ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 664/2014 НА КОМИСИЯТА
от 18 декември 2013 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на определянето на символите на Съюза за защитени наименования за произход, защитени географски указания и храни с традиционно специфичен характер, както и по отношение на определени правила за снабдяване, някои процедурни правила и някои допълнителни преходни разпоредби
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. относно схеми за качество на селскостопанските продукти и храни (1), и по-специално член 5, параграф 4, първа и втора алинея, член 12, параграф 7, първа алинея, член 16, параграф 2, член 19, параграф 2, първа алинея, член 23, параграф 4, първа алинея, член 25, параграф 3, член 49, параграф 7, първа алинея, член 51, параграф 6, първа алинея, член 53, параграф 3, първа алинея и член 54, параграф 2, първа алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1151/2012 отмени и замени Регламент (ЕО) № 509/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно селскостопански и хранителни продукти с традиционно специфичен характер (2) и Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (3). Регламент (ЕС) № 1151/2012 оправомощава Комисията да приема делегирани актове и актове за изпълнение. С цел да се осигури гладкото функциониране на схемите за качество на селскостопанските продукти и храни в новата правна рамка, някои правила следва да бъдат приети чрез използването на такива актове. Новите правила следва да заменят правилата за прилагане на регламенти (ЕО) № 509/2006 и (ЕО) № 510/2006, които бяха установени съответно в Регламент (ЕО) № 1898/2006 на Комисията от 14 декември 2006 г. за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (4) и Регламент (ЕО) № 1216/2007 на Комисията от 18 октомври 2007 г. за приемане на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 509/2006 на Съвета относно селскостопански и хранителни продукти с традиционно специфичен характер (5).
(2)
С цел да се вземе предвид специфичният характер, и по-специално физическите и материалните ограничения на производството на продукти от животински произход, чието наименование е регистрирано като защитено наименование за произход, в продуктовата спецификация на такива продукти следва да се разрешават дерогации по отношение на набавянето на фуражи. Тези дерогации не трябва по никакъв начин да влияят върху връзката между географската среда и специфичното качество или характеристики на продукта, които се дължат основно или изключително на тази среда.
(3)
С цел да се вземе предвид специфичният характер на някои продукти, в продуктовата спецификация на такива продукти следва да се разрешават ограничения по отношение на набавянето на суровини за защитени географски указания. Тези ограничения следва да бъдат обосновани в светлината на обективни критерии, които са в съответствие с общите принципи на схемата на защитените географски указания и които допълнително повишават съгласуваността на продуктите с целите на схемата.
(4)
С цел да се гарантира, че на потребителя се съобщава подходящата информация, следва да бъдат определени символите на Съюза, предвидени за представяне на защитените наименования за произход, защитените географски указания и храните с традиционно специфичен характер.
(5)
С цел да се гарантира, че продуктовите спецификации на храни с традиционно специфичен характер предоставят само релевантна и кратка информация по темата и за да се избегнат прекомерно обемистите заявления за регистрация или заявления за одобрение на изменение в продуктовата спецификация на дадена храна с традиционно специфичен характер, следва да бъде определено ограничение на обема на спецификациите.
(6)
С цел да се улесни процесът на подаване на заявления, следва да бъдат определени допълнителни правила за националните процедури за предявяване на възражения в случай на съвместни заявления, засягащи повече от една национална територия. Тъй като правото на възражение следва да бъде гарантирано на цялата територия на Съюза, следва да бъде предвидено задължение за провеждане на национални процедури за предявяване на възражения във всички държави членки, където има съвместни заявления.
(7)
За да са ясни стъпките в процедурата за предявяване на възражения, е необходимо да се определят точно процедурните задължения на заявителя, в случай че съответните консултации, проведени след подаване на мотивирано възражение, доведат до споразумение.
(8)
С цел да се улесни разглеждането на заявленията за изменение в спецификацията на даден продукт, следва да бъдат определени допълващи правила по отношение на проверката на заявленията за изменение, както и относно подаването и оценката на несъществените изменения. Поради спешния им характер временните изменения следва да бъдат изключени от стандартната процедура и не трябва да се подлагат на официално одобрение от страна на Комисията. На Комисията обаче следва да се предоставя пълна информация за съдържанието и обосновката на тези изменения.
