ДИРЕКТИВА 2013/38/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 август 2013 година
за изменение на Директива 2009/16/ЕО относно държавния пристанищен контрол
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
На 23 февруари 2006 г. Международната организация на труда (МОТ) прие Морската трудова конвенция от 2006 г. (МТК от 2006 г.), водена от желанието да създаде единен съгласуван инструмент, в който са събрани, доколкото е възможно, всички актуални стандарти, съдържащи се в съществуващите международни конвенции и препоръки относно морския труд, както и основните принципи, заложени в други международни трудови конвенции.
(2)
Решение 2007/431/ЕО на Съвета (3) упълномощава държавите членки, в интерес на Европейските общности, да ратифицират МТК от 2006 г. Държавите членки следва да я ратифицират възможно най-скоро.
(3)
При извършването на държавен пристанищен контрол в съответствие с Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно държавния пристанищен контрол (4) във връзка с въпроси, уредени от конвенции, които те все още не са ратифицирали и съгласно които всички кораби подлежат на контрол от надлежно оправомощени длъжностни лица, когато са в пристанище на друга договаряща държава или страна, държавите членки следва да полагат всички усилия за спазване на процедурите и практиките, предвидени в посочените конвенции, и да се въздържат от изготвянето на доклади, свързани с държавния пристанищен доклад, за Международната морска организация (ИМО) и/или МОТ. Държавите членки, които все още не са ратифицирали дадена международна конвенция, влизаща в обхвата на Директива 2009/16/ЕО към момента на нейното влизане в сила, следва да положат всички усилия за установяване на сходни условия на борда на своите кораби в съответствие с изискванията на въпросната конвенция.
(4)
За да се осигури хармонизиран подход към ефективното прилагане на международните стандарти от страна на държавите членки при извършването на проверки както от държавата на знамето, така и от държавата на пристанището и за да се избегне евентуален конфликт между международното право и правото на Съюза, държавите членки следва да се стремят да ратифицират конвенциите или поне онези части от тях, които са от компетентността на Съюза, до датата на влизането им в сила.
(5)
МТК от 2006 г. определя морски трудови стандарти за всички морски лица, независимо от тяхното гражданство и от знамето на кораба, на който служат.
(6)
За целите на Директива 2009/16/ЕО за предпочитане е вместо да се дават определения за понятията „морско лице“ и „член на екипажа“, тяхното значение да се разбира за всеки случай според начина, по който понятието се определя или разбира в съответните международни конвенции. По-специално по въпроси, които са свързани с прилагането на МТК от 2006 г., понятието „член на екипажа“ следва да се разбира като означаващо „морско лице“ съгласно определението в МТК от 2006 г.
(7)
За всички въпроси, уредени от настоящата директива, които са свързани с прилагането на МТК от 2006 г., включително относно кораби, за които не се прилага Международният кодекс за управление на безопасността, всички споменавания в Директива 2009/16/ЕО на понятието „дружество“ следва да се разбират като означаващи „корабособственик“ съгласно определението в съответната разпоредба на МТК от 2006 г., тъй като то отговаря по-добре на конкретните цели на МТК от 2006 г.
(8)
Значителна част от стандартите на МТК от 2006 г. се прилагат в правото на Съюза чрез Директива 2009/13/ЕО на Съвета от 16 февруари 2009 г. за изпълнение на Споразумението, сключено между Асоциациите на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) относно Морската трудова конвенция от 2006 г. (5) и Директива 1999/63/ЕО на Съвета от 21 юни 1999 г. за изпълнение на Споразумението, сключено между Асоциациите на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Европейската федерация на транспортните работници (ETF) (6). Онези стандарти на МТК от 2006 г., които попадат в обхвата на Директива 2009/13/ЕО или Директива 1999/63/ЕО, следва да се прилагат от държавите членки в съответствие с посочените директиви.
(9)
По принцип мерките, приети за прилагане на настоящата директива, не следва в никакъв случай да служат като основание за държавите членки да понижат общото равнище на закрила на морските лица, които работят на кораби, плаващи под знамето на държава членка, съгласно приложимото социално право на Съюза.
(10)
МТК от 2006 г. съдържа разпоредби за правоприлагане, определящи отговорностите на държавите, които имат задължения да упражняват държавен пристанищен контрол. С оглед да се защити безопасността и да се избегне нарушаване на конкуренцията, държавите членки следва да имат право да проверяват спазването на разпоредбите на МТК от 2006 г. от всички кораби, които акостират в техните пристанища и места за заставане на котва, независимо от държавата, под чието знаме плават.
(11)
Държавният пристанищен контрол е уреден с Директива 2009/16/ЕО, която следва да включи МТК от 2006 г. сред конвенциите, чието прилагане се проверява от властите на държавите членки в техните пристанища.
(12)
При извършването на държавен пристанищен контрол в съответствие с Директива 2009/16/ЕО държавите членки следва да се съобразяват с разпоредбите на МТК от 2006 г., съгласно които морското трудово свидетелство и декларацията за спазване на морските трудови норми се признават като доказателство prima facie за спазването на изискванията на МТК от 2006 г.
(13)
Правото на Съюза следва също да отразява процедурите, определени в МТК от 2006 г., по отношение на разглеждането на подадени на сушата жалби във връзка с въпросите от обхвата на МТК от 2006 г.
(14)
С оглед осигуряване на еднакви условия за изпълнението на Директива 2009/16/ЕО, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Комисията следва да има право да приема изпълнителни актове: за изпълнение на методиката за разглеждане на общите параметри на риска във връзка по-специално с критериите за държавата на знамето и критериите за показателите на дружеството; за осигуряване на еднакви условия за обхвата на разширената проверка, включително рисковите области, които подлежат на проверка; осигуряване на еднакви условия за прилагане на процедурите за контрол и на проверките за сигурност на корабите; за създаване на хармонизиран електронен формат за докладването на жалби, свързани с МТК от 2006 г.; за изпълнение на хармонизирани процедури за докладване на явни нередности от страна на пилотите и пристанищните власти или органи, както и на последващите действия, предприети от държавите членки; и за установяване на условията за публикуване на информацията за дружества с ниски или много ниски показатели, критериите за събиране на съответните данни и честотата на актуализациите. Това е подчертано техническа задача, която трябва да се изпълни в контекста на принципите и критериите, установени от посочената директива. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7).
