РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юни 2013 година
за изменение на Решение 2011/30/ЕС относно равностойността на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества в някои трети държави и относно преходния период за одиторски дейности в Европейския съюз на някои одитори и одиторски дружества от трети държави
(нотифицирано под номер C(2013) 3491)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/288/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 46, параграф 2, първа алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2011/30/ЕС на Комисията (2) беше разрешено на одиторите и одиторските дружества от третите държави и териториите, посочени в приложението към посоченото решение, да продължат дейността си в Съюза във връзка с одиторските отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало в периода между 2 юли 2010 г. и 31 юли 2012 г.
(2)
Комисията извърши оценки на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества от третите държави и териториите, посочени в приложението към Решение 2011/30/ЕС. Оценките бяха проведени със съдействието на Европейската група на представителите на органите за надзор върху одиторите. Системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на тези трети държави и територии бяха оценени в контекста на критериите, посочени в членове 29, 30 и 32 от Директива 2006/43/ЕО, които уреждат системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството и за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества от държавите членки. Крайната цел на сътрудничеството между системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки и третите държави следва да бъде постигането на взаимна надеждност на системите за надзор, основана на тяхната равностойност.
(3)
От тези оценки става ясно, че Абу Даби, Бразилия, Международният финансов център Дубай, Гърнзи, Индонезия, Остров Ман, Джърси, Малайзия, Тайван и Тайланд разполагат със системи за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества, които функционират съгласно правила, подобни на посочените в членове 29, 30 и 32 от Директива 2006/43/ЕО. Вследствие на това е целесъобразно системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на тези трети държави да се смятат за равностойни на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки.
(4)
Бермуда, Каймановите острови, Египет, Мавриций, Нова Зеландия, Русия и Турция са създали или са в процес на създаване на системи за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества. Въпреки това няма достатъчно информация относно функционирането и правилата, уреждащи тези системи. За да бъде извършена последваща оценка с цел вземане на окончателно решение по отношение на равностойността във връзка с тези системи, е необходимо да бъде получена допълнителна информация от тези трети държави и територии с оглед по-доброто запознаване със системите им. Поради това е целесъобразно да се удължи преходният период, отпуснат по силата на Решение 2011/30/ЕС, по отношение на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в тези трети държави и територии.
(5)
Одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в Хонконг, Индия и Израел, се възползваха от преходния период, предоставен по силата на Решение 2011/30/ЕС. Оттогава тези трети държави или територии не са създали независима система за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции. Те не са предоставили информация за своята одиторска регулаторна система и система за надзор. При дадените обстоятелства изглежда, че тези трети държави или територии не са предприели необходимите мерки, за да постигнат признаване от страна на Комисията на тяхното одиторско регулиране като равностойно на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки. Поради това преходният период, отпуснат им по силата на Решение 2011/30/ЕС, следва да не бъде удължаван по отношение на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в тези трети държави.
(6)
С оглед защитата на инвеститорите одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение, следва да могат да продължат своите одиторски дейности в Европейския съюз по време на преходния период, без да бъдат регистрирани по член 45 от Директива 2006/43/ЕО, единствено ако предоставят изискваната информация. В случай че подадат информацията, тези одитори и одиторски дружества следва да могат да продължат своите дейности по отношение на одиторските отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало в периода между 1 август 2012 г. и 31 юли 2015 г. Настоящото решение не следва да се отразява на правото на държавите членки да прилагат своите системи за разследване и санкции по отношение на такива одитори и одиторски дружества.
(7)
Решение 2011/30/ЕС следва да бъде съответно изменено.