(9)
С цел да се гарантира, че всички страни имат възможност да защитят своите права и законни интереси, следва да бъдат определени допълващи правила по отношение на процедурата по заличаване. Процедурата по заличаване следва да се приведе в съответствие със стандартната процедура за регистрация, предвидена в членове 49 - 52 от Регламент (ЕС) № 1151/2012. Следва също да се поясни, че държавите членки са сред юридическите лица, които могат да имат законен интерес при подаването на искане за заличаване съгласно член 54, параграф 1, първа алинея от посочения регламент.
(10)
С цел да се защитят законните интереси на засегнатите производители или заинтересовани страни, следва да продължава да бъде възможно единните документи относно защитените наименования за произход и защитените географски указания, регистрирани преди 31 март 2006 г. и за които не е бил публикуван единен документ, да се публикуват по искане на съответните държави членки.
(11)
Член 12, параграф 3 и член 23, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1151/2012 предвиждат, че за продукти с произход от Съюза, които се предлагат на пазара под защитено наименование за произход, защитено географско указание или като храна с традиционно специфичен характер, символите на Съюза, свързани с тези продукти, трябва да бъдат включени в етикета и че съответните означения или съкращения могат да фигурират върху етикетите. В член 23, параграф 3, втора алинея се предвижда, че върху етикета на храни с традиционно специфичен характер, произведени извън Съюза, символът се поставя по желание. Тези разпоредби ще бъдат приложими едва от 4 януари 2016 г. Въпреки това в регламенти (ЕО) № 509/2006 и (ЕО) № 510/2006, които са отменени с Регламент (ЕС) № 1151/2012, се предвиждаше задължението да се поставя при етикетирането на продуктите с произход от Съюза или символът, или пълното означение и беше предвидена възможност да се използва означението „храна с традиционно специфичен характер“ на етикета на храни с традиционно специфичен характер, произведени извън Съюза. В интерес на приемствеността между двата отменени регламента и Регламент (ЕС) № 1151/2012 задължението да се поставят при етикетирането на продуктите с произход от Съюза или символите на Съюза, или съответното означение, както и възможността да се използва означението „храна с традиционно специфичен характер“ на етикета на храни с традиционно специфичен характер, произведени извън Съюза, следва да се счита за принципно заложено в Регламент (ЕС) № 1151/2012 и вече приложимо. С цел да се гарантира правната сигурност и с оглед защитата на правата и законните интереси на засегнатите производители или заинтересовани страни, условията за използване на символите и означенията върху етикета, както е посочено в регламенти (ЕО) № 509/2006 и (ЕО) № 510/2006, следва да продължат да се прилагат до 3 януари 2016 г.
(12)
От съображения за яснота и правна сигурност регламенти (ЕО) № 1898/2006 и (ЕО) № 1216/2007 следва да бъдат отменени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Специфични правила за набавянето на фуражи и суровини
1. За целите на член 5 от Регламент (ЕС) № 1151/2012 фуражът трябва да бъде набавян изцяло от определения географски район по отношение на продукти от животински произход, чието наименование е регистрирано като защитено наименование за произход.
Ако набавянето изцяло от определения географски район не е технически осъществимо, могат да се добавят фуражи с произход извън този район, при условие че качеството на продукта или характеристиките, дължащи се основно на географската среда, не са засегнати. Фуражите с произход извън определения географски район в никакъв случай не трябва да надвишават 50 % от сухото вещество на годишна основа.
2. Всички ограничения на произхода на суровините, посочени в продуктовата спецификация на продукт, чието наименование е регистрирано като защитено географско указание, се обосновават от гледна точка на връзката, посочена в член 7, параграф 1, буква е), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 1151/2012.
Член 2
Символи на Съюза
Символите на Съюза, посочени в член 12, параграф 2 и член 23, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, се определят съгласно приложението към настоящия регламент.
Член 3
Ограничение на продуктовата спецификация на храни с традиционно специфичен характер
Спецификацията на продукта, посочена в член 19 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, трябва да е кратка и не трябва да надвишава 5000 думи, освен в надлежно обосновани случаи.