(15)
Комисията следва да не приема актове за изпълнение, свързани с методиката за разглеждане на общите параметри на риска във връзка по-специално с критериите за държавата на знамето и критериите за показателите на дружеството, с докладите на пилотите и пристанищните власти или органи, включително хармонизирани процедури за докладване на явни нередности от страна на пилотите и пристанищните власти или органи, както и на последващите действия, предприети от държавите членки, и с реда и условията на публикуване на информация за дружества с ниски или много ниски показатели, ако посоченият в настоящата директива комитет не даде становище по представения от Комисията проект за акт за изпълнение.
(16)
При определяне на правилата за изпълнение Комисията следва да взема предвид по-специално експертните знания и опита, придобити във връзка със системата за проверки в Съюза, и да използва експертните познания във връзка с Меморандума за разбирателство за държавния пристанищен контрол, подписан в Париж на 26 януари 1982 г., в неговата актуална версия („Парижкият МР“).
(17)
Правилата за изпълнение, в т.ч. позоваванията на инструкциите и насоките на Парижкия МР, следва да не възпрепятстват инспекторите и компетентния орган да упражняват професионална преценка и следва да не засягат гъвкавостта, предвидена в Директива 2009/16/ЕО.
(18)
Посочената в Директива 2009/16/ЕО база данни за проверките следва да се адаптира и развива в съответствие с измененията, въведени с настоящата директива, или с промените, приети в рамките на Парижкия МР.
(19)
Целта на Парижкия МР е да прекрати експлоатацията на кораби, които не отговарят на стандартите, чрез хармонизирана система на държавен пристанищен контрол, която включва координирана проверка на корабите, акостиращи в пристанищата и местата за заставане на котва, включително пристанищата на държавите членки, в региона на Парижкия МР. Тези проверки имат за цел да установят дали корабите спазват международните стандарти за безопасност, сигурност и опазване на околната среда и дали условията на живот и труд на морските лица са подходящи и отговарят на действащите международни конвенции. Когато се осъществяват проверки и се прави позоваване на инструкциите и насоките на Парижкия МР, следва да се отчита фактът, че тези инструкции и насоки са изготвени и приети, за да осигурят съгласуваност и да насочват проверките, така че да се осигури възможно най-голямо сближаване.
(20)
Проверката на условията на живот и труд на борда на морските лица и на тяхното обучение и квалификации, за да се провери дали отговарят на изискванията на МТК от 2006 г., налага инспекторите да притежават необходимото ниво на обучение. Европейската агенция по морска безопасност и държавите членки следва да поставят на преден план въпроса за обучение на инспектори с цел проверка на спазването на МТК от 2006 г.
(21)
С цел да се позволи на Комисията да актуализира бързо съответните процедури, като по този начин допринася за постигането на равностойни условия в корабоплаването в световен план, на Комисията следва да се делегира правомощието за приемане на актове съгласно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на измененията на приложение VI към Директива 2009/16/ЕО, съдържащо списъка с инструкции, приети с Парижкия МР, така че процедурите да продължат да се прилагат и изпълняват на териториите на държавите членки в съответствие с процедурите, договорени на международно равнище, и при спазване на съответните конвенции. От особена важност е по време на подготвителната работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(22)
Тъй като целите на настоящата директива не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки и могат поради мащаба или последиците на предлаганото действие да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(23)
Следователно Директива 2009/16/ЕО следва да бъде съответно изменена.
(24)
Съгласно член VIII МТК от 2006 г. влиза в сила 12 месеца след датата, на която са регистрирани ратификации от най-малко 30 членове на МОТ с общ дял 33 % от общия световен корабен тонаж. Това условие беше изпълнено на 20 август 2012 г. и МТК от 2006 г. влиза в сила на 20 август 2013 г.
(25)
Настоящата директива следва да влезе в сила в деня на влизане в сила на МТК от 2006 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 2009/16/ЕО
Директива 2009/16/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
точка 1 се изменя, както следва:
i)
буква ж) се заличава;
ii)
добавят се следните букви:
„и)
Морската трудова конвенция от 2006 г. (МТК от 2006 г.);
й)
Международната конвенция за контрол на вредните противообрастващи системи на корабите от 2001 г. (AFS 2001);
к)
Международната конвенция относно гражданската отговорност за щети, причинени от замърсяване с корабно гориво от 2001 г. („Конвенцията за корабното гориво от 2001 г..)“;
б)
добавят се следните точки:
„23.
„Морско трудово свидетелство“ означава свидетелството, посочено в правило 5.1.3 от МТК от 2006 г.
24.
„Декларация за спазване на морските трудови норми“ означава декларацията, посочена в правило 5.1.3 от МТК от 2006 г.“;
в)
добавя се следният параграф:
„Всички позовавания в настоящата директива на конвенции, международни кодекси и резолюции, включително и по отношение на свидетелства и други документи, се смятат за позовавания на тези конвенции, международни кодекси и резолюции в актуалните им версии.“
2)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. При извършване на проверка на кораб, плаващ под знамето на държава, която не е страна по дадена конвенция, държавите членки гарантират, че този кораб и неговият екипаж не са третирани по по-благоприятен начин в сравнение с кораб, плаващ под знамето на държава - страна по въпросната конвенция. Такъв кораб се подлага на по-задълбочена проверка съгласно процедурите, установени с Парижкия МР.“;
б)
добавя се следният параграф:
„5. Мерките, приети за прилагане на настоящата директива, не водят до понижаване на общото равнище на закрила на морските лица, произтичащо от социалното право на Съюза в областите, към които се прилага директивата, в сравнение с положението, което вече е установено във всяка държава членка. Ако при изпълнението на тези мерки компетентният орган на държавата на пристанището установи явно нарушение на правото на Съюза на борда на кораби, плаващи под знамето на държава членка, в съответствие с националното законодателство и практика той незабавно уведомява всякакви други имащи отношение компетентни органи с оглед предприемането на подходящи последващи действия.“
3)
В член 8 параграф 4 се заличава.
