ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2015/98 НА КОМИСИЯТА
от 18 ноември 2014 година
относно изпълнението на международните задължения на Съюза, посочени в член 15, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, съгласно Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан и Конвенцията за бъдещото многостранно сътрудничество в областта на риболова в северозападната част на Атлантическия океан
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕС) № 1380/2013 се предвижда разтоварване на целия улов от видовете, за които се прилагат ограничения на улова, а в Средиземно море - и на улова от някои видове, за които се прилагат минимални размери („задължението за разтоварване“). Член 15, параграф 1 от същия регламент обхваща риболовните дейности във водите на Съюза или дейностите на риболовни кораби на Съюза извън неговите води, във води, които не са под суверенитета или юрисдикцията на трети държави.
(2)
Задължението за разтоварване ще се прилага най-късно от 1 януари 2015 г. по отношение на риболова на дребни и едри пелагични видове, риболова за промишлени цели и риболова на сьомга в Балтийско море.
(3)
Съюзът е договаряща страна в редица регионални организации за управление на рибарството (РОУР) и следователно е обвързан от мерките, установени от съответните РОУР.
(4)
В някои мерки на РОУР се предвижда риболовните кораби, извършващи риболов в зоната на тяхната компетентност, да изхвърлят някои видове улов, които по принцип попадат в обхвата на задължението за разтоварване.
(5)
Съгласно член 15, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 Комисията се оправомощава да приема делегирани актове за целите на въвеждането на международните задължения в правото на Съюза, включително по-специално на дерогации от задължението за разтоварване на улова на сушата.
(6)
Поради това е необходимо да се уточнят ситуациите, в които задължението за разтоварване не се прилага, с цел да се гарантира спазването от страна на Съюза на неговите международни задължения и да се създаде правна сигурност за рибарите.
(7)
В съответствие с препоръка 11-01 на Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) относно многогодишна програма за опазване и управление на дебелия (големоокия) тон и жълтоперия тунец, на някои риболовни кораби следва да не се разрешава да извършват риболов, да задържат на борда си, да трансбордират, транспортират, прехвърлят, преработват или разтоварват дебел (големоок) тон в Атлантическия океан.
(8)
Съгласно препоръка 13-07 на ICCAT, по отношение на корабите и капаните, извършващи улов на червен тон в източната част на Атлантическия океан, се установява задължение за изхвърляне на улов в определени ситуации. По-специално точка 29 от посочената препоръка гласи, че червен тон под дадено минимално референтно тегло или минимален референтен размер подлежи на изхвърляне. Този минимален размер понастоящем е определен в Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета (2). Посоченото задължение за изхвърляне се прилага за целия риболов на червен тон в източната част на Атлантическия океан, включително за любителския и спортния риболов.
(9)
Освен това в точка 31 от препоръка 13-07 на ICCAT се установява задължение за изхвърляне на червен тон с тегло между 8 и 30 kg или с дължина на тялото до развилката на опашната перка между 75 и 115 cm, уловен като случаен улов от кораби и капани, извършващи активен риболов на този вид, и надхвърлящ 5 % от общия улов на червен тон.
(10)
Тегловната категория за случайния улов на червен тон, определена в член 9, параграф 12 от Регламент (ЕО) № 302/2009, е различна от категорията, определена в точка 31 от препоръка 13-07 на ICCAT, която беше приета след влизането в сила на посочения регламент. До преразглеждането на Регламент (ЕО) № 302/2009 точка 31 от посочената препоръка на ICCAT следва да бъде въведена в правото на Съюза с настоящия регламент.
(11)
Точка 32 от препоръка 13-07 на ICCAT гласи, че на корабите, които не извършват активен риболов на червен тон, не се разрешава да задържат на борда си червен тон, който надхвърля 5 % от общия им улов по тегло или по брой на рибите.
(12)
Съгласно точки 34 и 41 от препоръка 13-07 на ICCAT се установява задължение за освобождаване на червения тон, уловен жив в рамките на любителския и спортния риболов.