Член 4
Национални процедури за предявяване на възражения по отношение на съвместни заявления
В случай на съвместни заявления съгласно член 49, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1151/2012 съответните национални процедури за предявяване на възражения се провеждат във всички засегнати държави членки.
Член 5
Задължение за уведомление относно постигнато съгласие по отношение на процедурата за предявяване на възражения
Когато заинтересованите страни постигнат съгласие след консултациите, посочени в член 51, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, органите на държавата членка или на третата държава, от която е било подадено заявлението, уведомяват Комисията за всички обстоятелства, които са дали възможност да бъде постигнато съгласието, включително и за становищата на заявителя и на органите на държава членка или на трета държава, или други физически и юридически лица, които са подали възражение.
Член 6
Изменения в спецификацията на продукта
1. Заявлението за изменение в спецификацията на даден продукт, както е посочено в член 53, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, което не е несъществено, съдържа изчерпателно описание и специфичните основания за всяко от измененията. В описанието се сравняват подробно, за всяко изменение, първоначалната спецификация на продукта и, където е уместно, първоначалният единен документ с предложената изменена версия.
Това е пълният комплект на заявлението. То съдържа всички изменения в спецификацията на продукта и, където е уместно, тези в единния документ, за които е поискано одобрение.
Заявление за изменение, което не е несъществено и не е в съответствие с първата и втората алинея, съответно не е допустимо. Комисията информира заявителя, ако заявлението бъде определено за недопустимо.
Одобрението от страна на Комисията на заявление за изменение в спецификацията на даден продукт, което не е несъществено, се отнася единствено до измененията, включени в самото заявление.
2. Заявленията за несъществено изменение в спецификацията на даден продукт, отнасяща се до защитени наименования за произход или защитени географски указания, се подават до органите на държавата членка, с която е свързан географският район на защитеното наименование или указание. Заявленията за несъществено изменение на спецификацията на продукта по отношение на храни с традиционно специфичен характер се подават до органите на държавата членка, в която е създадена групата. Ако заявлението за несъществено изменение в спецификацията на продукта не идва от групата, която е подала заявлението за регистрация на наименованието или наименованията, за които се отнася спецификацията на продукта, държавата членка дава на групата възможност да представи коментари по заявлението, в случай че тази група все още съществува. Ако държавата членка реши, че изискванията на Регламент (ЕС) № 1151/2012 и на разпоредбите, приети в съответствие с него, са изпълнени, тя може да подаде цялата документация по заявлението за несъществено изменение до Комисията. Заявленията за несъществено изменение в спецификацията на даден продукт по отношение на продукти с произход от трети държави могат да бъдат подавани от група със законен интерес или директно до Комисията, или чрез посредничеството на органите на тази трета държава.
Заявлението за несъществено изменение предлага само несъществени изменения по смисъла на член 53, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012. В него се описват тези несъществени изменения, посочват се накратко основанията за необходимостта от това изменение и се доказва, че предложените изменения могат да бъдат определени като несъществени в съответствие с член 53, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012. В заявлението се сравняват, за всяко изменение, първоначалната спецификация на продукта и, където е уместно, първоначалният единен документ с предложената изменена версия. Това е пълният комплект на заявлението и съдържа всички изменения на спецификацията на продукта и, където е уместно, тези на единния документ, за който е поискано одобрение.
Несъществените изменения, посочени в член 53, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1151/2012, се смятат за одобрени, ако Комисията не информира заявителя за противното в срок от три месеца от получаване на заявлението.
Заявление за несъществено изменение, което не отговаря на изискванията на втора алинея от настоящия параграф, не е допустимо. Мълчаливото одобрение, посочено в трета алинея от настоящия параграф, не се прилага по отношение на такива заявления. Ако заявлението бъде определено за недопустимо, Комисията информира заявителя в срок от три месеца от получаването му.
Комисията оповестява одобреното несъществено изменение на спецификацията на даден продукт, което не води до изменение на елементите, посочени в член 50, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012.
3. Процедурата, предвидена в членове 49 - 52 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, не се прилага за измененията, отнасящи се до временна промяна в спецификацията на продукта в резултат на налагането на задължителни санитарни и фитосанитарни мерки от страна на публичните органи или промени, свързани с природни бедствия или неблагоприятни климатични условия, официално признати от компетентните органи.