4)
В член 10 параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия за прилагане на методика за разглеждане на общи параметри на риска във връзка по-специално с критериите за държавата на знамето и критериите за показателите на дружеството. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 31, параграф 3“.
5)
В член 14 параграф 4 се заменя със следния текст:
„4. Обхватът на разширената проверка, включително рисковите области, които подлежат на проверка, е установен в приложение VII. Комисията може да приема подробни мерки с цел осигуряване на еднакви условия на прилагане на приложение VII. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 31, параграф 3.“
6)
В член 15 параграф 4 се заменя със следния текст:
„4. Комисията може да приема подробни мерки с цел осигуряване на еднакви условия на прилагане на процедурите, посочени в параграф 1, и на проверките за сигурност, посочени в параграф 2 от настоящия член. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 31, параграф 3.“
7)
В член 17 се добавят следните алинеи:
„Когато след по-задълбочена проверка се установи, че условията на живот и труд на кораба не съответстват на изискванията на МТК от 2006 г., инспекторът незабавно уведомява капитана на кораба за нередностите, както и за сроковете, в които те трябва да бъдат коригирани.
В случай че инспекторът сметне нередностите за значими или в случай че те се отнасят до евентуална жалба съгласно приложение V, част А, точка 19, инспекторът уведомява за нередностите и съответните организации на морски лица и корабособственици в държавата членка, в която е проведена инспекцията, и може:
а)
да уведоми представител на държавата на знамето;
б)
да предостави съответната информация на компетентните органи в следващото пристанище на акостиране.
Относно въпроси, свързани с МТК от 2006 г., държавата членка, в която се извършва проверката, има право да изпрати копие от доклада на инспектора, придружено от всички отговори на компетентните органи на държавата на знамето, получени в определения срок, на генералния директор на Международното бюро на труда с оглед на действия, които могат да бъдат сметнати за подходящи и целесъобразни, за да бъде гарантирано, че подобна информация се съхранява и че за нея са уведомени съответните страни, които могат да имат интерес да използват съответните процедури по обжалване.“
8)
В член 18 четвъртата алинея се заменя със следното:
„Самоличността на жалбоподателя не се разкрива пред капитана или собственика на съответния кораб. Инспекторът взема подходящите мерки, за да запази поверителността на жалби, подадени от морски лица, включително като гарантира поверителността при разпитването на морските лица.“
9)
Вмъква се следният член:
„Член 18а
Процедури за разглеждане на подадени на сушата жалби във връзка с МТК от 2006 г.
1. Жалба от морско лице, в която се твърди, че има нарушение на изискванията на МТК от 2006 г., включително на правата на морските лица, може да се подаде до инспектор в пристанището, в което е акостирал корабът на морското лице. В такива случаи инспекторът започва първоначално разследване.
2. Когато е уместно предвид естеството на жалбата, при първоначалното разследване се разглежда дали са следвани бордовите процедури за подаване на жалби, предвидени в правило 5.1.5 от МТК от 2006 г. Инспекторът може да проведе и задълбочена проверка в съответствие с член 13 от настоящата директива.
3. Инспекторът се стреми, според случая, да търси решение на жалбата в рамките на кораба.
4. Ако при разследването или проверката се установи неизправност, която попада в обхвата на член 19, се прилага същия член.
5. Когато не се прилага параграф 4 и на жалба от морско лице във връзка с въпроси, уредени от МТК от 2006 г. не е намерено решение на борда на кораба, инспекторът незабавно информира държавата на знамето и изисква от нея да представи в определен срок насоки и план за корективни действия. Докладът от всяка извършена проверка се вкарва по електронен път в базата данни за проверките, посочена в член 24.
6. Когато на жалба не е намерено решение в съответствие с параграф 5, държавата на пристанището представя копие от доклада на инспектора на генералния директор на Международното бюро по труда, заедно с всички отговори на компетентния орган на държавата на знамето, получени в определения срок. Съответните организации на морските лица и на корабособствениците в държавата на пристанището също биват информирани. Освен това на генералния директор на Международното бюро по труда редовно се представят статистически данни и информация относно жалбите, на които е намерено решение.
Тези статистически данни и информация се предоставят, за да може, въз основа на подходящи и целесъобразни мерки, тази информация да се съхрани и доведе до знанието на съответните страни, включително организациите на морските лица и на корабособствениците, които могат да имат интерес да използват съответните процедури по обжалване.
7. За да се осигурят еднакви условия на прилагане на настоящия член, на Комисията се предоставят изпълнителни правомощия по отношение на установяването на хармонизиран електронен формат и процедура за докладване на последващите действия от страна на държавите членки. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 31, параграф 3.
8. Настоящият член не засяга разпоредбите на член 18. Четвърта алинея от член 18 се прилага и за жалби, свързани с въпроси, уредени от МТК от 2006 г.“
10)
Член 19 се изменя, както следва:
а)
вмъква се следният параграф:
„2a. Когато условията на живот и труд на борда представляват явна заплаха за безопасността, здравето или сигурността на морските лица или неизправностите представляват тежко или многократно нарушение на изискванията на МТК от 2006 г. (включително на правата на морските лица), компетентният орган на държавата на пристанището, в което се проверява корабът, прави необходимото корабът да бъде задържан или да бъде спряна операцията, по време на която са били открити неизправностите.