(13)
Съгласно препоръка 13-02 на ICCAT относно опазването на рибата меч в северната част на Атлантическия океан, по отношение на корабите, извършващи риболов на риба меч в северната част на Атлантическия океан, се установява задължение за изхвърляне на улов в определени ситуации. По-специално точка 9 гласи, че риба меч под дадено минимално референтно тегло или минимален референтен размер подлежи на изхвърляне. Този минимален размер понастоящем е определен в Регламент (ЕО) № 520/2007 на Съвета (3).
(14)
Освен това в същата точка от препоръка 13-02 се установява задължение за изхвърляне на риба меч с тегло под 25 kg живо тегло или с дължина на тялото от долната челюст до развилката на опашната перка 125 cm, уловена като случаен улов и надхвърляща 15 % от броя на рибите меч в общия улов от риби меч на кораба при всяко разтоварване.
(15)
С цел да се гарантира съгласуваност между препоръки 11-01, 13-07 и 13-02 на ICCAT и правото на Съюза, задължението за разтоварване следва да не се прилага по отношение на корабите на Съюза, участващи в риболов, обхванат от посочените препоръки.
(16)
Съгласно член 5 и член 6.3 от мерките за опазване и изпълнение, приети от Организацията за риболова в северозападната част на Атлантическия океан (NAFO), и приложение I.A към същите мерки се установява задължение за изхвърляне на всеки улов на мойва над определената квота или над допустимия процент на прилов. Понастоящем в приложение I.A е определен общ допустим улов (ОДУ) на мойва, равен на нула. Освен това по отношение на прилова на мойва при други видове риболов, попадащи в обхвата на задължението за разтоварване, при определени условия също се прилага задължение за изхвърляне в съответствие с правилата на NAFO.
(17)
С цел да се гарантира съгласуваност между приетите от NAFO мерки за опазване и изпълнение и правото на Съюза, задължението за разтоварване следва да не се прилага по отношение на риболова, обхванат от тези мерки.
(18)
С оглед на графика, определен в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, настоящият регламент следва да влезе в сила веднага след публикуването му,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
С настоящия регламент се установяват дерогации от задължението за разтоварване, посочено в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, за целите на изпълнението на международните задължения на Съюза съгласно Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан и Конвенцията за бъдещото многостранно сътрудничество в областта на риболова в северозападната част на Атлантическия океан. Той се прилага по отношение на риболовните дейности във водите на Съюза или дейностите на риболовни кораби на Съюза извън неговите води, във води, които не са под суверенитета или юрисдикцията на трети държави.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„Зона на Конвенцията NAFO“ означава географските зони, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 217/2009 на Европейския парламент и на Съвета (4);
2)
„Риболов в зоната на компетентност на NAFO“ означава риболовът в зоната на Конвенцията NAFO по отношение на всички рибни ресурси, с изключение на сьомгата, тона, марлина, стадата от видовете китове, управлявани от Международната китоловна комисия или всяка организация, която може да поеме нейните функции, и немигриращите видове от континенталния шелф, тоест организмите, които в стадия на експлоатация са или неподвижни на дъното на морето, или под дъното на морето, или са неспособни да се придвижват освен като остават в непрекъснат контакт с дъното или със земните слоеве под морското дъно;
3)
„Северната част на Атлантическия океан“ означава зоната на Атлантическия океан северно от 5° с.ш.;
4)
„Любителски риболов“ означава риболов с нетърговска цел, чиито участници не членуват в национална спортна организация и не притежават национален спортен лиценз;
5)
„Спортен риболов“ означава риболов с нетърговска цел, извършван от членове на национална спортна организация или от лица, които притежават национален спортен лиценз.
ГЛАВА II
ЗОНА НА КОНВЕНЦИЯТА ICCAT
Член 3
Дебел (големоок) тон
1. Настоящият член се прилага по отношение на дебел (големоок) тон (Thunnus obesus) в Атлантическия океан.
2. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 риболовните кораби с обща дължина 20 метра или повече, невписани в регистъра на ICCAT за кораби с разрешение за риболов на дебел (големоок) тон, не извършват целеви риболов, не задържат на борда си, не трансбордират, транспортират, прехвърлят, преработват или разтоварват на сушата дебел (големоок) тон в Атлантическия океан.
Член 4
Червен тон
1. Настоящият член се прилага по отношение на червен тон (Thunnus thynnus) в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море.
2. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се забранява извършването на целеви риболов, задържането на борда, трансбордирането, прехвърлянето, разтоварването на сушата, транспортирането, съхраняването, продажбата, излагането или предлагането за продажба на червен тон под минималния размер, посочен в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 302/2009.
3. Чрез дерогация от параграф 2 от настоящия член и член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 случайният улов от най-много 5 % червен тон между 8 kg или 75 cm и минималния размер, посочен в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 302/2009 в килограми или сантиметри, уловен от кораби за улов и капани, извършващи активен риболов на червен тон, може да се задържа на борда, трансбордира, прехвърля, разтоварва на сушата, транспортира, съхранява, продава, излага или предлага за продажба.
4. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 корабите за улов и капаните, извършващи активен риболов на червен тон, не задържат на борда си червен тон с тегло между 8 и 30 kg или с дължина на тялото до развилката на опашната перка между 75 и 115 cm в количества, надхвърлящи 5 % от улова на червен тон.
5. 5-процентният дял, посочен в параграфи 3 и 4, се изчислява на базата на общия случаен улов на червен тон в брой риби спрямо общия улов на червен тон, задържан на борда на кораба във всеки един момент след всяка риболовна операция.
6. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 корабите за улов, които не извършват активен риболов на червен тон, не задържат на борда си червен тон, който надхвърля 5 % от общия улов на борда по тегло или по брой риби. Изчислението на базата на броя на рибите се прилага само по отношение на рибата тон и тоноподобните видове, управлявани от ICCAT.
7. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, ако квотата, разпределена на държавата членка на съответния риболовен кораб или капан, е вече изчерпана:
а)
приловът на червен тон се избягва, и
б)
червеният тон, уловен жив като прилов, се освобождава.
8. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 червеният тон, уловен жив в рамките на любителския риболов, се освобождава.
9. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 червеният тон, уловен жив в рамките на спортния риболов, се освобождава.
Член 5
Риба меч
1. Настоящият член се прилага по отношение на риба меч (Xiphias gladius) в северната част на Атлантическия океан.
2. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се забранява извършването на целеви риболов, задържането на борда или трансбордирането, разтоварването на сушата, транспортирането, съхраняването, излагането или предлагането за продажба, продажбата или предлагането на пазара на риба меч под минималния размер, посочен в приложение IV към Регламент (ЕО) № 520/2007.
3. Чрез дерогация от параграф 2 от настоящия член и член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 случайният улов от най-много 15 % риба меч с тегло под 25 kg живо тегло или с дължина на тялото от долната челюст до развилката на опашната перка 125 cm може да се задържа на борда, трансбордира, прехвърля, разтоварва на сушата, транспортира, съхранява, продава, излага или предлага за продажба.
4. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 корабите не задържат на борда си риба меч с тегло под 25 kg живо тегло или с дължина на тялото от долната челюст до развилката на опашната перка 125 cm в количества, надхвърлящи 15 % от улова на риба меч.
5. 15-процентният дял, посочен в параграфи 3 и 4, се изчислява на базата на броя на рибите меч в общия улов от риби меч на кораба при всяко разтоварване.
ГЛАВА III
ЗОНА НА КОНВЕНЦИЯТА NAFO
Член 6
Мойва
1. Настоящият член се прилага по отношение на мойва (Mallotus villosus) в зоната на Конвенцията NAFO.
2. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 мойвата, уловена над определената квота, разпределена съгласно законодателството на Съюза, не се задържа на борда.
3. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 мойвата, уловена като прилов при риболов, попадащ в обхвата на задължението за разтоварване в зоната на компетентност на NAFO, не се задържа на борда.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 ноември 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) 2015/98
af 18. november 2014
om gennemførelse af Unionens internationale forpligtelser som omhandlet i artikel 15, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 i henhold til den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet og konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordvestlige Atlanterhav
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (1), særlig artikel 15, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes det, at alle fangster af arter, der er underlagt fangstbegrænsninger og, i Middelhavet, også fangster af arter, der er underlagt mindstestørrelse, skal landes (»landingsforpligtelsen«). Artikel 15, stk. 1, i nævnte forordning omfatter fiskeri i EU-farvande eller EU-fiskerfartøjers fiskeri uden for EU-farvande, der ikke hører under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion.
(2)
Landingsforpligtelsen skal anvendes senest fra den 1. januar 2015 for fiskeriet efter små og store pelagiske arter, fiskeri til industriformål og fiskeriet efter laks i Østersøen.
(3)
Unionen er kontraherende part i en række regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (»RFFO'er«) og er derfor bundet af foranstaltninger, som de pågældende RFFO'er har truffet.
(4)
Som følge af visse af RFFO'ernes foranstaltninger er fiskerfartøjer, der fisker i deres ansvarsområde, forpligtet til at smide visse fangster ud, der i princippet er omfattet af landingsforpligtelsen.
(5)
Ved artikel 15, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 bemyndiges Kommissionen til at vedtage delegerede retsakter med henblik på gennemførelsen af internationale forpligtelser i EU-lovgivningen, herunder især undtagelser fra landingsforpligtelsen.
(6)
Det er derfor nødvendigt at præcisere de situationer, hvor landingsforpligtelsen ikke anvendes, for at sikre, at Unionen opfylder sine internationale forpligtelser, og for at skabe retssikkerhed for fiskerne.
(7)
I overensstemmelse med henstilling 11-01 fra Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (»ICCAT«) om et flerårigt bevarelses- og forvaltningsprogram for storøjet og gulfinnet tun, bør visse fiskerfartøjer ikke have tilladelse til at fiske efter, opbevare om bord, omlade, transportere, overføre, forarbejde eller lande storøjet tun i Atlanterhavet.
(8)
I henhold til ICCAT-henstilling 13-07 skal almindelig tun, der er fanget med fartøjer og faststående tunfiskenet i det østlige Atlanterhav, i visse situationer smides ud. Navnlig anføres det i denne henstillings punkt 29, at almindelig tun under en mindstereferencevægt eller et mindstereferencemål skal smides ud. Mindstemålet er i øjeblikket fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 (2). Forpligtelsen til udsmid anvendes på alle fiskerier efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav, herunder fritids- og sportsfiskeri.
(9)
Desuden fastsættes der i punkt 31 i ICCAT-henstilling 13-07 en forpligtelse til udsmid af almindelig tun med en vægt på mellem 8 og 30 kg eller med en længde til haledelingspunktet på mellem 75 og 115 cm, der utilsigtet er fanget med fartøjer og faststående tunfiskenet, med hvilke der aktivt fiskes efter denne art, og som overstiger 5 % af de samlede fangster af almindelig tun.
(10)
Den vægtkategori for utilsigtede fangster af almindelig tun, som fastsættes i artikel 9, stk. 12, i forordning (EF) nr. 302/2009, er forskellig fra den, der er fastsat i punkt 31 i ICCAT-henstilling 13-07, som blev vedtaget, efter at nævnte forordning trådte i kraft. I afventning af revisionen af forordning (EF) nr. 302/2009 bør punkt 31 i nævnte ICCAT-henstilling gennemføres i EU-lovgivningen ved nærværende forordning.
(11)
I punkt 32 i ICCAT-henstilling 13-07 fastsættes det, at fartøjer, der ikke fisker aktivt efter almindelig tun, ikke har tilladelse til at opbevare almindelig tun, der overstiger 5 % af deres samlede fangst i vægt eller antal fisk om bord.
(12)
I punkt 34 og 41 i ICCAT-henstilling 13-07 fastsættes en forpligtelse til udsætning af almindelig tun, der fanges levende i fritidsfiskeri og sportsfiskeri.
