbindende afgrøder.
Med undtagelse af arealerne på den bedrift, der er omhandlet i dette stykkes første afsnit, litra g) og h), skal det miljømæssige fokusområde høre til bedriftens agerjord. For områder nævnt i dette stykkes første afsnit, litra c) og d), kan det miljømæssige fokusområde også støde op til den agerjord på bedriften, som landbrugeren har anmeldt i overensstemmelse med artikel 72, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1306/2013.
3. For at forenkle administration og tage hensyn til kendetegnene ved de forskellige typer miljømæssige fokusområder, der er anført i stk. 2, første afsnit, samt for at lette opmålingen heraf kan medlemsstaterne ved beregningen af det samlede antal hektar, som det miljømæssige fokusområde udgør af bedriften, gøre brug af omregnings- og/eller vægtningsfaktorerne i bilag X. Hvis en medlemsstat beslutter at betragte arealet i stk. 2, første afsnit, litra i), eller andre arealer, der er omfattet af en vægtning på mindre end 1, som miljømæssigt fokusområde, er det obligatorisk at anvende vægtningsfaktorerne i bilag X.
4. Stk. 1 finder ikke anvendelse på bedrifter,
a)
hvor mere end 75 % af agerjorden anvendes til produktionen af græs eller andet grøntfoder er braklagt, eller anvendes til dyrkning af bælgfrugter eller er omfattet af en kombination af disse anvendelser, forudsat at den agerjord, der ikke er dækket af disse anvendelser, ikke overstiger 30 hektar
b)
hvor mere end 75 % af det støtteberettigede landbrugsareal er permanente græsarealer, anvendes til produktion af græs eller andet grøntfoder eller til dyrkning af afgrøder under vand enten i en betydelig del af året eller i en betydelig del af dyrkningscyklussen eller er omfattet af en kombination af disse anvendelser, forudsat at den agerjord, der ikke er dækket af disse anvendelser, ikke overstiger 30 hektar
5. Medlemsstaterne kan beslutte at gennemføre op til halvdelen af procentsatsen af det i stk. 1 omhandlede miljømæssige fokusområde på regionalt plan for at erhverve sig tilstødende miljømæssige fokusområder. Medlemsstaterne udpeger arealerne og forpligtelserne for deltagende landbrugere eller grupper af landbrugere. Formålet med udpegelsen af områder og forpligtelserne er at understøtte gennemførelsen af Unionens politikker for miljø, klima og biodiversitet.
6. Medlemsstaterne kan beslutte at tillade landbrugere, hvis bedrifter ligger i nærheden af hinanden, at opfylde forpligtelsen i stk. 1 kollektivt ("kollektiv gennemførelse"), forudsat at de miljømæssige fokusområder er sammenhængende. For at understøtte gennemførelsen af Unionens politikker for miljø, klima og biodiversitet kan medlemsstaterne udpege de arealer, hvor kollektiv gennemførelse er mulig, og kan også pålægge landbrugere eller grupper af landbrugere, der deltager i en sådan kollektiv overholdelse, yderligere forpligtelser.
Alle landbrugere, der deltager i kollektiv gennemførelse, skal sikre, at mindst 50 % af det areal, der er underlagt forpligtelsen i stk. 1, ligger på deres bedrifts jord og er i overensstemmelse med stk. 2, andet afsnit. Antallet af landbrugere, der deltager i en sådan kollektiv gennemførelse, må ikke overstige ti.
7. Medlemsstater, hvor mere end 50 % af det samlede jordareal er dækket af skov, kan beslutte, at stk. 1 i denne artikel ikke skal finde anvendelse på bedrifter beliggende i områder, der af disse medlemsstater er udpeget som områder med naturbetingede begrænsninger i henhold til artikel 32, stk. 1, litra a) eller b), i forordning (EU) nr. 1305/2013, forudsat at mere end 50 % af jordarealet i den enhed, der er omhandlet i nedenstående andet afsnit, er dækket af skov, og andelen af skovområde i forhold til landbrugsarealer er højere end 3:1.
Arealet med skov og andelen af skov i forhold til landbrugsarealer vurderes på et arealniveau, der svarer til LAU2-niveauet, eller på niveauet for en anden klart afgrænset enhed, der dækker et enkelt tydeligt tilstødende geografisk areal med lignende landbrugsmæssige betingelser.
8. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen beslutningerne som omhandlet i stk. 2 senest den 1. august 2014 samt enhver beslutning som omhandlet i stk. 3, 5, 6 eller 7 senest den 1. august i det år, der går forud for deres ansøgning.
9. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70:
a)
fastsættelse af yderligere kriterier for de typer arealer, der er omhandlet i stk. 1, for at de kan opnå status af miljømæssigt fokusområde
b)
tilføjelse af andre typer arealer end dem, der er nævnt i stk. 2, som kan tages i betragtning for at overholde den procentsats, der er omhandlet i stk. 1
c)
om tilpasning af bilag X for at fastsætte de omregnings- og vægtningsfaktorer, der er omhandlet i stk. 3, og for at tage hensyn til de kriterier og/eller typer arealer, der skal defineres af Kommissionen i henhold til litra a) og b)
d)
om fastlæggelse af regler for den gennemførelsen, der er omhandlet i stk. 5 og 6, herunder minimumskravene til en sådan gennemførelse
e)
om etablering af de rammer, inden for hvilke medlemsstaterne skal fastlægge de kriterier, der skal opfyldes af bedrifter for at kunne tages i betragtning som bedrifter, der ligger i nærheden af hinanden med henblik på stk. 6
f)
om fastsættelse af metoderne til bestemmelse af procentdelen det samlede landbrugsareal dækket af skov og andelen af skovområde i forhold til jordarealer omhandlet i stk. 7.
Artikel 47
Finansielle bestemmelser
1. For at finansiere den betaling, der er omhandlet i dette kapitel, bruger medlemsstaterne 30 % af det årlige nationale loft, der er fastsat i bilag II.