Заповедта за задържане или спиране на операцията се отменя само след отстраняване на тези неизправности или ако компетентният орган е одобрил план за действие за отстраняване на неизправностите и са му представени доказателства, че планът ще бъде приложен в кратък срок. Преди да одобри план за действие, инспекторът може да се консултира с държавата на знамето.“;
б)
параграф 6 се заменя със следното:
„6. В случай на задържане компетентният орган незабавно уведомява, в писмена форма и с приложен доклад от извършената проверка, администрацията на държавата на знамето или - когато това е невъзможно - консула, или в негово отсъствие - най-близкия дипломатически представител на тази държава, за всички обстоятелства, при които дадена намеса е била счетена за необходима. Освен това според случая се уведомяват и определените контрольори или признати организации, на които е възложено издаването на свидетелства за клас или задължителни свидетелства съгласно конвенциите. Освен това, ако корабът не може да напусне пристанището поради тежко или многократно нарушение на изискванията на МТК от 2006 г. (включително на правата на морските лица) или тъй като условията на живот и труд на борда представляват явна заплаха за безопасността, здравето или сигурността на морските лица, компетентният орган незабавно уведомява за това държавата на знамето и поканва представител на държавата на знамето да присъства, ако това е възможно, като изисква от държавата на знамето да действа в определен срок. Компетентният орган незабавно информира за това съответните организации на морските лица и на корабособствениците в държавата на пристанището, в която е извършена проверката.“
11)
В член 23 параграф 5 се заменя със следното:
„5. На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия да приема мерки за прилагане на настоящия член, в т.ч. хармонизирани процедури за докладване на явни нередности от страна на пилотите и пристанищните власти или органи, както и на последващите действия, предприети от държавите членки. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 31, параграф 3.“
12)
В член 27 втората алинея се заменя със следното:
„На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия за установяване на условията за публикуване на информацията, посочена в първата алинея, критериите за събиране на съответните данни и честотата на актуализациите. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 31, параграф 3.“
13)
Вмъкват се следните членове:
„Член 30а
Делегирани актове
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 30б във връзка с изменения на приложение VI, за да добавя към списъка, съдържащ се в посоченото приложение, нови инструкции, свързани с държавния пристанищен контрол, приети от организацията на Парижкия МР.
Член 30б
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 30а, за срок от пет години, считано от 20 август 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава с мълчаливо съгласие за периоди с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 30а, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. Решението за оттегляне прекратява делегирането на правомощието, посочено в това решение. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 30а, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и на Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
14)
Член 31 се заменя със следното:
„Член 31
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден с член 3 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета (8). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Ако комитетът не даде становище по даден проект на акт за изпълнение, който се приема съответно по член 10, параграф 3, член 23, параграф 5 и член 27, втора алинея, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
15)
Член 32 се заличава.
16)
Член 33 се заменя със следното:
„Член 33
Правила за изпълнение
При определяне на правилата за изпълнение, посочени в член 10, параграф 3, член 14, параграф 4, член 15, параграф 4, член 18а, параграф 7, член 23, параграф 5 и член 27, в съответствие с процедурите, посочени в член 31, параграф 3, Комисията следи специално тези правила да отчитат експертните познания и опит, придобити във връзка със системата за проверки в Съюза и използващи експертния опит на Парижкия МР.“
17)
Приложение I, част II, точка 2Б се изменя, както следва:
а)
петото тире се заменя със следното:
„-
Корабите, които са били предмет на доклад или жалба, включително подадена на сушата жалба, от капитана, член на екипажа или друго лице или организация, имащи законен интерес от безопасната експлоатация на кораба, условията на живот и работа на борда или предпазването от замърсяване, освен ако засегнатата държава членка не смята доклада или жалбата като явно неоснователни.“;
б)
добавя се следното тире:
„-
Корабите, за които е одобрен план за действие за отстраняване на нередностите, както е посочено в член 19, параграф 2а, но чието изпълнение не е проверено от инспектор.“
18)
Приложение IV се изменя, както следва:
а)
точки 14, 15 и 16 се заменят със следното:
„14.
Медицински свидетелства (вж. МТК от 2006 г.).
15.
Таблица с условията за работа на борда на кораба (вж. МТК от 2006 г. и STCW 78/95).
16.
Записи с работното време и времето за почивка на моряците (вж. МТК от 2006 г.).“;
б)
добавят се следните точки:
„45.
Морско трудово свидетелство.
46.
Декларация за спазване на морските трудови норми, части I и II.
47.
Международен сертификат за противообрастващи системи.
48.
Свидетелство за наличието на застраховка или друго финансово обезпечаване на гражданската отговорност за щети от замърсяване с корабно гориво.“
19)
В приложение V, част А се добавят следните точки:
„16.
Документите, изисквани съгласно МТК от 2006 г., не се представят или поддържат, или се поддържат неправилно, или представените документи не съдържат информацията, изисквана от МТК от 2006 г., или са невалидни по други причини.
17.
Условията на живот и труд на кораба не съответстват на изискванията на МТК от 2006 г.
18.
Има разумни основания да се смята, че корабът е сменил знамето си с цел избягване на спазването на МТК от 2006 г.
19.
Подадена е жалба, че конкретни условия на живот и труд на кораба не съответстват на изискванията на МТК от 2006 г.“
20)
Приложение Х, точка 3.10 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Области, попадащи в обхвата на МТК от 2006 г.“;
б)
добавят се следните точки:
„8.
Условията на борда представляват явна заплаха за безопасността, здравето или сигурността на морските лица.
9.
Нередността представлява тежко или многократно нарушение на изискванията на МТК от 2006 г. (включително на правата на морските лица) по отношение на условията на живот и труд на морските лица на кораба, предвидени в морското трудово свидетелство и декларацията за спазване на морските трудови норми на кораба.“
Член 2
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива до 21 ноември 2014 г. Те незабавно информират Комисията за текста на тези разпоредби. Когато държавите членки приемат тези мерки, те съдържат позоваване на настоящата директива или се придружават от такова позоваване при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
2. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните мерки на националното право, които приемат в приложното поле на настоящата директива.
Член 3
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на 20 август 2013 г. - датата на влизане в сила на МТК от 2006 г.
Член 4
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 12 август 2013 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2013/38/EU
af 12. august 2013
om ændring af direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 23. februar 2006 vedtog Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold (MLC 2006) med ønsket om at skabe et enkelt, sammenhængende dokument, der så vidt muligt omfatter alle ajourførte standarder fra eksisterende internationale konventioner og henstillinger vedrørende søfarendes arbejdsforhold samt de grundlæggende principper, der er fastsat i andre internationale arbejdskonventioner.