(13)
I ICCAT-henstilling 13-02 om bevarelse af sværdfisk i Nordatlanten fastsættes en forpligtelse til udsmid for fartøjer, der fisker efter sværdfisk i Nordatlanten, i visse situationer. Navnlig anføres det i punkt 9, at sværdfisk under en mindstereferencevægt eller et mindstereferencemål skal smides ud. Mindstemålet er i øjeblikket fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 520/2007 (3).
(14)
Desuden fastsættes i samme punkt i henstilling 13-02 en forpligtelse til udsmid af sværdfisk med en levende vægt på mindre end 25 kg eller en længde på mindre end 125 cm fra underkæbe til haledelingspunktet, der er fanget utilsigtet, og som overstiger 15 % af fartøjets samlede fangst af sværdfisk pr. landing.
(15)
For at sikre sammenhæng mellem ICCAT-henstilling 11-01, 13-07 og 13-02 og EU-lovgivningen, bør landingsforpligtelsen ikke finde anvendelse på EU-fartøjer, der deltager i fiskeri, der er omfattet af disse henstillinger.
(16)
I artikel 5 og artikel 6.3 i de bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger, der er vedtaget af Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO), og i bilag I.A til nævnte foranstaltninger fastsættes en forpligtelse til udsmid af enhver fangst af lodde, som overstiger den fastsatte kvote eller den tilladte bifangstprocent. I bilag I.A er der i øjeblikket fastsat en samlet tilladt fangstmængde (»TAC«) på nul for lodde. Desuden er bifangster af lodde i andre fiskerier, der er omfattet af landingsforpligtelsen, under visse betingelser også omfattet af forpligtelsen til udsmid i overensstemmelse med NAFO-reglerne.
(17)
For at sikre sammenhæng mellem NAFO's bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger og EU-lovgivningen, bør landingsforpligtelsen ikke finde anvendelse på fiskerier, der er omfattet af disse foranstaltninger.
(18)
Set i lyset af den tidsplan, der er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, bør denne forordning træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Ved denne forordning fastsættes undtagelser fra den landingsforpligtelse, der er fastsat i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013, med henblik på gennemførelsen af Unionens internationale forpligtelser i henhold til den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet og konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordvestlige Atlanterhav. Forordningen finder anvendelse på fiskeri i EU-farvande eller EU-fiskerfartøjers fiskeri uden for EU-farvande, der ikke hører under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »NAFO-konventionsområdet«: de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 217/2009 (4)
2) »fiskeri inden for NAFO's ansvarsområde«: fiskeri i NAFO-konventionsområdet efter alle fiskeressourcer med følgende undtagelser: laks, tun, marlinarter, hvalbestande, der forvaltes af Den Internationale Hvalfangstkommission eller en efterfølgerorganisation, og sedentære arter på kontinentalsoklen, dvs. organismer, som på det tidspunkt, hvor de er fangstklare, enten er ubevægelige på eller under havbunden eller ude af stand til at bevæge sig uden vedvarende fysisk kontakt med havbunden eller undergrunden
3) »Nordatlanten«: området i Atlanterhavet nord for 5° N
4) »fritidsfiskeri«: ikke-erhvervsmæssigt fiskeri, hvor de fiskende ikke er medlemmer af en national sportsfiskerforening eller ikke har en national sportsfiskerilicens
5) »sportsfiskeri«: ikke-erhvervsmæssigt fiskeri, hvor de fiskende er medlemmer af en national sportsfiskerforening eller har et nationalt sportsfiskertegn.
KAPITEL II
ICCAT-KONVENTIONSOMRÅDET
Artikel 3
Storøjet tun
1. Denne artikel finder anvendelse på storøjet tun (Thunnus obesus) i Atlanterhavet.
2. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 må fiskerfartøjer med en længde overalt på 20 m eller derover, der ikke er indført i ICCAT's register over fartøjer med tilladelse til fiskeri efter storøjet tun, ikke fiske efter, opbevare om bord, omlade, transportere, overføre, forarbejde eller lande storøjet tun i Atlanterhavet.