2. Medlemsstaterne anvender den betaling, der er omhandlet i dette kapitel, på nationalt plan.
Medlemsstater, der anvender artikel 23, kan beslutte at anvende betalingen på regionalt plan. I sådanne tilfælde anvender de en andel af det loft, der er nævnt i denne artikels stk. 3, i hver region. For hver region beregnes denne andel ved at dividere det regionale loft, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 23, stk. 2, med det nationale loft, der er fastsat i henhold til artikel 22, stk. 1, efter at have anvendt den lineære nedsættelse fastsat i artikel 30, stk. 1, såfremt artikel 23, stk. 2, ikke finder anvendelse.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter de tilsvarende lofter for den betaling, der er omhandlet i dette kapitel, på årsbasis. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
KAPITEL 4
Betaling for områder med naturlige begrænsninger
Artikel 48
Generelle regler
1. Medlemsstaterne kan yde betaling til landbrugere, der har ret til en betaling under grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning, jf. kapitel 1, og hvis bedrifter er helt eller delvis beliggende i områder med naturbetingede begrænsninger, som er udpeget af medlemsstaterne i henhold til artikel 32, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1305/2013.
2. Medlemsstaterne kan beslutte at yde betalingen for områder med naturlige begrænsninger til alle områder, som falder inden for rammerne af stk. 1, eller at begrænse betalingen til nogle af de områder på grundlag af objektive og ikkediskriminerende kriterier.
3. Med forbehold af stk. 2 i denne artikel og af anvendelsen af finansiel disciplin, nedsættelse af betalinger i overensstemmelse med artikel 11 og af lineære nedsættelser i overensstemmelse med artikel 7 i denne forordning og af anvendelsen af artikel 63 i forordning (EU) nr. 1306/2013, ydes betalingen for arealer med naturlige begrænsninger på årsbasis pr. støtteberettiget hektar beliggende i områder, som en medlemsstat i overensstemmelse med stk. 2 har besluttet at yde betaling til. Den udbetales efter aktivering af betalingsrettigheder for de hektar, den pågældende landbruger ejer, eller, i medlemsstater, der anvender artikel 36 i denne forordning, ved den berørte landbrugers anmeldelse af de støtteberettigede hektar.
4. Betalingen for arealer med naturlige begrænsninger pr. hektar beregnes ved at dividere det beløb, der fremkommer ved anvendelsen af artikel 49, med antallet af støtteberettigede hektar anmeldt i overensstemmelse med artikel 33, stk. 1, eller artikel 36, stk. 2, og beliggende i områder, som en medlemsstat har besluttet at yde betaling til i overensstemmelse med stk. 2.
Medlemsstater kan på grundlag af objektive og ikkediskriminerende kriterier også fastsætte det maksimale antal hektar pr. bedrift, for hvilke der kan ydes støtte i henhold til dette kapitel.
5. Medlemsstaterne kan anvende betalingen for arealer med naturlige begrænsninger på regionalt plan på de betingelser, der er fastsat i dette stykke, såfremt de har fastlagt de pågældende regioner efter objektive og ikkediskriminerende kriterier og navnlig deres naturbetingede begrænsninger, herunder hvor alvorlige disse er, og deres agronomiske betingelser.
Medlemsstaterne fordeler det nationale loft, jf. artikel 49, stk. 1, mellem regionerne efter objektive og ikkediskriminerende kriterier.
Betalingen for arealer med naturlige begrænsninger på regionalt plan beregnes ved at dividere det regionale loft beregnet i overensstemmelse med dette stykkes andet afsnit med antallet af støtteberettigede hektar anmeldt i den pågældende region i overensstemmelse med artikel 33, stk. 1, eller artikel 36, stk. 2, og beliggende i de områder, som en medlemsstat har besluttet at yde betaling til i overensstemmelse med stk. 2.
Artikel 49
Finansielle bestemmelser
1. For at finansiere betalingen for arealer med naturlige begrænsninger kan medlemsstaterne senest den 1. august 2014 beslutte at anvende op til 5 % af deres nationale loft, der er fastsat i bilag II. De underretter Kommissionen om en eventuel beslutning senest på denne dato.
Medlemsstaterne kan senest den 1. august 2016 revidere deres beslutning og ændre den med virkning fra den 1. januar 2017. De underretter senest den 1. august 2016 Kommissionen om en eventuel sådan beslutning.
2. På grundlag af den del af det nationale loft, der skal anvendes af medlemsstaterne i henhold til stk. 1, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastsætter de tilsvarende lofter for betalingen for arealer med naturlige begrænsninger på årsbasis. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
KAPITEL 5
Betalinger til unge landbrugere
Artikel 50
Generelle regler
1. Medlemsstaterne yder en årlig betaling til unge landbrugere, der er berettiget til en betaling under grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning, jf. kapitel 1.
2. I dette kapitel forstås ved "unge landbrugere" fysiske personer:
a)
som for første gang etablerer sig på en landbrugsbedrift som driftsleder på bedriften, eller som har etableret en bedrift inden for de seneste fem år forud for den første ansøgning i henhold til grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning, jf. artikel 72, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013, og
b)
som ikke er ældre end 40 år i det år, hvor ansøgningen, jf. litra a), indgives.
3. Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere objektive og ikkediskriminerende kriterier for unge landbrugere, der ansøger om en betaling til unge landbrugere for så vidt angår passende kvalifikationer og/eller uddannelseskrav.
4. Med forbehold af anvendelse af finansiel disciplin, af nedsættelse af betalinger i overensstemmelse med artikel 11 og af lineære nedsættelser i overensstemmelse med artikel 7 i denne forordning og anvendelsen af artikel 63 i forordning (EU) nr. 1306/2013, ydes betalingen til unge landbrugere på årsbasis, når landbrugeren har aktiveret betalingsrettighederne, eller, i medlemsstater, der anvender artikel 36 i denne forordning, efter landbrugerens anmeldelse af støtteberettigede hektar.
5. Betalingen til unge landbrugere ydes pr. landbruger i en periode på højst fem år. Denne periode reduceres med det antal år, der er gået mellem etableringen som omhandlet i stk. 2, litra a), og den første indgivelse af ansøgningen om betaling til unge landbrugere.
6. Hvert år skal medlemsstater, der ikke anvender artikel 36, beregne summen af betalingen til unge landbrugere ved at gange antallet af rettigheder, som landbrugeren har aktiveret i henhold til artikel 32, stk. 1, med et tal, der svarer til:
a)
25 % af den gennemsnitlige værdi af de betalingsrettigheder (ejet eller forpagtet), som landbrugeren råder over, eller
b)
25 % af et beløb, der beregnes ved at dividere en fast procentdel af det nationale loft for kalenderåret 2019, jf. bilag II, med antallet af alle støtteberettigede hektar, der blev anmeldt i 2015 i overensstemmelse med artikel 33, stk. 1. Denne faste procentdel skal være lig med andelen af det nationale loft, der er tilbage for grundbetalingsordningen i overensstemmelse med artikel 22, stk. 1, for 2015.