(2)
Ved Rådets beslutning 2007/431/EF (3) fik medlemsstaterne bemyndigelse til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at ratificere MLC 2006. Medlemsstaterne bør derfor ratificere den så hurtigt som muligt.
(3)
Når medlemsstaterne udfører havnestatskontrol i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF af 23. april 2009 om havnestatskontrol (4) vedrørende forhold, der er omfattet af konventioner, som de endnu ikke har ratificeret, og som fastsætter, at alle skibe skal underkastes kontrol af behørigt bemyndigede embedsmænd, når de befinder sig i en anden kontraherende stats eller parts havn, bør de gøre deres yderste for at overholde procedurer og praksis efter disse konventioner og bør således afholde sig fra at udarbejde rapporter af betydning for havnestatskontrol til Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) og/eller ILO. De medlemsstater, som endnu ikke har ratificeret en international konvention, der er dækket af direktiv 2009/16/EF, når den træder i kraft, bør gøre deres yderste for at etablere lignende vilkår om bord på deres skibe i overensstemmelse med kravene i konventionen.
(4)
For at sikre en harmoniseret tilgang til effektiv håndhævelse af de internationale standarder blandt medlemsstaterne, når de udfører såvel flagstats- som havnestatskontroller, og for at undgå konflikter mellem international ret og EU-ret bør medlemsstaterne tilstræbe at ratificere konventionerne senest den dato, hvor de træder i kraft, i det mindste de dele af konventionerne, der hører ind under Unionens kompetence.
(5)
MLC 2006 fastlægger arbejdsstandarder for alle søfarende uanset deres nationalitet og flaget på det skib, de arbejder på.
(6)
I stedet for at definere termerne »søfarende« og »besætning« er det i direktiv 2009/16/EF at foretrække, at disse termer i de enkelte tilfælde forstås i overensstemmelse med den måde, som de er defineret eller forstået på i de relevante internationale konventioner. Navnlig for så vidt angår spørgsmål vedrørende håndhævelsen af MLC 2006, bør termen »besætning« forstås som en henvisning til »søfarende« som defineret i MLC 2006.
(7)
For så vidt angår spørgsmål omfattet af nærværende direktiv vedrørende håndhævelsen af MLC 2006, herunder for skibe, som den internationale kode for sikker skibsdrift ikke finder anvendelse på, bør henvisninger i direktiv 2009/16/EF til »rederi« forstås som »reder« som defineret af den relevante bestemmelse i MLC 2006, eftersom sidstnævnte definition bedre passer til de specifikke behov i MLC 2006.
(8)
En væsentlig del af normerne i MLC 2006 gennemføres i EU-retten ved hjælp af Rådets direktiv 2009/13/EF af 16. februar 2009 om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners' Associations (ECSA) og European Transport Workers' Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006 (5) og Rådets direktiv 1999/63/EF af 21. juni 1999 om gennemførelse af den aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for søfarende, som er indgået mellem European Community Shipowners' Association (ECSA) og Federation of Transport Workers' Unions in the European Union (FST) (6). De normer i MLC 2006, som er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2009/13/EF og/eller direktiv 1999/63/EF, bør gennemføres af medlemsstaterne i overensstemmelse med disse direktiver.
(9)
Som generelt princip bør de foranstaltninger, der vedtages med henblik på dette direktivs gennemførelse, under ingen omstændigheder anvendes af medlemsstater som begrundelse for at sænke det generelle niveau for beskyttelse af søfarende om bord på skibe, der fører en medlemsstats flag, i henhold til Unionens gældende sociallovgivning.
(10)
MLC 2006 indeholder håndhævelsesbestemmelser, som definerer staters ansvar for udøvelse af havnestatskontrolforpligtelser. Af hensyn til sikkerheden og for at undgå konkurrenceforvridninger bør medlemsstaterne have lov til at kontrollere overholdelsen af bestemmelserne i MLC 2006 på alle skibe, der anløber deres havne og ankerpladser, uanset hvilket flag skibene fører.
(11)
Havnestatskontrol er omhandlet i direktiv 2009/16/EF, som bør nævne MLC 2006 blandt de konventioner, hvis gennemførelse kontrolleres af medlemsstaternes myndigheder i deres havne.
(12)
Når medlemsstaterne udøver havnestatskontrol i overensstemmelse med direktiv 2009/16/EF, bør de tage hensyn til de bestemmelser i MLC 2006, som fastsætter, at certifikatet vedrørende søfarendes arbejdsforhold og overensstemmelseserklæringen vedrørende søfarendes arbejdsforhold skal accepteres som umiddelbart bevis for, at kravene i MLC 2006 er overholdt.
(13)
EU-retten bør også afspejle de procedurer, der fastlægges i MLC 2006, hvad angår håndtering af klager i land vedrørende de forhold, der er omhandlet i MLC 2006.
(14)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af direktiv 2009/16/EF bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Kommissionen bør have beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter: til at gennemføre en metode til overvejelse af generiske risikoparametre, der navnlig vedrører flagstatskriterierne og kriterierne for rederiets præstationer; til at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af udvidede inspektioner, herunder hvilke risikoområder, der er omfattet; til at sikre ensartet anvendelse af procedurerne for kontrol med skibe og med sikringskontrollen; til at fastlægge et harmoniseret elektronisk format for indberetning af klager angående MLC 2006; til at gennemføre harmoniserede procedurer for lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetning af åbenbare uregelmæssigheder og af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne; og til at fastlægge de nærmere ordninger vedrørende offentliggørelse af oplysninger om rederier med et lavt og meget lavt præstationsniveau, kriterierne for sammenfatning af de relevante data og ajourføringshyppigheden. Dette er en særdeles teknisk opgave, der skal gennemføres inden for rammerne af de principper og kriterier, der fastlægges ved nævnte direktiv. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (7).
(15)
Gennemførelsesretsakter vedrørende metoden til overvejelse af generiske risikoparametre, der navnlig angår flagstatskriterierne og kriterierne for rederiets præstationer, vedrørende lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetninger, herunder harmoniserede procedurer for lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetning af åbenbare uregelmæssigheder og af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne, og vedrørende de nærmere ordninger for offentliggørelsen af oplysninger om rederier med et lavt eller meget lavt præstationsniveau, bør ikke vedtages af Kommissionen, hvis det i dette direktiv omhandlede udvalg ikke afgiver nogen udtalelse om det udkast til gennemførelsesretsakt, som Kommissionen har forelagt.
