ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 241/2014 НА КОМИСИЯТА
от 7 януари 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за капиталовите изисквания за институциите
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 26, параграф 4, трета алинея; член 27, параграф 2, трета алинея; член 28, параграф 5, трета алинея; член 29, параграф 6, трета алинея; член 32, параграф 2, трета алинея; член 36, параграф 2, трета алинея; член 41, параграф 2, трета алинея; член 52, параграф 2, трета алинея; член 76, параграф 4, трета алинея; член 78, параграф 5, трета алинея; член 79, параграф 2, трета алинея; член 83, параграф 2, трета алинея; член 481, параграф 6, трета алинея и член 487, параграф 3, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Разпоредбите в настоящия регламент са тясно свързани, тъй като се отнасят за изискванията към елементите на собствените средства на институциите и приспаданията от тези елементи за целите на прилагането на Регламент (ЕС) № 575/2013. С оглед съгласуването на посочените разпоредби, които следва да влязат в сила едновременно, и осигуряването на възможност за цялостен поглед и лесен достъп до тях за лицата, които трябва да спазват произтичащите от тях задължения, е желателно всички регулаторни технически стандарти по отношение на собствените средства, изисквани съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013, да бъдат включени в един регламент.
(2)
С цел очакваните дивиденти да бъдат приспадани от междинната или годишната печалба по по-съгласуван начин на съюзно равнище, е необходимо да се въведе йерархия на начините за оценка на приспадането: първо - наличието на взето от съответния орган решение за разпределяне, второ - дивидентната политика, и трето - отношението до този момент на изплащания дивидент към печалбата.
(3)
В допълнение към общите изисквания за собствените средства, добавени към определени специални изисквания за собствените средства за такива видове институции или изменени от тях, следва да се определят условията, които биха позволили на компетентните органи да решат, че предприятие, признато в приложимото национално право, може да бъде определено, за целите на изискванията за собствените средства, като взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция. Това е необходимо, за да се намали опасността дадена институция да развива дейност, възползвайки се от специфичния статут на взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция, по отношение на които биха могли да се прилагат специфични изисквания за собствените средства, без да притежава общите за институциите от съюзния кооперативен банков сектор характеристики.
(4)
В някои случаи по отношение на институциите, признати в приложимото национално право като взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция, е целесъобразно да се прави разлика между притежателите на техни инструменти на базовия собствен капитал от първи ред и членовете им, тъй като вторите обикновено трябва да притежават капиталови инструменти, за да имат право на дивидент и на част от печалбата и резервите.
(5)
Като цяло общо за взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества, спестовните институции или подобните институции е извършването на дейност в полза на техните клиенти и членове, както и обслужването на обществеността. Основната цел не е да се генерира и плаща финансова компенсация на външни източници на капитал (например акционерите). По тази причина тези институции използват капиталови инструменти, различни от емитираните от акционерни дружества, които обикновено предоставят на притежателите им пълен достъп до резервите и печалбата в хода на обичайната дейност и при ликвидация, като освен това са прехвърлими на трета страна.
(6)
Обща характеристика на кооперативните институции е по принцип възможността членовете им да напуснат и следователно да изискат обратното изкупуване на притежаваните от тях инструменти на базовия собствен капитал от първи ред. Това не възпрепятства тези институции да емитират инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, за които да не се предвижда такава възможност за притежателите, при условие че съответните инструменти спазват разпоредбите на член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013. Когато институция емитира различни видове инструменти по посочения член 29, следва да няма привилегии, предоставени само на някои от тях, различни от предвидените в член 29, параграф 4 от посочения регламент.
(7)
Структурата на спестовните институции е по принцип сходна с тази на фондациите - няма собственик на капитала, т.е. лице, което участва в него и поради това има право да се ползва от печалбата. Една от основните черти на взаимоспомагателните дружества е, че по принцип членовете нямат принос към капитала и в хода на обичайната дейност не се възползват от прякото разпределяне на резервите. Това не следва да възпрепятства тези институции да емитират, с оглед разширяване на дейността си, инструменти на базовия собствен капитал от първи ред в полза на инвеститорите или членовете, които така могат да участват в капитала и донякъде да се възползват от резервите в хода на обичайната дейност и при ликвидация.