7. Medlemsstater, der anvender artikel 36, skal hvert år beregne summen af betalingen til unge landbrugere ved at gange et tal, der svarer til 25 % af den generelle arealbetaling beregnet i overensstemmelse med artikel 36, med antallet af støtteberettigede hektar, som landbrugeren har anmeldt i overensstemmelse med artikel 36, stk. 2.
8. Uanset stk. 6 og 7 kan medlemsstaterne hvert år beregne summen af betalingen til unge landbrugere ved at gange et tal, der svarer til 25 % af den nationale gennemsnitlige betaling pr. hektar, med antallet af rettigheder, som landbrugeren har aktiveret i henhold til artikel 32, stk. 1, eller med antallet af støtteberettigede hektar, som landbrugeren har anmeldt i overensstemmelse med artikel 36, stk. 2.
Den nationale gennemsnitlige betaling pr. hektar beregnes ved at dividere det nationale loft for kalenderåret 2019, jf. bilag II, med antallet af støtteberettigede hektar, der blev anmeldt i 2015 i overensstemmelse med artikel 33, stk. 1, eller artikel 36, stk. 2.
9 Medlemsstaterne fastsætter én maksimumsgrænse for antallet af betalingsrettigheder, som landbrugeren har aktiveret, eller til antallet af støtteberettigede hektar anmeldt af landbrugeren. Denne grænse må ikke være under 25 eller over 90. Medlemsstaterne skal overholde denne grænse, når de anvender stk. 6, 7 og 8.
10. I stedet for anvende stk. 6-9 kan medlemsstaterne tildele et årligt fast beløb pr. landbruger, som beregnes ved at gange et fast antal hektar med et tal, der svarer til 25 % af den nationale gennemsnitlige betaling pr. hektar som fastsat i overensstemmelse med stk. 8.
Det faste antal hektar, der er omhandlet i første afsnit, beregnes ved at dividere det samlede antal støtteberettigede hektar, der er anmeldt i henhold til artikel 33, stk. 1, eller artikel 36, stk. 2, af unge landbrugere, der ansøger om en betaling til unge landbrugere i 2015, med det samlede antal unge landbrugere, der ansøger om denne betaling i 2015.
En medlemsstat kan foretage en ny beregning af det faste antal hektar i et hvilket som helst år efter 2015 i tilfælde af betydelige ændringer i antallet af unge landbrugere, der ansøger om betaling, eller i størrelsen af de unge landbrugeres bedrifter, eller begge dele.
Det årlige faste beløb, der kan ydes til en landbruger, må ikke overstige hans samlede grundbetalingsbeløb inden anvendelse af artikel 63 i forordning (EU) nr. 1306/2013 i det givne år.
11. For at beskytte modtagernes rettigheder og for at undgå forskelsbehandling tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om betingelserne for en juridisk persons berettigelse til at modtage betalingen til unge landbrugere.
Artikel 51
Finansielle bestemmelser
1. Med henblik på at finansiere betalingen til unge landbrugere benytter medlemsstaterne en procentdel, der ikke overstiger 2 %, af det årlige nationale loft, jf. bilag II. Medlemsstaterne underretter senest den 1. august 2014 Kommissionen om, hvilken procentsats der forventes at finansiere betalingen.
Medlemsstaterne kan senest den 1. august hvert år revidere deres forventede procentsats med virkning fra det efterfølgende år. De underretter Kommissionen om reviderede procentsats senest den 1. august året inden dets anvendelse.
2. Med forbehold af loftet på 2 % i stk. 1 i denne artikel, hvis summen af de betalinger til unge landbrugere, der er blevet ansøgt om i en medlemsstat i et givet år overstiger loftet i stk. 4, og hvis loftet er lavere end det maksimum, finansierer den pågældende medlemsstat forskellen ved at anvende artikel 30, stk. 7, første afsnit, litra f), i det relevante år, ved at anvende en lineær nedsættelse på alle betalinger, der ydes til alle landbrugere i henhold til artikel 32 eller artikel 36, stk. 2, eller ved begge metoder.
3. Hvis summen af de betalinger til unge landbrugere, der er blevet ansøgt om i en medlemsstat i et givet år overstiger loftet i stk. 4 i denne artikel, og hvis loftet er på 2 % af det årlige nationale loft i bilag II, anvender medlemsstaterne en lineær nedsættelse på betalinger, der ydes i henhold til artikel 50, for at overholde loftet.
4. På grundlag af den procentsats, som medlemsstaterne har oplyst i overensstemmelse med stk. 1 i denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastsætter de tilsvarende lofter for betalingen til unge landbrugere på årsbasis.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
AFSNIT IV
KOBLET STØTTE
KAPITEL 1
Frivillig koblet støtte
Artikel 52
Generelle regler
1. Medlemsstaterne kan yde koblet støtte til landbrugere på de betingelser, der fastsættes i dette kapitel (i dette kapitel benævnt "koblet støtte").
2. Koblet støtte kan ydes til følgende sektorer og produktioner: korn, oliefrø, proteinafgrøder, bælgplanter, hør, hamp, ris, nødder, stivelseskartofler, mælk og mejeriprodukter, frø, fåre- og gedekød, oksekød, olivenolie, silkeorme, tørret foder, humle, sukkerroer, sukkerrør og cikorie, frugt og grøntsager og lavskov med kort omdriftstid.
3. Koblet støtte kan kun ydes til de sektorer eller de regioner i en medlemsstat, hvor bestemte landbrugsmæssige driftsformer eller landbrugssektorer, der tilskrives særlig stor betydning af økonomiske, sociale eller miljømæssige årsager, er udsat for særlige vanskeligheder.
4. Uanset stk. 3 kan koblet støtte også ydes til landbrugere som:
a)
den 31. december 2014 har betalingsrettigheder i overensstemmelse med afsnit III, kapitel 3, afdeling 2 og artikel 71m i forordning (EF) nr. 1782/2003 og i overensstemmelse med artikel 60 og artikel 65, fjerde afsnit, i forordning (EF) nr. 73/2009, og
b)
ikke råder over støtteberettigede hektar, der kan aktivere betalingsrettigheder under grundbetalingsordningen, jf. kapitel 1 i afsnit III i denne forordning.
5. Koblet støtte kan kun ydes i det omfang, det er nødvendigt for at skabe et incitament til at bevare det nuværende produktionsniveau i de berørte sektorer eller regioner.