Посочените изменения се съобщават на Комисията, заедно с основанията за тях, не по-късно от две седмици след одобрението. Временните изменения в спецификацията на даден продукт, свързани със защитено наименование за произход или защитено географско указание, се съобщават на Комисията от органите на държавата членка, с която е свързан географският район на наименованието или указанието. Временните изменения в спецификацията на даден продукт, свързани с храните с традиционно специфичен характер, се съобщават на Комисията от органите на държавата членка, в която е установена групата. Временните изменения, свързани с продукти с произход от трети страни, се съобщават на Комисията или от група със законен интерес, или от органите на съответната трета държава. Държавите членки публикуват временните изменения в спецификацията на продукта. В съобщенията относно временните изменения в спецификацията на даден продукт, свързана със защитено наименование за произход или защитено географско указание, държавите членки посочват единствено данните за публикацията. В съобщенията относно временно изменение в спецификацията на даден продукт, свързана с храна с традиционно специфичен характер, те прилагат временното изменение в спецификацията на продукта, така както е публикувано. В съобщенията относно продуктите с произход от трети страни одобрените временни изменения в спецификацията на продукта се изпращат на Комисията. Доказателства за санитарните и фитосанитарните мерки и копие от документа за признаване на природни бедствия или неблагоприятни климатични условия се предоставят във всички съобщения за временни изменения от държавите членки и от третите държави. Комисията оповестява публично тези изменения.
Член 7
Заличаване
1. Процедурата, предвидена в членове 49 - 52 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, се прилага mutatis mutandis за заличаването на регистрация, както е посочено в член 54, параграф 1, първа и втора алинея от същия регламент.
2. Държавите членки имат право да подават искане за заличаване по собствена инициатива в съответствие с член 54, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1151/2012.
3. Искането за заличаване се оповестява публично съгласно член 50, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 1151/2012.
4. Мотивирани възражения срещу заличаване са допустими само ако доказват непрекъсната търговска употреба на регистрираното наименование от заинтересованото лице.
Член 8
Преходни разпоредби
1. По отношение на защитените наименования за произход и защитените географски указания, регистрирани преди 31 март 2006 г., Комисията, по искане на държава членка, публикува в Официален вестник на Европейския съюз единен документ, предоставен от тази държава членка. Тази публикация е придружена от позоваване на публикацията на спецификацията на продукта.
2. До 3 януари 2016 г. се прилагат следните правила:
а)
за продукти с произход от Съюза, при които регистрираното наименование се използва върху етикета, то трябва да бъде придружено от съответния символ на Съюза или от съответното означение, посочено в член 12, параграф 3 или член 23, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1151/2012;
б)
за продукти, които са произведени извън Съюза, означението, посочено в член 23, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, се поставя по желание на етикета на храни с традиционно специфичен характер.
Член 9
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1898/2006 и Регламент (ЕО) № 1216/2007 се отменят.
Член 10
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5 се прилага само за процедурите за предявяване на възражения, за които тримесечният срок, установен в член 51, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕС) № 1151/2012, не е изтекъл към датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 декември 2013 година.
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 664/2014
af 18. december 2013
om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 med hensyn til fastlæggelsen af EU-symboler for beskyttede oprindelsesbetegnelser, beskyttede geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter og med hensyn til visse regler om oprindelse, visse procedureregler og visse yderligere overgangsbestemmelser
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 5, stk. 4, første og andet afsnit, artikel 12, stk. 7, første afsnit, artikel 16, stk. 2, artikel 19, stk. 2, første afsnit, artikel 23, stk. 4, første afsnit, artikel 25, stk. 3, artikel 49, stk. 7, første afsnit, artikel 51, stk. 6, første afsnit, artikel 53, stk. 3, første afsnit, og artikel 54, stk. 2, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EU) nr. 1151/2012 har ophævet og erstattet Rådets forordning (EF) nr. 509/2006 af 20. marts 2006 om garanterede traditionelle specialiteter (2) i forbindelse med landbrugsprodukter og fødevarer og forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (3). Forordning (EU) nr. 1151/2012 giver Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. For at sikre, at kvalitetsordningerne for landbrugsvarer og fødevarer fungerer gnidningsløst i den nye retlige ramme, bør visse regler vedtages ved hjælp af sådanne retsakter. De nye regler bør træde i stedet for gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 509/2006 og (EF) nr. 510/2006, der var fastsat i henholdsvis Kommissionens forordning (EF) nr. 1898/2006 af 14. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (4) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1216/2007 af 18. oktober 2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 509/2006 om garanterede traditionelle specialiteter (5)i forbindelse med landbrugsprodukter og fødevarer.