(8)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 48, параграф 1 от Директива 2006/43/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2011/30/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 1 се добавя следната втора алинея:
„За целите на член 46, параграф 1 от Директива 2006/43/ЕО системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на следните трети държави и територии се смятат за равностойни на системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции за одитори и одиторски дружества на държавите членки по отношение на одиторски дейности във връзка с годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети за финансовите години с начало 1 август 2012 г.:
1)
Абу Даби;
2)
Бразилия;
3)
Международният финансов център Дубай;
4)
Гърнзи;
5)
Индонезия;
6)
Остров Ман;
7)
Джърси;
8)
Малайзия;
9)
Тайван;
10)
Тайланд.“
2)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
думата „приложението“ във встъпителното изречение на параграф 1 се заменя с „приложение I“;
б)
параграфи 2, 3 и 4 се заменят със следното:
„2. Държавите членки не прилагат член 45 от Директива 2006/43/ЕО във връзка с одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави и териториите, посочени в приложение II към настоящото решение, както се отбелязва в член 45, параграф 1 от същата директива, за финансовите години с начало през периода между 2 юли 2010 г. и 31 юли 2015 г., когато съответният одитор или одиторско дружество предостави на компетентните органи на държавата членка всички данни, посочени по-долу:
а)
името и адреса на съответния одитор или одиторско дружество и информация за неговата правна структура;
б)
дали одиторът или одиторското дружество са членове на мрежа и описание на мрежата;
в)
одиторските стандарти и изискванията за независимост, приложени при съответния одит;
г)
описание на системата за вътрешен контрол на качеството на одиторското дружество;
д)
датата на последната проверка за гарантиране на качеството на одитора или одиторското дружество и, освен ако се предоставя от компетентния орган на третата държава, необходимата информация за резултатите от нея. Когато необходимата информация за резултатите от последната проверка за гарантиране на качеството не е публично достояние, компетентните органи на държавите членки третират тази информация като поверителна.
3. Държавите членки гарантират, че обществеността е информирана за името и адреса на одиторите и одиторските дружества, които предоставят одиторски отчети относно годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение, и за това, че системите за публичен надзор, за гарантиране на качеството, за разследване и санкции в тези държави все още не са признати за равностойни съгласно член 46, параграф 2 от Директива 2006/43/ЕО. За тези цели компетентните органи на държавите членки, посочени в член 45 от Директива 2006/43/ЕО, също могат да регистрират одиторите и одиторските дружества, които извършват одит на годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II към настоящото решение.
4. Независимо от параграф 2 държавите членки могат да прилагат своите системи за разследване и санкции по отношение на одитори и одиторски дружества, които извършват одит на годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на дружества, учредени в третите държави, посочени в приложение II.“;
в)
добавя се следният параграф 5:
„5. Параграф 2 не засяга договореностите за сътрудничество при проверките за гарантиране на качеството между компетентните органи на дадена държава членка и компетентните органи на трета държава, посочена в приложение II, при условие че такава договореност отговаря на всички критерии, посочени по-долу:
а)
включва проверки за гарантиране на качеството при равнопоставено отношение;
б)
предварително е съобщена на Комисията;
в)
не се опитва да замести решение на Комисията по член 47 от Директива 2006/43/ЕО.“
3)
Член 4 се заменя със следното:
„Член 4
Точка 10 от член 1, първа алинея престава да се прилага от 31 юли 2013 г.“
4)
Приложението се заменя с приложение I към настоящото решение.
5)
Добавя се приложение II, както е посочено в приложение II към настоящото решение.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 13 юни 2013 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 13. juni 2013
om ændring af afgørelse 2011/30/EU om ligeværdigheden af visse tredjelandes offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer og en overgangsperiode for visse tredjelandsrevisorers og revisionsfirmaers revisionsvirksomhed i Den Europæiske Union
(meddelt under nummer C(2013) 3491)
(EØS-relevant tekst)
(2013/288/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF af 17. maj 2006 om lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 84/253/EØF (1), særlig artikel 46, stk. 2, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens afgørelse 2011/30/EU (2) gav revisorer og revisionsfirmaer i de i bilaget til nævnte afgørelse anførte tredjelande og territorier mulighed for at fortsætte deres virksomhed i Unionen i forbindelse med revisionspåtegninger til årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for regnskabsår, der begynder i perioden 2. juli 2010 til 31. juli 2012.