6. Koblet støtte udbetales årligt og ydes inden for definerede kvantitative grænser og på grundlag af fastsatte arealer og udbytter eller et fastsat antal dyr.
7. I tilfælde af en juridisk person eller en sammenslutning af fysiske eller juridiske personer kan medlemsstaterne anvende de grænser, der er omhandlet i stk. 6, for så vidt angår medlemmer af disse juridiske personer eller sammenslutninger, hvis den nationale lovgivning tillader de enkelte medlemmer at varetage rettigheder og forpligtelser svarende til dem, der indehaves af enkelte landbrugere med status som driftsleder, navnlig hvad angår deres økonomiske, sociale og skattemæssige status, forudsat at de har bidraget til at styrke de pågældende juridiske personers eller sammenslutningers landbrugsstrukturer.
8. Koblet støtte, der ydes i henhold til denne artikel, skal være i overensstemmelse med andre EU-foranstaltninger og -politikker.
9. For at sikre en effektiv og målrettet anvendelse af EU-midlerne og undgå dobbeltfinansiering under andre lignende støtteinstrumenter tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70, der fastsætter:
a)
betingelserne for at yde koblet støtte
b)
reglerne om sammenhæng med EU's øvrige foranstaltninger og kumulering af støtte.
Artikel 53
Finansielle bestemmelser
1. For at finansiere den koblede støtte kan medlemsstaterne beslutte senest den 1. august i det år, der går forud for det første år for gennemførelsen af sådan støtte, at anvende op til 8 % af deres årlige nationale loft, der er fastsat i bilag II.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte at anvende op til 13 % af det årlige nationale loft, der er fastsat i bilag II, forudsat at:
a)
de indtil den 31. december 2014:
i)
anvender den generelle arealbetalingsordning, som er fastsat i afsnit V i forordning (EF) nr. 73/2009
ii)
finansierer foranstaltninger i henhold til artikel 111 i nævnte forordning, eller
iii)
er omfattet af den undtagelse, der er fastsat i artikel 69, stk. 5, eller for Maltas vedkommende artikel 69, stk. 1, i nævnte forordning, og/eller
b)
de i mindst et år i perioden 2010-2014 totalt tildeler mere end 5 % af det beløb, der er til deres rådighed til direkte betalinger, jf. afsnit III, IV, med undtagelse af kapitel 1, afdeling 6, heraf, og afsnit V i forordning (EF) nr. 73/2009 til finansiering af:
i)
foranstaltninger i afsnit III, kapitel 2, afdeling 2, i forordning (EF) nr. 73/2009
ii)
støtten i nævnte forordnings artikel 68, stk. 1, litra a), nr. i)-iv), og stk. 1, litra b) og e), eller
iii)
foranstaltningerne i kapitel 1, med undtagelse af nævnte forordnings afsnit IV, afdeling 6.
3. Procentdelen af det i stk. 1 og 2 nævnte årlige nationale loft kan forhøjes med op til to procentpoint for de medlemsstater, som beslutter at anvende mindst 2 % af deres årlige nationale loft som fastsat i bilag II for at støtte produktionen af proteinafgrøder i henhold til dette kapitel.
4. Uanset stk. 1 og 2 kan medlemsstater, der i mindst et år i perioden 2010-2014 totalt tildeler mere end 10 % af det beløb, de havde til rådighed til direkte betalinger, jf. afsnit III, IV, med undtagelse af kapitel 1, afdeling 6, heraf, og V i forordning (EF) nr. 73/2009 til finansiering af:
a)
foranstaltningerne i afsnit III, kapitel 2, afdeling 2, i forordning (EF) nr. 73/2009
b)
tildeling af støtten i nævnte forordnings artikel 68, stk. 1, litra a), nr. i)-iv), og stk. 1, litra b) og e), eller
c)
foranstaltningerne i kapitel 1, med undtagelse af afsnit IV, afdeling 6, i nævnte forordning,
beslutte at bruge mere end 13 % af det årlige nationale loft i bilag II til denne forordning efter godkendelse fra Kommissionen i henhold til artikel 55 i denne forordning.
5. Uanset procentsatserne i stk. 1-4, kan medlemsstaterne vælge at anvende op til 3 mio. EUR om året til at finansiere koblet støtte.
6. Medlemsstaterne kan senest den 1. august 2016 genoverveje deres beslutning i henhold til stk. 1-3, og med virkning fra 2017 beslutte:
a)
at bevare, øge eller nedsætte den procentsats, der er fastsat i henhold til stk. 1, 2 og 3, inden for de deri grænser, og hvor det er relevant, eller at bevare eller nedsætte den procentsats, der er fastsat i henhold til stk. 4
b)
at ændre betingelserne for tildeling af støtten
c)
at ophøre med at yde støtte i henhold til dette kapitel.
7. På grundlag af den beslutning, hver enkelt medlemsstat træffer i henhold til denne artikels stk. 1-6, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastsætter de tilsvarende lofter for koblet støtte på årsbasis. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
Artikel 54
Anmeldelse
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen beslutningerne i artikel 53 inden de datoer, der er nævnt i den artikel. Med undtagelse af den beslutning, der er omhandlet i artikel 53, stk. 6, litra c), skal anmeldelsen indeholde oplysninger om de berørte regioner, de udvalgte driftsformer eller landbrugssektorer og størrelsen af den støtte, der skal ydes.
2. De beslutninger, der er omhandlet i artikel 53, stk. 2 og 4, eller i givet fald i artikel 53, stk. 4, litra a), skal også omfatte en detaljeret beskrivelse af den særlige situation i den berørte region og de særlige karakteristika for de driftsformer eller bestemte landbrugssektorer, som bevirker, at den procentsats, der er omhandlet i artikel 53, stk. 1, ikke er tilstrækkelig til at afhjælpe de vanskeligheder, der er omhandlet i artikel 52, stk. 3, og som begrunder en øget støtte.
Artikel 55
Kommissionens godkendelse
1. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter uden anvendelse af proceduren i artikel 71, stk. 2 eller 3, der godkender den beslutning, der er omhandlet i artikel 53, stk. 4, eller i givet fald artikel 53, stk. 6, litra a), hvis et af følgende behov i den berørte sektor eller region er påvist:
a)
behovet for at opretholde et vist niveau af specifik produktion på grund af manglende alternativer og mindske risikoen for nedlæggelse af produktionen med deraf følgende sociale og/eller miljømæssige problemer
b)
behovet for at sikre stabile forsyninger til den lokale forarbejdningsindustri og derved undgå de negative sociale og økonomiske konsekvenser af omstrukturering
c)
behovet for at kompensere for ulemper, der rammer landbrugere i en særlig sektor som følge af fortsatte forstyrrelser på det pågældende marked
d)
behovet for at gribe ind, hvis anden støtte, der er tilgængelig i henhold til denne forordning, forordning (EU) nr. 1305/2013 eller en godkendt statsstøtteordning, anses for at være utilstrækkelig til at dække de behov, der er omhandlet i litra a), b) og c) i dette stykke.