(2)
For at tage hensyn til den særlige karakter og navnlig de fysiske og materielle begrænsninger af fremstillingen af produkter af animalsk oprindelse, hvis navn er registreret som en beskyttet oprindelsesbetegnelse, bør undtagelser med hensyn til foderstoffers oprindelse tillades i varespecifikationen for sådanne produkter. Sådanne undtagelser bør på ingen måde påvirke sammenhængen mellem det geografiske miljø og produktets specifikke kvalitet eller karakteristika, hovedsagelig eller fuldstændig kan tilskrives dette miljø.
(3)
For at tage højde for den særlige karakter af visse produkter med beskyttede geografiske betegnelser bør der i varespecifikationen for sådanne produkter tillades restriktive bestemmelser med hensyn til råvarers oprindelse. Sådanne restriktive bestemmelser bør være begrundet i objektive kriterier, som er i overensstemmelse med de generelle principper i ordningen for beskyttede geografiske betegnelser, og som yderligere forbedrer produkternes sammenhæng med ordningens mål.
(4)
For at sikre, at de relevante oplysninger formidles til forbrugerne, bør der fastlægges EU-symboler, der står for beskyttede oprindelsesbetegnelser, beskyttede geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter.
(5)
For at sikre, at varespecifikationerne for garanterede traditionelle specialiteter kun giver relevante og kortfattede oplysninger, og for at undgå et alt for omfattende antal ansøgninger om registrering eller om godkendelse af en ændring af en varespecifikation for en garanteret traditionel specialitet, bør der fastlægges en begrænsning af varespecifikationernes længde.
(6)
For at lette ansøgningsproceduren, bør der fastsættes supplerende bestemmelser om nationale indsigelsesprocedurer for fælles ansøgninger, der vedrører mere end et nationalt område. Eftersom retten til at gøre indsigelse burde være garanteret på hele EU's område, bør der være en forpligtelse til at gennemføre nationale indsigelsesprocedurer i alle medlemsstater, der er berørt af de fælles ansøgninger.
(7)
For at få en klar indsigelsesprocedure, er det nødvendigt at anføre ansøgerens proceduremæssige forpligtelser, i tilfælde af at de relevante høringer efter indgivelsen af en begrundet indsigelse fører til enighed.
(8)
For at lette behandlingen af ansøgninger om ændring af en varespecifikation bør der fastsættes supplerende regler for kontrollen af ændringsansøgningerne og for indgivelse og vurdering af mindre ændringer. Da midlertidige ændringer haster, bør de undtages fra standardproceduren og bør være fritaget for formel godkendelse fra Kommissionen. Kommissionen bør imidlertid holdes fuldt underrettet om indholdet af og begrundelsen for sådanne ændringer.
(9)
For at sikre, at alle parter har mulighed for at forsvare deres rettigheder og legitime interesser, bør der fastlægges supplerende regler for annulleringsproceduren. Annulleringsproceduren bør bringes i overensstemmelse med standardproceduren for registrering, der er fastsat i artikel 49 til 52 i forordning (EU) nr. 1151/2012. Det bør også gøres klart, at medlemsstaterne er blandt de juridiske personer, som kan have en legitim interesse i at indsende en anmodning om annullering i henhold til artikel 54, stk. 1, første afsnit, i nævnte forordning.
(10)
For at beskytte producenternes og de berørte parters legitime interesser, bør det stadig være muligt, at enhedsdokumenter vedrørende beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, der er registreret før den 31. marts 2006, og for hvilke der ikke er offentliggjort et enhedsdokument, offentliggøres på anmodning af de berørte medlemsstater.