(16)
Kommissionen bør i forbindelse med udarbejdelsen af gennemførelsesbestemmelser tage særligt hensyn til den viden og de erfaringer, der er opnået med inspektionssystemet i Unionen, og bygge videre på ekspertisen fra Paris-memorandummet om havnestatskontrol, undertegnet den 26. januar 1982 i Paris (»Paris MOU«), i sin ajourførte udgave.
(17)
Gennemførelsesbestemmelserne, herunder henvisninger til Paris MOU-instrukser og -retningslinjer, bør ikke være til hinder for, at inspektørerne eller den kompetente myndighed kan foretage et fagligt skøn, eller berøre den fleksibilitet, der er hjemlet i direktiv 2009/16/EF.
(18)
Den inspektionsdatabase, der er omhandlet i direktiv 2009/16/EF, bør tilpasses og udvikles i overensstemmelse med de ændringer, der er indført ved dette direktiv, eller ændringer, der er vedtaget inden for rammerne af Paris MOU.
(19)
Paris MOU sigter mod at eliminere anvendelsen af skibe, der ikke overholder standarderne, ved hjælp af et harmoniseret havnestatskontrolsystem omfattende koordineret inspektion af skibe, der anløber havne, herunder medlemsstaternes havne, i Paris MOU-regionen. Disse inspektioner har til formål at kontrollere, at skibe opfylder internationale sikkerheds- og miljøstandarder, og at de søfarende har passende leve- og arbejdsvilkår, i overensstemmelse med gældende internationale konventioner. Når der foretages inspektioner og henvises til Paris MOU-instrukser og -retningslinjer, bør der tages hensyn til, at disse instrukser og retningslinjer er udviklet og vedtaget for at sikre sammenhæng og for at skabe retningslinjer for inspektionerne med henblik på at fremme den højest mulige grad af konvergens.
(20)
Inspektion af søfarendes leve- og arbejdsvilkår om bord og af deres uddannelse og kvalifikationer med det formål at kontrollere, at disse overholder kravene i MLC 2006, nødvendiggør tilstrækkelig uddannelse af inspektørerne. Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed og medlemsstaterne bør fremme spørgsmålet om uddannelse af inspektører med henblik på at undersøge overholdelsen af MLC 2006.
(21)
For at Kommissionen hurtigt kan ajourføre de relevante procedurer og dermed bidrage til at sikre lige konkurrencevilkår for skibsfarten på verdensplan, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændring af bilag VI til direktiv 2009/16/EF, som indeholder listen over de instrukser, der er vedtaget som led i Paris MOU, med henblik på at sikre, at procedurerne forbliver gældende og kan håndhæves inden for medlemsstaternes område i overensstemmelse med de internationale aftaler og de relevante konventioner. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(22)
Målene for dette direktiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(23)
Direktiv 2009/16/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.
(24)
I henhold til artikel VIII træder MLC 2006 i kraft 12 måneder efter den dato, hvor der er registreret ratifikation af mindst 30 ILO-medlemmer med en samlet andel af verdens bruttotonnage for skibe på 33 %. Denne betingelse var opfyldt den 20. august 2012 og MLC 2006 træder i kraft den 20. august 2013.
(25)
Dette direktiv bør træde i kraft på samme dato som MLC 2006 -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Ændring af direktiv 2009/16/EF
I direktiv 2009/16/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 2 foretages følgende ændringer:
a)
I nr. 1 foretages følgende ændringer:
i)
Litra g) udgår.
ii)
Følgende litraer tilføjes:
»i)
konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold (MLC 2006)
j)
den internationale konvention af 2001 om begrænsning af skadelige antifoulingsystemer på skibe (AFS 2001)
k)
den internationale konvention af 2001 om civilretligt ansvar for forureningsskader forårsaget af bunkerolie (bunkeroliekonventionen, 2001).«
b)
Følgende numre indsættes:
»23)
»certifikat vedrørende søfarendes arbejdsforhold«: det certifikat, der er omhandlet i forskrift 5.1.3 i MLC 2006
24)
»overensstemmelseserklæring vedrørende søfarendes arbejdsforhold«: den erklæring, der er omhandlet i forskrift 5.1.3 i MLC 2006.«
c)
Følgende stykke tilføjes:
»Alle henvisninger i dette direktiv til de konventioner, internationale kodekser og resolutioner, herunder for certifikater og andre dokumenter, er henvisninger til disse konventioner, internationale kodekser og resolutioner i deres ajourførte affattelser.«
2)
I artikel 3 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 3 affattes således:
»3. Ved inspektion af et skib, hvis flagstat ikke er part i en konvention, sørger medlemsstaterne for, at dette skib og dets besætning ikke behandles gunstigere end et skib, hvis flagstat er part i konventionen. Et sådant skib underkastes en mere detaljeret inspektion i overensstemmelse med de procedurer, der er opstillet under Paris MOU.«
b)
Følgende stykke tilføjes:
»5. Foranstaltninger, der er vedtaget med henblik på dette direktivs gennemførelse, må ikke føre til, at det generelle niveau for beskyttelse af søfarende i henhold til EU's sociallovgivning sænkes på områder, hvor dette direktiv finder anvendelse, i forhold til den allerede eksisterende situation i hver medlemsstat. Hvis den kompetente myndighed i havnestaten i forbindelse med gennemførelsen af disse foranstaltninger får kendskab til en klar overtrædelse af EU-retten om bord på skibe, der fører en medlemsstats flag, skal den i overensstemmelse med national ret og praksis straks underrette enhver anden relevant kompetent myndighed med henblik på, at der træffes eventuelle yderligere foranstaltninger.«
3)
Artikel 8, stk. 4, udgår.
4)
Artikel 10, stk. 3, affattes således:
»3. Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at gennemføre en metode til overvejelse af generiske risikoparametre, der navnlig vedrører flagstatskriterierne og kriterierne for rederiets præstationer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«.