(2)
Kommissionen har foretaget vurderinger af de offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer fra de i bilaget til afgørelse 2011/30/EU anførte tredjelande og territorier. Disse vurderinger blev foretaget med bistand fra den europæiske sammenslutning af revisortilsynsorganer (EGAOB). De offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer fra disse tredjelande og territorier blev vurderet på grundlag af kriterierne i artikel 29, 30 og 32 i direktiv 2006/43/EF, der indeholder bestemmelserne om offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer fra medlemsstaterne. Samarbejdet mellem medlemsstaternes og tredjelandenes offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer bør i sidste ende have til formål at bero gensidigt på hinandens tilsynssystemer på grundlag af deres ligeværdighed.
(3)
Det fremgår af disse vurderinger, at Abu Dhabi, Brasilien, Det Internationale Finanscenter Dubai, Guernsey, Indonesien, øen Man, Jersey, Malaysia, Taiwan og Thailand har offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer, der er underlagt bestemmelser, som kan sidestilles med bestemmelserne i artikel 29, 30 og 32 i direktiv 2006/43/EF. Disse tredjelandes offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer og medlemsstaternes offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer bør således betragtes som ligeværdige.
(4)
Bermuda, Caymanøerne, Egypten, Mauritius, New Zealand, Rusland og Tyrkiet har etableret eller er i færd med at etablere offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer. For at foretage en vurdering af ligeværdigheden er det imidlertid ikke tilstrækkeligt kun at have oplysninger om, hvorledes disse systemer fungerer, og hvilke regler de er underlagt. For at foretage en yderligere vurdering med henblik på at træffe en endelig beslutning om, hvorvidt sådanne systemer skal betragtes som ligeværdige, er det nødvendigt at indhente supplerende oplysninger fra disse tredjelande og territorier for bedre at forstå deres systemer. Det er således hensigtsmæssigt at udvide overgangsperioden i afgørelse 2011/30/EU for revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber og konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i disse tredjelande og territorier.
(5)
Revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i Hongkong, Indien og Israel, har været omfattet af overgangsperioden i afgørelse 2011/30/EU. Disse tredjelande eller territorier har efterfølgende ikke etableret et uafhængigt offentligt tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystem. De har ikke indgivet oplysninger om deres revisorlovgivning og tilsynssystemer. Det må således konstateres, at disse tredjelande eller territorier ikke har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for, at Kommissionen kan anerkende deres revisionslovgivning som værende ligeværdig med medlemsstaternes offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer. Overgangsperioden, som de er omfattet af i henhold til afgørelse 2011/30/EU, bør således ikke udvides til også at gælde revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber og konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i disse tredjelande.
(6)
For at beskytte investorer bør revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber og konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i de i bilag II til denne afgørelse anførte tredjelande, kun være i stand til at fortsætte deres revisionsvirksomhed i Unionen i overgangsperioden, uden at være registreret i henhold til artikel 45 i direktiv 2006/43/EF, hvis de indgiver de nødvendige oplysninger. Såfremt disse oplysninger indgives, bør revisorer og revisionsfirmaer kunne fortsætte deres virksomhed i forbindelse med revisionspåtegninger på årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for regnskabsår, der begynder i perioden 1. august 2012 til 31. juli 2015. Denne afgørelse berører ikke medlemsstaternes ret til at anvende deres undersøgelses- og sanktionssystemer i forhold til sådanne revisorer og revisionsfirmaer.