(8)
Всички съществуващи институции, вече създадени и признати по приложимото национално законодателство преди 31 декември 2012 г. за взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции или подобни институции, продължават да бъдат определяни като такива за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013 независимо от правната им форма, стига да продължават да отговарят на национално-правните критерии за такова признаване.
(9)
При определянето на това кои ситуации биха могли да бъдат квалифицирани като непряко финансиране за всички видове капиталови инструменти е по-практично и пълно това да се направи чрез определяне на характеристиките на противоположното понятие - прякото финансиране.
(10)
Правилата по отношение на собствените средства следва да се прилагат към взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества, спестовните институции и подобните институции, при подходящото отчитане на съответните особености. Въвеждането на правилата следва наред с другото да осигури възможност за тези институции да ограничават, когато това е целесъобразно, обратното изкупуване на емитираните от тях капиталови инструменти. Когато следователно приложимото национално законодателство не предвижда отказ за обратно изкупуване на инструментите е особено важно свързаните с тях разпоредби да предоставят на институцията възможност да отлага и ограничава обратното изкупуване. Освен това предвид значението на такава възможност, компетентните органи следва да имат правомощието да ограничават обратното изкупуване на кооперативните дялове, като институцията следва да документира всяко решение за ограничаване на обратното изкупуване.
(11)
Необходимо е да се определи и приравни към международните практики (т.е. определените от Базелския комитет за банков надзор) третирането на понятието „печалба от продажба, свързана с бъдещ приход“ в контекста на секюритизацията и да се гарантира, че предвид липсата на устойчивост отменимата печалба от продажба не се включва в основните средства на институцията.
(12)
С цел да се избегне евентуален регулаторен арбитраж и осигури еднообразно прилагане в Съюза на правилата във връзка с капиталовите изисквания е важно да се установи единен подход за приспадане от собствените средства на някои елементи като загубата за текущата финансова година, активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба, и активите на пенсионен фонд с дефинирани доходи.
(13)
За да се осигури съгласувано на съюзно равнище оценяване на стимулите за обратно изкупуване, е необходимо да се опишат случаите, при които се създава очакването, че е вероятно инструментът да бъде откупен. Необходимо е и да се изготвят правила за своевременното задействане на механизмите за покриване на загуби за хибридните инструменти, така че да се увеличи капацитетът на тези инструменти да покриват загуби. Също така, предвид факта, че емитираните от дружествата със специална инвестиционна цел инструменти са по-несигурни в пруденциален аспект от пряко емитираните инструменти, използването на такива дружества за непряко емитиране на собствени средства следва да бъде ограничено и строго регламентирано.
(14)
Необходимо е да се намери баланс между съответстващото от пруденциална гледна точка изчисляване на непреките участия на институциите, произтичащи от позиции в индекси, и грижата това да не им налага прекалена тежест.
(15)
Приема се, че за предоставянето на разрешение за намаляване на собствените средства, на надзорните компетентни органи е нужен подробен и широкообхватен процес. Обратното изкупуване и преоценката на капиталовите инструменти, както и репо сделките с тях, не следва да се обявява на притежателите, преди институцията да е получила предварително одобрение от съответния компетентен орган. Институциите следва да предоставят подробен списък на елементите, за да може компетентният орган да разполага с цялата полезна информация, преди да реши да предостави одобрение.
(16)
С оглед улесняването и изпълнението на оперативните планове за финансово подпомагане, е предвидено временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства, когато е приложимо. Подобни изключения не следва, поради това, да се простират извън срока на тези планове.