5)
Artikel 14, stk. 4, affattes således:
»4. Det er fastsat i bilag VII, hvad en udvidet inspektion omfatter, herunder også hvilke risikoområder der er omfattet. Kommissionen kan vedtage detaljerede foranstaltninger for at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af bilag VII. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«.
6)
Artikel 15, stk. 4, affattes således:
»4. Kommissionen kan vedtage detaljerede foranstaltninger for at sikre ensartet anvendelse af procedurerne i nærværende artikels stk. 1 og af sikringskontrollen i nærværende artikels stk. 2. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«.
7)
I artikel 17 tilføjes følgende stykker:
»Kan leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet efter en mere detaljeret inspektion ikke betragtes som værende i overensstemmelse med kravene i MLC 2006, meddeler inspektøren straks disse mangler til skibets fører sammen med en tidsfrist for afhjælpning heraf.
I tilfælde af, at inspektøren anser sådanne mangler for væsentlige, eller de vedrører en mulig klage i medfør af bilag V, del A, punkt 19, meddeler inspektøren ligeledes manglerne til de søfarendes og redernes relevante organisationer i den medlemsstat, hvor inspektionen blev foretaget, og kan:
a)
underrette en repræsentant for flagstaten
b)
give de kompetente myndigheder i den næste anløbshavn de relevante oplysninger.
I sager vedrørende MLC 2006 har den medlemsstat, hvor inspektionen bliver gennemført, ret til at fremsende en kopi af inspektørens rapport, der skal ledsages af eventuelle svar, som er modtaget fra de kompetente myndigheder i flagstaten inden for de angivne frister, til generaldirektøren for Det Internationale Arbejdsbureau, så denne kan foretage, hvad der anses for hensigtsmæssigt og nødvendigt for at sikre, at disse oplysninger registreres og meddeles til de parter, som kan være interesserede i at gøre brug af de relevante klageprocedurer.«.
8)
Artikel 18, stk. 4, affattes således:
»Klagerens identitet må ikke afsløres over for skibets fører eller reder. Skibsinspektøren foretager det fornødne for at sikre fortroligheden i forbindelse med klager fra søfarende, herunder at sikre fortrolig behandling af eventuelle samtaler med søfarende.«.
9)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 18a
Behandling af klager i land i henhold til MLC 2006
1. Klager fra en søfarende med påstand om en overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder) kan indgives til en skibsinspektør i den havn, hvor den søfarendes skib er anløbet. I sådanne tilfælde forestår skibsinspektøren en indledende undersøgelse.
2. Når det er hensigtsmæssigt i betragtning af klagens art, tages der i den indledende undersøgelse hensyn til, om procedurerne for klager om bord, som fastsat i forskrift 5.1.5 i MLC 2006, er blevet fulgt. Skibsinspektøren kan også foretage en mere detaljeret inspektion i overensstemmelse med nærværende direktivs artikel 13.
3. Når det er hensigtsmæssigt, søger skibsinspektøren at fremme en løsning af klagen om bord.
4. I tilfælde af, at undersøgelsen eller inspektionen afslører en uoverensstemmelse, der falder ind under anvendelsesområdet for artikel 19, finder nævnte artikel anvendelse.
5. Hvis stk. 4 ikke finder anvendelse, og en klage fra en søfarende vedrørende forhold, der er omhandlet i MLC 2006, ikke løses om bord, underretter skibsinspektøren straks flagstaten med henblik på at opnå råd og en udbedrende handlingsplan, der fremsendes af flagstaten, inden for en angiven tidsfrist. En rapport om enhver inspektion, der er foretaget, fremsendes elektronisk til inspektionsdatabasen omhandlet i artikel 24.
6. Hvis klagen ikke løses som følge af foranstaltninger truffet i overensstemmelse med stk. 5, fremsender havnestaten en kopi af skibsinspektørens rapport til generaldirektøren for Det Internationale Arbejdsbureau, ledsaget af samtlige svar, der er modtaget inden for den angivne tidsfrist fra flagstatens kompetente myndighed. De søfarendes og redernes relevante organisationer i havnestaten underrettes tilsvarende. Endvidere fremsender havnestaten regelmæssigt statistikker og oplysninger vedrørende de klager, der er løst, til generaldirektøren for Det Internationale Arbejdsbureau.
Sådanne fremsendelser udføres for, at der på grundlag af passende og hensigtsmæssige foranstaltninger kan føres en fortegnelse over sådanne oplysninger, og at de meddeles parterne, herunder de søfarendes og redernes organisationer, som kan være interesserede i at gøre brug af de relevante klageprocedurer.
7. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af nærværende artikel tillægges Kommissionen gennemførelsesbeføjelser til at fastlægge et harmoniseret elektronisk format og en harmoniseret procedure for indberetning af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.
8. Nærværende artikel berører ikke artikel 18. Artikel 18, stk. 4, finder også anvendelse på klager vedrørende forhold, der er omhandlet i MLC 2006.«.
10)
I artikel 19 foretages følgende ændringer:
a)
Følgende stykke indsættes:
»2a. Når leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet udgør en åbenbar fare for de søfarendes sikkerhed eller sundhed, eller fejl og mangler udgør en alvorlig eller gentagen overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder), sikrer havnestatens kompetente myndighed, dér hvor skibet bliver inspiceret, at skibet tilbageholdes, eller at den operation, i forbindelse med hvilken fejlene og manglerne blev konstateret, afbrydes.