(7)
Afgørelse 2011/30/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(8)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 48, stk. 1, i direktiv 2006/43/EF -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
I afgørelse 2011/30/EU foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1 tilføjes følgende som stk. 2:
»Med henblik på artikel 46, stk. 1, i direktiv 2006/43/EF skal de offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer i nedenstående tredjelande og territorier betragtes som ligeværdige med medlemsstaternes offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer for revisorer og revisionsfirmaer for så vidt angår revisionsaktiviteter i forbindelse med årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for regnskabsår, der starter efter den 1. august 2012:
1)
Abu Dhabi
2)
Brasilien
3)
Det Internationale Finanscenter Dubai
4)
Guernsey
5)
Indonesien
6)
Øen Man
7)
Jersey
8)
Malaysia
9)
Taiwan
10)
Thailand«
2)
I artikel 2 foretages følgende ændringer:
a)
I den indledende tekst i stk. 1 ændres »bilaget« til »bilag I«.
b)
Stk. 2, 3 og 4 affattes således:
»2. Medlemsstaterne anvender ikke artikel 45 i direktiv 2006/43/EF i forhold til revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i de i bilag II til denne afgørelse anførte tredjelande og territorier, og hvortil der henvises i artikel 45, stk. 1, i nævnte direktiv, for regnskabsår, der begynder i perioden 2. juli 2010 til 31. juli 2015, når den pågældende revisor eller det pågældende revisionsfirma indgiver følgende oplysninger til medlemsstatens kompetente myndigheder:
a)
navn og adresse på den pågældende revisor eller det pågældende revisionsfirma og oplysninger om juridisk struktur
b)
hvis revisoren eller revisionsfirmaet tilhører et netværk, en beskrivelse af dette
c)
de revisionsstandarder og uafhængighedskrav, der er blevet anvendt ved den pågældende revision
d)
en beskrivelse af revisionsfirmaets interne kvalitetskontrolsystem
e)
en angivelse af, om og hvornår den seneste kvalitetssikringskontrol af revisoren eller revisionsfirmaet blev udført, medmindre denne oplysning fremlægges af tredjelandets kompetente myndighed, og de fornødne oplysninger om kontrolresultaterne. Hvis de nødvendige oplysninger om resultaterne af den seneste kvalitetssikringskontrol ikke er offentligt tilgængelige, behandler medlemsstaternes kompetente myndigheder sådanne oplysninger fortroligt.
3. Medlemsstaterne sørger for, at offentligheden underrettes om navn og adresse for de revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i de i bilag II til denne afgørelse anførte tredjelande, og om, at disse tredjelandes eller territoriers offentlige tilsyns-, kvalitetssikrings-, undersøgelses- og sanktionssystemer endnu ikke er blevet anerkendt som ligeværdige i henhold til artikel 46, stk. 2, i direktiv 2006/43/EF. Til dette formål kan de i artikel 45 i direktiv 2006/43/EF omhandlede kompetente myndigheder i medlemsstaterne også registrere revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i de i bilag II til denne afgørelse anførte tredjelande.
4. Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne gennemføre undersøgelser af og anvende sanktioner over for revisorer og revisionsfirmaer, der afgiver revisionspåtegning på årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber for virksomheder registreret i de i bilag II til denne afgørelse anførte tredjelande.«
c)
Som stk. 5 tilføjes følgende:
»5. Stk. 2 er ikke til hinder for, at der indgås samarbejdsaftaler om kvalitetssikringskontrol mellem en medlemsstats kompetente myndigheder og de kompetente myndigheder i et af de i bilag II nævnte tredjelande, hvis en sådan aftale opfylder følgende kriterier:
a)
aftalen indebærer, at der gennemføres kvalitetssikringskontrol på grundlag af ligebehandling
b)
Kommissionen er forud blevet underrettet om aftalen
c)
aftalen foregriber ikke afgørelser, som Kommissionen måtte træffe efter artikel 47 i direktiv 2006/43/EF.«
3)
Artikel 4 affattes således:
»Artikel 4
Artikel 1, stk. 1, nr. 10), ophører med at gælde den 31. juli 2013.«
4)
Bilaget erstattes af bilag I til denne afgørelse.
5)
Bilag II tilføjes som affattet i bilag II til denne afgørelse.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juni 2013.