2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om proceduren for vurdering og godkendelse af beslutningerne i stk. 1 i denne artikel. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
KAPITEL 2
Afgrødespecifik betaling for bomuld
Artikel 56
Anvendelsesområde
Der ydes støtte til landbrugere, som producerer bomuld henhørende under KN-kode 5201 00, på de betingelser, der er fastsat i dette kapitel.
Artikel 57
Støtteberettigelse
1. Den afgrødespecifikke betaling for bomuld ydes pr. hektar støtteberettiget bomuldsareal. Arealet er kun støtteberettiget, hvis det hører til landbrugsarealer, som medlemsstaten har godkendt til bomuldsproduktion, er tilsået med sorter, der er godkendt af medlemsstaten og reelt høstes under normale vækstforhold.
Den afgrødespecifikke betaling for bomuld ydes for bomuld af sund og sædvanlig handelskvalitet.
2. Medlemsstaterne godkender de arealer og sorter, der er nævnt i stk. 1, i henhold til de bestemmelser og betingelser, der er nævnt i stk. 3.
3. For at sikre en effektiv forvaltning af den afgrødespecifikke betaling for bomuld tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om regler og betingelser for godkendelse af arealer og sorter til den afgrødespecifikke betaling for bomuld.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om proceduren for godkendelse af arealer og sorter til den afgrødespecifikke betaling for bomuld og om meddelelser til producenterne om denne godkendelse. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
Artikel 58
Basisarealer, fastsatte udbytter og referencebeløb
1. De nationale basisarealer fastsættes som følger:
-
Bulgarien: 3 342 ha
-
Grækenland: 250 000 ha
-
Spanien: 48 000 ha
-
Portugal: 360 ha.
2. De fastsatte udbytter i referenceperioden fastsættes som følger:
-
Bulgarien: 1,2 ton/ha
-
Grækenland: 3,2 ton/ha
-
Spanien: 3,5 ton/ha
-
Portugal: 2,2 ton/ha.
3. Størrelsen af den afgrødespecifikke betaling pr. hektar støtteberettiget areal beregnes ved at gange de udbytter, der er fastsat i stk. 2, med følgende referencebeløb:
-
Bulgarien: 584,88 EUR i 2015 og 649,45 EUR i 2016 og derefter.
-
Grækenland: 234,18 EUR
-
Spanien: 362,15 EUR
-
Portugal: 228,00 EUR.
4. Hvis det støtteberettigede bomuldsareal i en given medlemsstat og i et givet år overstiger det basisareal, der er fastsat i stk. 1, nedsættes den støtte, der er nævnt i stk. 3, for denne medlemsstat forholdsmæssigt med overskridelsen af basisarealet.
5. For at gøre det muligt at anvende den afgrødespecifikke betaling for bomuld tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om regler for betingelserne for ydelse af denne betaling, for kravene til støtteberettigelse og for dyrkningspraksis.
6. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om beregning af den nedsættelse, der er nævnt i stk. 4. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
Artikel 59
Godkendte brancheorganisationer
1. I dette kapitel forstås ved en "godkendt brancheorganisation" en retlig enhed, der består af bomuldsproducerende landbrugere og mindst én egreneringsvirksomhed, og hvis arbejde bl.a. består i:
a)
at medvirke til en bedre koordinering af den måde, bomulden bringes i omsætning på, især ved forsknings- og markedsundersøgelser
b)
at udarbejde standardkontrakter, der er i overensstemmelse med EU's regler
c)
at dirigere produktionen i retning af produkter, der er bedre tilpasset markedets behov og forbrugerefterspørgslen, især med hensyn til kvalitet og forbrugerbeskyttelse
d)
at opdatere metoder og måder at forbedre produktkvaliteten på
e)
at udvikle markedsføringsstrategier for at fremme afsætningen af bomuld ved hjælp af kvalitetscertificeringsordninger.
2. Den medlemsstat, hvor egreneringsvirksomhederne er etableret, godkender brancheorganisationer, som overholder de kriterier, der fastsættes i henhold til stk. 3.
3. For at gøre sikre en effektiv anvendelse af den afgrødespecifikke betaling for bomuld effektivt tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse artikel 70, der fastsætter:
a)
kriterier for godkendelse af brancheorganisationer
b)
forpligtelser for producenterne
c)
regler, der gælder, hvis en godkendt brancheorganisation ikke opfylder de i litra a) omhandlede kriterier.
Artikel 60
Ydelse af betaling
1. Landbrugere ydes den afgrødespecifikke betaling for bomuld pr. støtteberettiget hektar, jf. artikel 58.
2. Til landbrugere, der er medlemmer af en godkendt brancheorganisation, ydes den afgrødespecifikke betaling for bomuld pr. støtteberettiget hektar inden for det basisareal, der er fastsat i artikel 58, stk. 1, forhøjet med et beløb på 2 EUR.
AFSNIT V
ORDNING FOR MINDRE LANDBRUGERE
Artikel 61
Generelle regler
1. Medlemsstaterne kan fastlægge en ordning for mindre landbrugere i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i dette afsnit ("ordning for mindre landbrugere").
Landbrugere, der i 2015 råder over betalingsrettigheder (ejet eller forpagtet), eller, i medlemsstater, der anvender artikel 36, ansøger om den generelle arealbetalingsordning, og som opfylder minimumsbetingelserne i artikel 10, stk.1, kan vælge at deltage i ordningen for mindre landbrugere.
2. Betalinger under ordningen for mindre landbrugere erstatter de betalinger, der ydes i henhold til afsnit III og IV.
Første afsnit finder ikke anvendelse, når en medlemsstat vælgerbetalingsmetoden i artikel 63, stk. 2, første afsnit, litra a). I det tilfælde er betalingen underlagt de respektive betingelser fastsat i afsnit III og IV, jf. dog denne artikels stk. 3.
3. Landbrugere, der deltager i ordningen for mindre landbrugere, undtages fra de landbrugsmetoder, der er omhandlet i afsnit III, kapitel 3.