(11)
I artikel 12, stk. 3, og artikel 23, stk. 3, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 er det fastsat, at i forbindelse med produkter med oprindelse i Unionen, der markedsføres under en beskyttet oprindelsesbetegnelse, en beskyttet geografisk betegnelse, eller som en garanteret traditionel specialitet, skal de til disse produkter knyttede EU-symboler, anføres på mærkningen, og at de relevante betegnelser eller forkortelser kan anføres på mærkningen. I henhold til artikel 23, stk. 3, andet afsnit, er det fastsat, at det er valgfrit at anvende symbolet på garanterede traditionelle specialiteter, der er produceret uden for Unionen. Disse bestemmelser finder først anvendelse fra den 4. januar 2016. Dog er der i forordning (EF) nr. 509/2006 og forordning (EF) nr. 510/2006, der blev ophævet ved forordning (EU) nr. 1151/2012, fastsat en forpligtelse til på mærkningen af produkter med oprindelse i Unionen at anføre enten symbolet eller den fuldstændige betegnelse, og der blev åbnet mulighed for at anvende betegnelsen »garanteret traditionel specialitet« på mærkningen af garanterede traditionelle specialiteter, der er produceret uden for Unionen. Af hensyn til kontinuiteten mellem de to ophævede forordninger og forordning (EU) nr. 1151/2012, bør forpligtelsen til på mærkningen af produkter med oprindelse i Unionen at anføre enten EU-symbolerne eller den respektive betegnelse og muligheden for at anvende betegnelsen »garanteret traditionel specialitet« på mærkningen af garanterede traditionelle specialiteter, der er produceret uden for Unionen, betragtes som implicit fastsat ved forordning (EU) nr. 1151/2012 og allerede gældende. Af hensyn til retssikkerheden og for at beskytte producenternes eller berørte parters rettigheder og legitime interesser bør betingelserne for anvendelse af symboler og betegnelser på mærkningen som fastsat i forordning (EF) nr. 509/2006 og forordning (EF) nr. 510/2006, fortsat finde anvendelse indtil den 3. januar 2016.
(12)
Af hensyn til klarhed og retssikkerhed bør forordning (EF) nr. 1898/2006 og forordning (EF) nr. 1216/2007 ophæves -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Særlige regler om foderstoffers og råvarers oprindelse
1. Med henblik på artikel 5 i forordning (EU) nr. 1151/2012, må foderstoffer udelukkende stamme fra det afgrænsede geografiske område for animalske produkter, hvis navn er registreret som en beskyttet oprindelsesbetegnelse.
Hvis oprindelse udelukkende fra det afgrænsede geografiske område ikke er teknisk gennemførligt, kan foderstoffer, der ikke stammer fra det pågældende område, tilsættes, forudsat at produktets kvalitet eller karakteristika, der hovedsagelig kan tilskrives det geografiske miljø, ikke berøres. Foderstoffer, der ikke stammer fra det afgrænsede geografiske område, må i intet tilfælde overstige 50 % tørstof på årsbasis.
2. Enhver begrænsning for råvarernes oprindelse, der er anført i varespecifikationen for et produkt, hvis navn er registreret som en beskyttet geografisk betegnelse, skal begrundes ud fra den sammenhæng, der henvises til i artikel 7, stk. 1, litra f), nr. ii), i forordning (EU) nr. 1151/2012.
Artikel 2
EU-symboler
De EU-symboler, der henvises til i artikel 12, stk. 2, og artikel 23, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012, fremgår af bilaget til denne forordning.
Artikel 3
Begrænsning af varespecifikationer for garanterede traditionelle specialiteter
Den varespecifikation, der er omhandlet i artikel 19 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal være præcis og må ikke overstige 5 000 ord, undtagen i behørigt begrundede tilfælde.
Artikel 4
Nationale indsigelsesprocedurer for fælles ansøgninger
I forbindelse med fælles ansøgninger som omhandlet i artikel 49, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1151/2012 gennemføres de dermed forbundne nationale indsigelsesprocedurer i alle de berørte medlemsstater.