(17)
Активите на дружествата със специална инвестиционна цел, които не са инвестирани в емитирани от институции инструменти на собствените средства, следва да останат минимални и несъществени, така че към тези дружества да могат да се прилагат елементите на допълнителния капитал от първи ред и на капитала от втори ред. За да се постигне това, размерът на тези активи следва да бъде ограничен спрямо средния размер на всички активи на тези дружества.
(18)
Преходните разпоредби имат за цел да осигурят плавно преминаване към новата регулаторна рамка, поради което при прилагането на преходните разпоредби за филтрите и намаленията е важно това преходно третиране по Регламент (ЕС) № 575/2013 да бъде прилагано последователно, но по начин, който отчита първоначалната отправна точка, създадена от националните разпоредби, с които се транспонира предходният съюзен регулаторен режим - директиви 2006/48/ЕО (2) и 2006/49/ЕО (3) на Европейския парламент и на Съвета.
(19)
Придобитите и обхванати от преходните разпоредби на Регламент (ЕС) № 575/2013 инструменти, надхвърлящи базовия собствен капитал от първи ред или допълнителния капитал от първи ред, могат, въз основа на тези разпоредби, да бъдат включени в отнасящите се за по-ниските капиталови редове ограничения за придобити инструменти. Те обаче не могат да ги променят, поради което включването в такова ограничение следва да е възможно само, ако в него има достатъчен марж. И накрая, тъй като те са инструменти, надхвърлящи по-висок ред, следва да е възможно по-късното им прекласифициране към по-висок капиталов ред.
(20)
Настоящият регламент се основава на проектите за регулаторни технически стандарти, представени на Комисията от Европейския банков орган.
(21)
Европейският банков орган проведе обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4) Група на участниците от банковия сектор.
(22)
Европейският банков орган следва да направи преглед на прилагането на настоящия регламент и по-специално на правилата за определянето на процедури за разрешаване на обратно изкупуване на инструменти на базовия собствен капитал от 1 ред на взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества, спестовните институции или подобните институции, и ако е необходимо - да предложи изменения.
(23)
Европейският банков орган се допита до Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване относно третирането на капиталовите инструменти, от една страна, на застрахователните и презастрахователните предприятия от трети държави, а от друга - на предприятията, изключени от обхвата на Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правилата относно:
а)
значението на „очакван“ при определянето на това дали в съответствие с член 26, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 очакваните отчисления от печалбата или дивиденти са били приспаднати от собствените средства;
б)
условията, според които компетентните органи могат,в съответствие с член 27, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013, да решат, че предприятие, признато в приложимото национално право, може да бъде определено като взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество, спестовна институция или подобна институция;
в)
приложимите форми и естеството на непрякото финансиране на капиталовите инструменти по член 28, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
в съответствие с член 29, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - естеството на ограниченията за обратно изкупуване в случаите, когато приложимото национално право не позволява на институцията да откаже обратното изкупуване на капиталови инструменти;
д)
в съответствие с член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - допълнителното уточняване на понятието „печалба от продажба“;
е)
в съответствие с член 36, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - прилагането на приспаданията от елементите на базовия собствен капитал от първи ред и другите приспадания от базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред;
ж)
в съответствие с член 41, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - критериите, въз основа на които компетентните органи разрешават на институция да редуцира размера на активите в пенсионен фонд с дефинирани доходи;
з)
в съответствие с член 52, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - формата и естеството на стимулите за обратно изкупуване, естеството на увеличаване на стойността на главницата на инструмент на допълнителния капитал от първи ред, което се извършва след временно намаляване на стойността на главницата по този инструмент, процедурите и сроковете за задействащите събития, както и характеристиките на инструментите, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането и използването на дружества със специална инвестиционна цел;
и)
в съответствие с член 76, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - необходимата степен на консерватизъм в оценките, използвани като алтернатива на изчисляването на базисната експозиции при косвените позиции, произтичащи от позиции в индекси;
й)