4. Der gives ikke i medfør af dette afsnit fordele til landbrugere, om hvem det er fastslået, at de efter den 18. oktober 2011 kunstigt har skabt betingelser for at få gavn af ordningen for mindre landbrugere.
Artikel 62
Deltagelse
1. Landbrugere, der ønsker at deltage i ordningen for mindre landbrugere, indsender en ansøgning inden en dato, som medlemsstaterne fastsætter, som dog ikke kan være senere end den 15. oktober 2015. Den dato, som medlemsstaterne fastsætter, kan dog ikke ligge tidligere end sidste frist for indgivelse af en ansøgning i henhold til grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning.
Landbrugere, der ikke senest den dato, som medlemsstaten har fastsat, har ansøgt om at deltage i ordningen for mindre landbrugere, som beslutter at trække sig efter denne dato, eller som er blevet udvalgt til at modtage støtte i henhold til artikel 19, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 1305/2013 vil ikke længere være berettiget til at deltage i ordningen.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstater fastsætte, at landbrugere, hvis direkte betalinger i henhold til afsnit III og IV er lavere end det maksimumbeløb, som medlemsstaten har fastsat i overensstemmelse med artikel 63, automatisk skal omfattes af ordningen for mindre landbrugere, medmindre de udtrykkeligt trækker sig senest den dato, som medlemsstaten har fastsat i overensstemmelse med stk. 1, eller i et efterfølgende år. Medlemsstater, der gør brug af denne mulighed, oplyser i god tid de relevante landbrugere om deres ret til at trække sig.
3. Hver medlemsstat sikrer, at landbrugerne får forelagt et overslag over størrelsen af den betaling, der er omhandlet i artikel 63, i god tid inden datoen for indgivelse af ansøgninger eller for tilbagetrækning, der fastsættes af denne medlemsstat.
Artikel 63
Betalingens størrelse
1. Medlemsstaterne fastsætter størrelsen af den årlige betaling for hver landbruger, der deltager i ordningen for mindre landbrugere, på et af følgende niveauer:
a)
et beløb, der ikke overstiger 25 % af den nationale gennemsnitlige betaling pr. støttemodtager, der fastsættes af medlemsstaterne på grundlag af det nationale loft, der er fastsat i bilag II for kalenderåret 2019, og antallet af landbrugere, der har anmeldt støtteberettigede hektar i henhold til artikel 33, stk. 1, eller artikel 36, stk. 2 i 2015
b)
et beløb svarende til den nationale gennemsnitlige betaling pr. hektar ganget med et tal svarende til et antal af hektar, der ikke overstiger fem, som skal fastsættes af medlemsstaterne. Den nationale gennemsnitlige betaling pr. hektar fastsættes af medlemsstaterne på grundlag af det nationale loft, der er fastsat i bilag II for kalenderåret 2019, og antallet af støtteberettigede hektar, der er anmeldt i 2015 i henhold til artikel 33, stk. 1, eller artikel 36, stk. 2.
Beløbet i første afsnit, litra a) eller b), er på mindst 500 EUR og højst 1 250 EUR.
Hvis anvendelsen af første afsnit, litra a) og b), medfører et beløb på under 500 EUR eller over 1 250 EUR, rundes beløbet henholdsvis op eller ned til minimums- eller maksimumsbeløbet.
2. Uanset stk. 1 kan en medlemsstat beslutte, at bevilge deltagende landbrugere:
a)
et beløb svarende til den samlede værdi af de betalinger, der tildeles landbrugeren hvert år i henhold til afsnit III og IV, eller
b)
et beløb svarende til den samlede værdi af de betalinger, der tildeles landbrugeren i 2015 i henhold til afsnit III og IV, som medlemsstaten kan tilpasse i de følgende år for forholdsmæssigt at tage ændringerne i det nationale loft i bilag II i betragtning.
Det i første afsnit, litra a) eller b), omhandlede beløb må ikke være højere end et beløb, som den pågældende medlemsstat har fastsat, som skal være mellem 500 EUR og 1 250 EUR.
Hvis anvendelsen af første afsnit, litra a) eller b) medfører et beløb under 500 EUR, kan den pågældende medlemsstat beslutte at runde dette beløb op til 500 EUR.
3. Uanset stk. 1 og 2 kan det i disse stykker omhandlede beløb i Cypern, Kroatien, Malta og Slovenien fastsættes til en værdi, som er lavere end 500 EUR, men ikke lavere end 200 EUR eller for så vidt angår Malta ikke lavere end 50 EUR.
Artikel 64
Særlige betingelser
1. Under deltagelsen i ordningen for mindre landbrugere skal landbrugerne:
a)
som minimum have et antal støtteberettigede hektar svarende til det antal betalingsrettigheder (ejet eller forpagtet), de råder over, eller til antallet af støtteberettigede hektar anmeldt i 2015 i overensstemmelse med artikel 36, stk. 2
b)
opfylde minimumskriterierne i artikel 10, stk. 1, litra b).
2. Betalingsrettigheder, der aktiveres i 2015 i henhold til artikel 32 og 33 af en landbruger, som deltager i ordningen for mindre landbrugere, betragtes som aktiverede betalingsrettigheder, så længe landbrugeren deltager i ordningen.
De betalingsrettigheder (ejet eller forpagtet), som en landbruger råder over under deltagelsen i ordningen, betragtes ikke som uudnyttede betalingsrettigheder, der skal tilbageføres til den nationale reserve eller de regionale reserver i overensstemmelse med artikel 31, stk. 1, litra b).
I medlemsstater, der anvender artikel 36, betragtes de støtteberettigede hektar, der er anmeldt i 2015 i overensstemmelse med artikel 36, stk. 2, af en landbruger, som deltager i ordningen for mindre landbrugere, som anmeldt for den periode, hvor landbrugeren deltager i ordningen.
3. Uanset artikel 34 kan betalingsrettigheder, som landbrugere, der deltager i ordningen for mindre landbrugere, råder over, ikke overdrages, medmindre der er tale om arv eller arveforskud.
Landbrugere, der ved arv eller arveforskud tildeles betalingsrettigheder fra en landbruger, der deltager i ordningen for mindre landbrugere, er berettigede til at deltage i ordningen, hvis de opfylder betingelserne for at modtage støtte under grundbetalingsordningen, og hvis de arver alle betalingsrettighederne tilhørende den landbruger, som de modtog betalingsrettighederne fra.