Artikel 5
Anmeldelsespligt vedrørende enighed i indsigelsesprocedure
Når de berørte parter når til enighed efter de høringer, der er omhandlet i artikel 51, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1151/2012, underretter myndighederne i den medlemsstat eller det tredjeland, hvorfra ansøgningen er indgivet, Kommissionen om alle de faktorer, der gjorde enigheden mulig, herunder udtalelser fra ansøgeren og myndighederne i en medlemsstat eller i et tredjeland eller andre fysiske og juridiske personer, der har indgivet en indsigelse.
Artikel 6
Ændringer af en varespecifikation
1. Ansøgningen om en væsentlig ændring af en varespecifikation som omhandlet i artikel 53, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1151/2012 skal indeholde en udtømmende beskrivelse og den specifikke begrundelse for hver ændring. For hver ændring skal beskrivelsen i detaljer sammenligne den oprindelige varespecifikation og, hvor det er relevant, det oprindelige enhedsdokument med de ændrede udgaver, der foreslås.
Ansøgningen skal kunne stå alene. Den skal indeholde alle ændringer af varespecifikationen og, hvor det er relevant, af enhedsdokumentet, for hvilket der ansøges om godkendelse.
En ansøgning om en væsentlig ændring, som ikke overholder bestemmelserne i første og andet afsnit, tages ikke i betragtning. Kommissionen underretter ansøgeren, hvis ansøgningen ikke kan antages.
Kommissionens godkendelse af en ansøgning om en væsentlig ændring af en varespecifikation omfatter kun de ændringer, der er medtaget i selve ansøgningen.
2. Ansøgninger om en mindre ændring af en varespecifikation vedrørende beskyttede oprindelsesbetegnelser eller beskyttede geografiske betegnelser indgives til myndighederne i den medlemsstat, hvor det geografiske område for betegnelsen befinder sig. Ansøgninger om en mindre ændring af en varespecifikation vedrørende garanterede traditionelle specialiteter indgives til myndighederne i den medlemsstat, hvor sammenslutningen er etableret. Hvis ansøgningen om en mindre ændring af en varespecifikation ikke stammer fra den sammenslutning, der havde indgivet ansøgningen om registrering af det navn eller de navne, som varespecifikationen vedrører, giver medlemsstaten denne sammenslutning, hvis den stadig eksisterer, lejlighed til at fremsætte bemærkninger vedrørende ansøgningen. Hvis medlemsstaten finder, at kravene i forordning (EU) nr. 1151/2012 og i de bestemmelser, der er vedtaget i henhold dertil, er opfyldt, kan den indgive et ansøgningsdossier om en mindre ændring til Kommissionen. Ansøgninger om en mindre ændring af en varespecifikation for produkter med oprindelse i tredjelande kan indgives af en sammenslutning, som har en legitim interesse, enten direkte til Kommissionen eller via det pågældende tredjelands myndigheder.
Ansøgningen om en mindre ændring må kun indeholde mindre ændringer i betydningen i artikel 53, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012. Ansøgningen skal beskrive de mindre ændringer, give en kort begrundelse for, at der er behov for en ændring, og påvise, at de foreslåede ændringer betragtes som mindre i overensstemmelse med artikel 53, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012. Den skal for hvert ændringsforslag sammenligne den oprindelige varespecifikation og, hvor det er relevant, det oprindelige enhedsdokument med den ændrede udgave, der foreslås. Ansøgningen skal kunne stå alene og skal indeholde alle ændringer af varespecifikationen og, hvor det er relevant, af det enhedsdokument, for hvilket der ansøges om godkendelse.
Mindre ændringer, som er nævnt i artikel 53, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012, betragtes som godkendt, hvis Kommissionen ikke underretter ansøgeren om det modsatte inden for tre måneder fra modtagelsen af ansøgningen.
En ansøgning om en ændring af mindre omfang, der ikke er i overensstemmelse med andet afsnit i dette stykke, antages ikke. Stiltiende godkendelse, der er omhandlet i tredje afsnit i dette stykke, finder ikke anvendelse på sådanne ansøgninger. Senest tre måneder efter modtagelsen af ansøgningen underretter Kommissionen ansøgeren, hvis ansøgningen ikke antages.