в съответствие с член 78, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - някои подробни условия, които трябва да бъдат изпълнени преди предоставянето от страна на надзорните органи на разрешение за намаляване на собствените средства, както и относно съответния процес;
к)
в съответствие с член 79, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - условията за предоставяне на временно освобождаване от приспадания от собствените средства;
л)
в съответствие с член 83, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - вида на активите, които могат да се отнасят до операциите на дружество със специална инвестиционна цел, и смисъла на „минимални и несъществени“ по отношение на допустимия допълнителен капитал от първи ред и капитал от втори ред, емитирани от такова дружество;
м)
в съответствие с член 481, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - подробните условия за корекции на собствените средства по преходните разпоредби;
н)
в съответствие с член 487, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 - условията за елементите, към които не се прилагат правилата за заварено положение при елементи на базовия собствен капитал от първи ред или на допълнителния капитал от първи ред и които са включени в други елементи на собствените средства;
ГЛАВА II
ЕЛЕМЕНТИ НА СОБСТВЕНИТЕ СРЕДСТВА
РАЗДЕЛ 1
Елементи и инструменти на базовия собствен капитал от първи ред
Подраздел 1
Очаквани дивиденти и отчисления
Член 2
Значение на „очакван“ при „очакван дивидент“ за целите на член 26, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Размерът на очакваните дивиденти, който в съответствие с член 26, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 институциите приспадат от междинната или годишната печалба, се определя в съответствие с параграфи 2-4.
2. Когато управителният орган е взел или е предложил официално на съответния орган на институцията решение за размера на платимия дивидент, този размер се приспада от съответната междинна или годишна печалба.
3. Когато се изплаща междинен дивидент, остатъчната сума от междинната печалба в резултат на изчислението по параграф 2, която трябва да бъде прибавена към базовия собствен капитал от първи ред, се намалява, в съответствие с правилата по параграфи 2 и 4, със сумата на всички дивиденти, очаквани да бъдат изплатени от остатъчната междинна печалба с окончателните дивиденти за пълната финансова година.
4. Преди управителният орган да е взел или предложил официално на съответния орган на институцията решение за изплащането на дивидент, размерът на очаквания дивидент, който институцията приспада от междинната или годишната печалба, е равен на размера на междинната или годишната печалба, умножен по отношението на изплащания дивидент към печалбата.
5. Това отношение се определя въз основа на одобрената за съответния период от управителния или друг съответен орган дивидентна политика.
6. Когато тази политика е определила не фиксирана стойност, а интервал, за целите на параграф 2 се взима горната му граница.
7. Ако няма одобрена дивидентна политика или ако компетентният орган смята за вероятно институцията да не я приложи, както и ако тази политика не представлява разумна основа за определянето на размера за приспадането, отношението на изплащания дивидент към печалбата се определя като най-високата стойност от следните:
а)
средното отношение на изплащания дивидент към печалбата за трите години преди разглежданата година;
б)
отношението на изплащания дивидент към печалбата през годината, предшестваща разглежданата година.
8. Компетентният орган може да разреши на институцията да коригира отношението на изплащания дивидент към печалбата по параграф 7, букви а) и б), за да се изключат платените през периода извънредни дивиденти.
9. Сумата на очакваните дивиденти, която ще се приспада, се определя, като се отчитат всякакви нормативни ограничения относно разпределенията, по-специално ограниченията по член 141 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (6). Ако са изпълнени условията по член 26, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, размерът на обхванатата от тези ограничения печалба след приспадане на очакваните отчисления може да бъде изцяло включен в базовия собствен капитал от първи ред. Когато ограниченията са приложими, подлежащите на приспадане очаквани дивиденти се основават на плана за запазване на капитала, одобрен от компетентния орган в съответствие с член 142 от Директива 2013/36/ЕС.
10. Размерът на очакваните дивиденти, платими по начин, който не намалява размера на базовия собствен капитал от първи ред (например под формата на допълнителни акции), не се приспада от междинната или годишната печалба, включвана в елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
11. Преди да разреши на дадена институцията да включи междинната или годишната си печалба в базовия собствен капитал от първи ред, компетентният орган се уверява, че всички необходими отчисления от междинната или годишната печалба и всички тези, свързани с очакваните дивиденти, са направени в съответствие с приложимата счетоводни рамка или в рамките на други корекции.