4. Hvis en medlemsstat vælger betalingsmetoden i artikel 63, stk. 2, første afsnit, litra a), uden at anvende det tredje afsnit i artikel 63, stk. 2, finder stk. 1 og 2 og stk. 3, første afsnit, i denne artikel ikke anvendelse.
5. Af hensyn til retssikkerheden tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om fastsættelse af betingelser for deltagelse i ordningen, hvis den deltagende landbrugers situation ændrer sig.
Artikel 65
Finansielle bestemmelser
1. Til finansiering af betalingerne i dette afsnit skal medlemsstaterne fratrække de beløb, der svarer til de beløb, som de mindre landbrugere er berettigede til, fra det samlede beløb, der er til rådighed for de respektive betalinger:
a)
i form af grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning, jf. afsnit III, kapitel 1
b)
som omfordelingsbetalinger, jf. afsnit III, kapitel 2
c)
som betaling til landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet, som omhandlet i afsnit III, kapitel 3
d)
som betaling for områder med naturlige begrænsninger, jf. afsnit III, kapitel 4
e)
som betaling til unge landbrugere, jf. afsnit III, kapitel 5, og
f)
som koblet støtte, som omhandlet i afsnit IV.
I tilfælde af medlemsstater, der har valgt at beregne betalingens størrelse i henhold til artikel 63, stk. 2, første afsnit, litra a), nedsættes de enkelte beløb forholdsmæssigt, hvis det samlede beløb for den enkelte landbruger overstiger det maksimumbeløb, de har fastsat.
2. Forskellen mellem summen af alle betalinger under ordningen for mindre landbrugere og det samlede beløb, der finansieres i henhold til stk. 1, finansieres på en eller flere af de følgende måder:
a)
ved at anvende artikel 30, stk. 7, i det relevante år
b)
ved at anvende de midler til finansiering af betalingen til unge landbrugere som fastsat i afsnit III, kapitel 5, og som er uudnyttede i det relevante år
c)
ved at anvende en lineær nedsættelse på alle betalinger, der ydes i overensstemmelse med artikel 32 eller 36.
3. Medmindre en medlemsstat har valgt at fastsætte størrelsen af den årlige betaling i henhold til artikel 63, stk. 2, første afsnit, litra a), skal de faktorer, som ligger til grund for fastsættelsen af beløbene i denne artikels stk. 1, være de samme i hele den periode, hvor landbrugeren deltager i ordningen for mindre landbrugere.
4. Hvis det samlede betalingsbeløb, som udbetales under ordningen for mindre landbrugere, overstiger 10 % af det årlige nationale loft i bilag II, skal medlemsstaterne anvende en lineær nedsættelse på de beløb, der betales i henhold til dette afsnit, for at overholde denne procentsats, medmindre de har fastsat betalingens størrelse i overensstemmelse med artikel 63, stk. 2, første afsnit, litra a), uden at anvende tredje afsnit i artikel 63, stk. 2.
Den samme undtagelse finder anvendelse for medlemsstater, der har fastsat betalingens størrelse i overensstemmelse med artikel 63, stk. 2, første afsnit, litra b), uden at anvende tredje afsnit i artikel 63, stk. 2, hvis nationale loft fastsat i bilag II for 2019 er højere end for 2015, og som anvender beregningsmetoden fastsat i artikel 25, stk. 1, eller i artikel 36, stk. 2.
AFSNIT VI
NATIONALE OMSTRUKTURERINGSPROGRAMMER FOR BOMULDSSEKTOREN
Artikel 66
Anvendelse af det årlige budget for omstruktureringsprogrammerne
1. For de medlemsstater, der har anvendt artikel 4, stk. 1, første afsnit, i forordning (EF) nr. 637/2008, overføres det relevante årlige budget, der er til rådighed i henhold til artikel 5, stk. 1, i nævnte forordning, med virkning fra den 1. januar 2014, og det skal udgøre yderligere EU-midler til foranstaltninger inden for rammerne af landdistriktsprogrammer, der finansieres i henhold til forordning (EU) nr. 1305/2013.
2. For de medlemsstater, der har anvendt artikel 4, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 637/2008, medtages det årlige budget, der er til rådighed i henhold til artikel 5, stk. 1, i nævnte forordning, med virkning fra den 1. januar 2017 i deres nationale lofter som fastsat i bilag II til denne forordning.
AFSNIT VII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
KAPITEL 1
Meddelelser og nødsituationer
Artikel 67
Meddelelseskrav
1. For at sikre den korrekte anvendelse af reglerne i denne forordning tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om de nødvendige foranstaltninger vedrørende medlemsstaternes meddelelser til Kommissionen i medfør af denne forordning eller med henblik på kontrol, overvågning, evaluering og revision af direkte betalinger, eller med henblik på at overholde kravene i internationale aftaler indgået ved en rådsafgørelse, herunder notifikationskrav i henhold til disse aftaler. Kommissionen tager i den forbindelse højde for behovet for data og samspillet mellem mulige datakilder.
De indsamlede oplysninger kan, hvis det er hensigtsmæssigt, videregives eller stilles til rådighed for internationale organisationer og kompetente myndigheder i tredjelande eller offentligheden, såfremt der tages hensyn til beskyttelse af personoplysninger og virksomhedernes legitime interesse i, at deres forretningshemmeligheder ikke røbes.
2. For at gøre de meddelelser, der er omhandlet i stk. 1, hurtige, effektive, pålidelige og omkostningseffektive tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om fastlæggelse af yderligere regler om:
a)
karakteren og typen af de oplysninger, der skal meddeles
b)
de kategorier af data, der skal behandles, og de maksimale opbevaringsperioder
c)
adgang til oplysninger eller informationssystemer, der stilles til rådighed
d)
vilkårene for offentliggørelse af oplysninger.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter:
a)
meddelelsesmetoderne
b)
regler for tilvejebringelse af de oplysninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne artikel
c)
ordninger for forvaltning af de oplysninger, der skal meddeles, samt regler om indhold, form, timing, hyppighed og frister for meddelelser
d)
procedurer for at overføre eller stille oplysninger og dokumenter til rådighed for medlemsstaterne, internationale organisationer, kompetente myndigheder i tredjelande eller offentligheden, såfremt der tages hensyn til beskyttelse af personoplysninger og landbrugernes virksomhedernes berettigede interesse i, at deres forretningshemmeligheder ikke røbes.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
Artikel 68
Behandling og beskyttelse af personoplysninger
1. Medlemsstaterne og Kommissionen indsamler personoplysninger med de formål, der er fastsat i artikel 67, stk. 1. De behandler ikke disse oplysninger på en måde, som er uforenelig med disse formål.