Kommissionen offentliggør de godkendte mindre ændringer af en varespecifikation, som ikke medfører en ændring af de elementer, der er omhandlet i artikel 50, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012.
3. Proceduren i artikel 49 til 52 i forordning (EU) nr. 1151/2012 finder ikke anvendelse på ændringer, som vedrører en midlertidig ændring af varespecifikationen, som følger af, at de offentlige myndigheder har indført obligatoriske sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, eller som er forbundet med naturkatastrofer eller ugunstige vejrforhold, der formelt anerkendes af de kompetente myndigheder.
Disse ændringer skal meddeles Kommissionen sammen med begrundelsen herfor senest to uger efter godkendelsen. Midlertidige ændringer af en varespecifikation vedrørende beskyttede oprindelsesbetegnelser eller beskyttede geografiske betegnelser meddeles Kommissionen af myndighederne i den medlemsstat, hvor det geografiske område for betegnelsen befinder sig. Myndighederne i den medlemsstat, hvor sammenslutningen er etableret, skal meddele midlertidige ændringer af en varespecifikation vedrørende garanterede traditionelle specialiteter til Kommissionen. Midlertidige ændringer vedrørende produkter med oprindelse i tredjelande meddeles til Kommissionen, enten ved en sammenslutning, som har en legitim interesse, eller af det pågældende tredjelands myndigheder. Medlemsstaterne offentliggør sådanne midlertidige ændringer af varespecifikationen. I meddelelser om en midlertidig ændring af en varespecifikation vedrørende en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse vedlægger medlemsstaterne kun henvisningen til offentliggørelsen. I meddelelser om en midlertidig ændring i en varespecifikation vedrørende en garanteret traditionel specialitet vedlægger medlemsstaterne den midlertidige ændring af varespecifikationen, som den er offentliggjort. I meddelelser om produkter med oprindelse i tredjelande sendes de godkendte midlertidige ændringer af varespecifikationen til Kommissionen. Bevis på de sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige foranstaltninger og en kopi af loven om anerkendelse af naturkatastrofer eller ugunstige vejrforhold vedlægges alle meddelelser om midlertidige ændringer fra medlemsstaterne og tredjelande. Kommissionen offentliggør sådanne ændringer.
Artikel 7
Annullering
1. Proceduren i artikel 49 til 52 i forordning (EU) nr. 1151/2012 finder tilsvarende anvendelse på annullering af en registrering, som omhandlet i artikel 54, stk. 1, første og andet afsnit, i nævnte forordning.
2. Medlemsstaterne har mulighed for at indgive en anmodning om annullering på eget initiativ i henhold til artikel 54, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012.
3. Annulleringsanmodningen offentliggøres i medfør af artikel 50, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012.
4. Begrundede indsigelser vedrørende annullering kan kun antages, hvis de påviser den registrerede betegnelses fortsatte erhvervsmæssig betydning for en berørt person.
Artikel 8
Overgangsbestemmelser
1. For så vidt angår beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, der er registreret før den 31. marts 2006, offentliggør Kommissionen på begæring af en medlemsstat et enhedsdokument, som er forelagt af den pågældende medlemsstat, i Den Europæiske Unions Tidende. Denne offentliggørelse skal ledsages af henvisningen til offentliggørelsen af varespecifikationen.
2. Følgende regler finder anvendelse indtil den 3. januar 2016:
a)
for produkter med oprindelse i Unionen, skal det registrerede navn, såfremt det er anført på mærkningen, ledsages enten af det relevante EU-symbol eller af den relevante betegnelse, der er omhandlet i artikel 12, stk. 3, eller artikel 23, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1151/2012
b)
for produkter, som produceres uden for Unionen, er den betegnelse, som er omhandlet i artikel 23, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1151/2012, valgfri på mærkningen af garanterede traditionelle specialiteter.
Artikel 9
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1898/2006 og (EF) nr. 1216/2007 ophæves.
Artikel 10
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 5 gælder kun for indsigelsesprocedurer, for hvilke den tremåneders periode, der er fastsat i artikel 51, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012, ikke er udløbet på datoen for denne forordnings ikrafttræden.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2013.