Artikel 4
Atlantisk tun
1. Denne artikel finder anvendelse på almindelig tun (Thunnus thynnus) i det østlige Atlanterhav og Middelhavet.
2. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 er det forbudt at fiske efter, opbevare om bord, omlade, overføre, lande, transportere, opbevare, sælge, frembyde eller udbyde til salg almindelig tun under det mindstemål, der er fastsat i artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 302/2009.
3. Uanset denne artikels stk. 2 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 er det, for så vidt angår utilsigtede fangster på højst 5 % af almindelig tun på mellem 8 kg eller 75 cm og det mindstemål i kg eller cm, der er fastsat i artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) 302/2009, fanget i aktivt fiskeri efter almindelig tun med fartøjer eller faststående tunfiskenet, tilladt at opbevare disse om bord, og at omlade, overføre, lande, transportere, opbevare, sælge, frembyde eller udbyde dem til salg.
4. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 må fangstfartøjer og faststående tunfiskenet, med hvilke der fiskes aktivt efter almindelig tun, ikke opbevare om bord mere end 5 % almindelig tun med en vægt på mellem 8 og 30 kg eller en længde til haledelingspunktet på mellem 75 og 115 cm.
5. Den i stk. 3 og 4 omhandlede andel på 5 % beregnes på grundlag af de samlede utilsigtede fangster af almindelig tun i antal fisk ud af de samlede fangster af almindelig tun, som til enhver tid efter hvert træk opbevares om bord.
6. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 må fangstfartøjer, der ikke fisker aktivt efter almindelig tun, ikke opbevare almindelig tun, der udgør mere end 5 % af den samlede fangst i vægt eller antal fisk, om bord. Beregning på grundlag af antal fisk anvendes kun for tun og tunlignende arter, der forvaltes af ICCAT.
7. Hvis den kvote, der er tildelt den medlemsstat, hvor det pågældende fiskerfartøj eller faststående tunfiskenet er registreret, allerede er opbrugt, gælder følgende uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013:
a)
bifangster af almindelig tun undgås og
b)
almindelig tun, der fanges levende som bifangst, genudsættes.
8. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 genudsættes almindelig tun, der fanges levende i fritidsfiskeri.
9. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 genudsættes almindelig tun, der fanges levende i sportsfiskeri.
Artikel 5
Sværdfisk
1. Denne artikel finder anvendelse på sværdfisk (Xiphias gladius) i Nordatlanten.
2. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 er det forbudt at fiske efter, opbevare om bord, omlade, lande, transportere, opbevare, frembyde eller udbyde til salg, sælge eller markedsføre sværdfisk under det mindstemål, der er fastsat i bilag IV til forordning (EF) nr. 520/2007.
3. Uanset denne artikels stk. 2 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 er det for så vidt angår bifangster på højst 15 % af sværdfisk med en vægt på mindre end 25 kg eller en længde på mindre end 125 cm til haledelingspunktet, tilladt at opbevare disse om bord, og at omlade, overføre, lande, transportere, opbevare, sælge, frembyde eller udbyde til dem salg.
4. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 må fartøjer ikke opbevare om bord mere end 15 % sværdfisk med en levende vægt på mindre end 25 kg eller en længde på mindre end 125 cm til haledelingspunktet.
5. Den i stk. 3 og 4 omhandlede andel på 15 % beregnes på grundlag af antallet af sværdfisk ud af fartøjets samlede fangst af sværdfisk pr. landing.
KAPITEL III
NAFO-KONVENTIONSOMRÅDET
Artikel 6
Lodde
1. Denne artikel finder anvendelse på lodde (Mallotus villosus) i NAFO-konventionsområdet.
2. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 må lodde, der fanges ud over den inden for rammerne af EU-lovgivningen tildelte kvote, ikke opbevares om bord.
3. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 må lodde, der fanges som bifangst i et fiskeri, der er omfattet af landingsforpligtelsen i NAFO's ansvarsområde, ikke opbevares om bord.
KAPITEL IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 7
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. november 2014.