Tilbageholdelsen eller afbrydelsen af en operation ophæves ikke, før disse fejl og mangler er blevet udbedret, eller før den kompetente myndighed har godkendt en handlingsplan med henblik på at udbedre disse fejl og mangler og finder det godtgjort, at planen vil blive gennemført hurtigst muligt. Inden handlingsplanen accepteres, kan skibsinspektøren konsultere flagstaten.«
b)
Stk. 6 affattes således:
»6. I tilfælde af tilbageholdelse skal den kompetente myndighed straks skriftligt og ved samtidig fremsendelse af inspektionsrapporten underrette flagstatsadministrationen eller, hvis dette ikke er muligt, konsulen eller i dennes fravær den nærmeste diplomatiske repræsentant for nævnte stat, om alle de forhold, der lå til grund for indgrebet. Endvidere skal de bemyndigede skibsinspektører eller de anerkendte organisationer, der er ansvarlige for udstedelsen af klassificeringscertifikater eller myndighedscertifikater i overensstemmelse med konventionerne, også underrettes, når det er relevant. Hvis et skib er forhindret i at sejle på grund af en alvorlig eller gentagen overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder), eller fordi leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet udgør en åbenbar fare for de søfarendes sikkerhed eller sundhed, underretter den kompetente myndighed desuden straks flagstaten herom og opfordrer en repræsentant for flagstaten til at være til stede, hvis det er muligt, og anmoder flagstaten om at svare inden for en angiven tidsfrist. Den kompetente myndighed underretter også straks de søfarendes og redernes relevante organisationer i den havnestat, hvor inspektionen blev foretaget.«
11)
Artikel 23, stk. 5, affattes således:
»5. Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at vedtage foranstaltninger til gennemførelse af denne artikel, herunder harmoniserede procedurer for lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetning af åbenbare uregelmæssigheder og af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«
12)
Artikel 27, stk. 2, affattes således:
»Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at fastlægge de nærmere ordninger vedrørende offentliggørelse af oplysningerne i stk. 1, kriterierne for sammenfatning af de relevante data og ajourføringshyppigheden. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«
13)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 30a
Delegerede retsakter
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 30b vedrørende ændring af bilag VI med henblik på at føje instruktioner vedrørende havnestatskontrol vedtaget inden for rammerne af Paris MOU-organisationen til den liste, der er fastlagt i bilag VI.
Artikel 30b
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 30a, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 20. august 2013. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 30a omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 30a træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Denne frist forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.«.
14)
Artikel 31 affattes således:
»Artikel 31
Udvalg
1. Kommissionen bistås af Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe (USS), der er nedsat ved artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 (8). Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse om et udkast til gennemførelsesretsakt, der skal vedtages i medfør af henholdsvis artikel 10, stk. 3, artikel 23, stk. 5, og artikel 27, stk. 2, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse.
15)
Artikel 32 udgår.
16)
Artikel 33 affattes således:
»Artikel 33
Gennemførelsesbestemmelser
Kommissionen skal i forbindelse med udarbejdelsen af de gennemførelsesbestemmelser, der er omhandlet i artikel 10, stk. 3, artikel 14, stk. 4, artikel 15, stk. 4, artikel 18a, stk. 7, artikel 23, stk. 5, og artikel 27 efter proceduren i artikel 31, stk. 3, drage særlig omsorg for, at disse bestemmelser tager hensyn til den viden og de erfaringer, der er opnået i kraft af inspektionssystemet i Unionen, og bygger på ekspertisen i Paris MOU.«
17)
I bilag I, del II, punkt 2B, foretages følgende ændringer:
a)
Femte led affattes således:
»-
skibe, for hvilke der er foretaget indberetning eller indgivet klage, herunder en klage på land, fra skibsføreren, et besætningsmedlem eller enhver person eller organisation, der har en berettiget interesse i, at skibet drives på sikkerhedsmæssig forsvarlig vis, i leve- og arbejdsvilkårene om bord eller i forebyggelse af forurening, medmindre den pågældende medlemsstat anser indberetningen eller klagen for åbenbart ubegrundet.«
b)
Der tilføjes følgende led:
»-
skibe, for hvilke en handlingsplan med henblik på at udbedre fejlene og manglerne som omhandlet i artikel 19, stk. 2a, er blevet vedtaget, men hvor planens gennemførelse ikke er blevet kontrolleret af en skibsinspektør.«.
18)
I bilag IV foretages følgende ændringer:
a)
Punkt 14, 15 og 16 affattes således:
»14.
Lægeattester (jf. MLC 2006).
15.
Oversigt over arbejdstilrettelæggelsen om bord (jf. MLC 2006 og STCW 78/95).
16.
Registre over søfarendes arbejds- og hviletider (jf. MLC 2006).«
b)
Følgende punkter tilføjes:
»45.
Certifikat vedrørende søfarendes arbejdsforhold.
46.
Overensstemmelseserklæring vedrørende søfarendes arbejdsforhold, del I og II.
47.
Internationalt antifoulingsystemcertifikat.
48.
Certifikat om forsikring eller anden økonomisk sikkerhed for det civilretlige ansvar for forurening forårsaget af bunkerolie.«.
19)
I bilag V, del A, tilføjes følgende punkter:
»16.
De dokumenter, der kræves i henhold til MLC 2006, fremlægges eller vedligeholdes ikke eller vedligeholdes på falsk vis, eller de fremlagte dokumenter indeholder ikke de oplysninger, der kræves i henhold til MLC 2006, eller er på anden måde ugyldige.
17.
Leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet er ikke i overensstemmelse med kravene i MLC 2006.
18.
Der er rimelig grund til at antage, at skibet har skiftet flag med henblik på at undgå overholdelse af MLC 2006.
19.
Der er en klage med påstand om, at specifikke leve- og arbejdsleveforhold om bord på skibet ikke er i overensstemmelse med kravene i MLC 2006.«
20)
I bilag X, punkt 3.10., foretages følgende ændringer:
a)
Overskriften affattes således:
»Områder under MLC 2006«
b)
Følgende punkter tilføjes:
»8.
Forholdene om bord udgør en åbenbar fare for de søfarendes sundhed eller sikkerhed.
9.
Den manglende overensstemmelse udgør en alvorlig eller gentagen overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder) for så vidt angår søfarendes leve- og arbejdsvilkår om bord på skibet, som fastlagt i skibets certifikat og overensstemmelseserklæring vedrørende søfarendes arbejdsvilkår.«.
Artikel 2
Gennemførelse i national lovgivning
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 21. november 2014. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 3
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft den 20. august 2013, ikrafttrædelsesdatoen for MLC 2006.
Artikel 4
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. august 2013.