2. Når personoplysninger behandles med henblik på overvågning og evaluering som omhandlet i artikel 67, stk. 1, skal de anonymiseres og kun behandles i sammenfattet form.
3. Personoplysninger behandles i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF og forordning (EF) nr. 45/2001. Navnlig lagres sådanne oplysninger ikke i en form, der gør det muligt at identificere de registrerede, i længere tid, end det er nødvendigt af hensyn til de formål, hvortil de blev indsamlet, eller for hvilke de behandles yderligere; samtidig tages der hensyn til de minimumsopbevaringsperioder, der er fastlagt i gældende national ret og EU-ret.
4. Medlemsstaterne underretter de registrerede om, at deres personoplysninger kan blive behandlet af nationale og EU-organer i overensstemmelse med stk. 1, og at de i denne forbindelse nyder de rettigheder, der er fastsat i henholdsvis direktiv 95/46/EF og forordning (EF) nr. 45/2001.
5. Denne artikel er omfattet af artikel 111-114 i forordning (EU) nr. 1306/2013.
Artikel 69
Foranstaltninger til løsning af specifikke problemer
1. Med henblik på at løse specifikke problemer vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der er nødvendige og begrundede i akutte situationer. Sådanne gennemførelsesretsakter kan kun fravige denne forordnings bestemmelser i et omfang og tidsrum, der er strengt nødvendigt. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 71, stk. 2.
2. Når behørigt begrundede tilfælde af særligt hastende karakter kræver det, og med henblik på at løse specifikke problemer samtidig med at kontinuiteten i det direkte betalingssystem sikres i tilfælde af ekstraordinære omstændigheder, vedtager Kommissionen omgående gennemførelsesretsakter efter proceduren i artikel 71, stk. 3.
3. Foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til stk. 1 eller 2, forbliver gyldige i en periode på højst tolv måneder. Hvis de specifikke problemer, der er nævnt i disse stykker, fortsat findes efter denne periode, kan Kommissionen for at skabe en permanent løsning forelægge et relevant lovgivningsmæssigt forslag.
4. Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om foranstaltninger, der vedtages i henhold til stk. 1 eller 2, senest to dage efter deres vedtagelse.
KAPITEL 2
Delegerede beføjelser og gennemførelsesbestemmelser
Artikel 70
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter på de i denne artikel anførte betingelser tillægges Kommissionen.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 2, artikel 4, stk. 3, artikel 6, stk. 3, artikel 7, stk. 3, artikel 8, stk. 3, artikel 9, stk. 5, artikel 20, stk. 6, artikel 35, artikel 36, stk. 6, artikel 39, stk. 3, artikel 43, stk. 12, artikel 44, stk. 5, artikel 45, stk. 5 og 6, artikel 46, stk. 9, artikel 50, stk. 11, artikel 52, stk. 9, artikel 57, stk. 3, artikel 58, stk. 5, artikel 59, stk. 3, artikel 64, stk. 5, artikel 67, stk. 1 og 2, og artikel 73, tillægges Kommissionen for en periode på syv år fra den 1. januar 2014. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af syvårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 2, artikel 4, stk. 3, artikel 6, stk. 3, artikel 7, stk. 3, artikel 8, stk. 3, artikel 9, stk. 5, artikel 20, stk. 6, artikel 35, artikel 36, stk. 6, artikel 39, stk. 3, artikel 43, stk. 12, artikel 44, stk. 5, artikel 45, stk. 5 og 6, artikel 46, stk. 9, artikel 50, stk. 11, artikel 52, stk. 9, artikel 57, stk. 3, artikel 58, stk. 5, artikel 59, stk. 3, artikel 64, stk. 5, artikel 67, stk. 1 og 2, og artikel 73, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af den beføjelse, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 2, artikel 4, stk. 3, artikel 6, stk. 3, artikel 7, stk. 3, artikel 8, stk. 3, artikel 9, stk. 5, artikel 20, stk. 6, artikel 35, artikel 36, stk. 6, artikel 39, stk. 3, artikel 43, stk. 12, artikel 44, stk. 5, artikel 45, stk. 5 og 6, artikel 46, stk. 9, artikel 50, stk. 11, artikel 52, stk. 9, artikel 57, stk. 3, artikel 58, stk. 5, artikel 59, stk. 3, artikel 64, stk. 5, artikel 67, stk. 1 og 2, og artikel 73, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 71
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger. Denne komité er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Hvis komitéen i forbindelse med de retsakter, der er nævnt i artikel 24, stk. 11, artikel 31, stk. 2, og artikel 67, stk. 3, ikke afgiver udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011 sammenholdt med artikel 5 i nævnte forordning.
KAPITEL 3
Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser
Artikel 72
Ophævelse
1. Forordning (EF) nr. 637/2008 ophæves med virkning fra den 1. januar 2014.
Den gælder dog indtil den 31. december 2017 for medlemsstater, der har gjort brug af den mulighed, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, andet afsnit, i nævnte forordning.
2. Forordning (EF) nr. 73/2009 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til denne forordning eller til forordning (EU) nr. 1306/2013 og læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag XI i denne forordning, jf. dog stk. 3.
3. Henvisningerne i denne forordning til forordning (EF) nr. 73/2009 og forordning (EF) nr. 1782/2003 læses som henvisninger til disse forordninger, således som de var i kraft før deres ophævelse.
Artikel 73
Overgangsbestemmelser
For at sikre en gnidningsløs overgang fra den ordning, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 73/2009, til bestemmelserne i denne forordning tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 om de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte landbrugernes eventuelle erhvervede rettigheder og berettigede forventninger.
Artikel 74
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015.
Dog anvendes artikel 8, artikel 9, stk. 6, artikel 11, stk. 6, artikel 14, artikel 16, artikel 21, stk. 2 og 3, artikel 22, stk. 2, artikel 23, stk. 1, første afsnit, artikel 23, stk. 6, artikel 24, stk. 10, artikel 29, artikel 36, stk. 1, første afsnit, artikel 41, stk. 1, artikel 42, stk. 1, artikel 43, stk. 2 og 13, artikel 45, stk. 2, fjerde afsnit, artikel 46, stk. 2 og. 8, artikel 49, stk. 1, artikel 51, stk. 1, artikel 53, artikel 54, artikel 66, stk. 1, artikel 67 og 70 og artikel 72, stk. 1, fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2013.