Член 3
Значение на „очакван“ при „очаквано отчисление“ за целите на член 26, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Очакваните отчисления от печалбата, които трябва да се вземат предвид, включват следното:
а)
размера на данъците;
б)
размера на задълженията или обстоятелствата, възникнали през съответния отчетен период, които вероятно ще доведат до спад на печалбите на институцията и за които компетентният орган не е убеден, че са въведени всички необходими корекции на стойността като например допълнителните корекции на стойността по член 34 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Очакваните отчисления от печалбата, които още не са отразени в отчета за приходите и разходите, се отнасят към междинния период, в който са възникнали; т.е. на всеки междинен период съответства разумен дял от тях. Съществените или еднократните събития се отнасят изцяло и без забавяне към преходния период, през който възникват.
3. Преди да разреши на дадена институцията да включи междинната или годишната си печалба в базовия собствен капитал от първи ред, компетентният орган се уверява, че всички необходими отчисления от междинната или годишната печалба и всички тези, свързани с очакваните отчисления, са направени в съответствие с приложимата счетоводни рамка или в рамките на други корекции.
Подраздел 2
Кооперативни дружества, спестовни институции, взаимоспомагателните дружества и подобни институции
Член 4
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за кооперативно дружество за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може да бъде определено като кооперативно дружество за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за кооперативно дружество за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Австрия: институциите, регистрирани като „eingetragene genossenschaft (e.Gen.)“ или „registrierte genossenschaft“ съгласно „Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)“;
б)
в Белгия: институциите, регистрирани като „société coopérative/cooperative vennostchap“ и одобрени по силата на Кралски указ от 8 януари 1962 г. за определяне на условията за одобрение на националните групи от кооперативни дружества и кооперации;
в)
в Кипър: институциите, регистрирани като „Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ“ на основание на законодателния пакет от 1985 г. относно кооперативните дружества;
г)
в Чешката република: институциите, лицензирани като „spořitelní a úvěrní družstvo“ в „zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev“;
д)
в Дания: институции, регистрирани като „andelskasser“ или „sammenslutninger af andelskasser“ според датския закон за финансовата дейност;
е)
във Финландия: институциите, регистрирани като:
1)
„Osuuspankki“ или „andelsbank“ съгласно „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ или „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
2)
„Muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos“ или „annat kreditinstitut i andelslagsform“ съгласно „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ или „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
3)
„Keskusyhteisö“ или „centralinstitutet“ съгласно „laki talletuspankkien yhteenliittymästä“ или „lag om en sammanslutning av inlåningsbanker“;
ж)
във Франция: институциите, регистрирани като „sociétés coopératives“ в „Loi № 47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération“ и лицензирани като „banques mutualistes ou coopératives“ в „Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II“;
з)
в Германия: институциите, регистрирани като „eingetragene genossenschaft (еG)“ съгласно „Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz - GenG)“;
и)
в Гърция: институциите, регистрирани като „Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί“ съгласно Закон за кооперациите 1667/1986, които осъществяват дейност като кредитни институции и могат да бъдат обозначени като „Συνεταιριστική Τράπεζα“ съгласно Закона за банковото дело 3601/2007;
й)
в Унгария: институциите, регистрирани като „Szövetkezeti hitelintézet“ съгласно Закон CXII от 1996 г. за кредитните институции и финансовите предприятия;
к)
в Италия: институциите, регистрирани като:
1)
„Banche popolari“ по Законодателен указ № 385 от 1 септември 1993 г.;
2)
„Banche di credito cooperativo“ по Законодателен указ № 385 от 1 септември 1993 г.;
3)
„Banche di garanzia collettiva dei fidi“ по чл. 13 от Наредба-закон № 269 от 30 септември 2003 г., преобразувана в Закон № 326 от 24 ноември 2003 г.;
л)
в Люксембург: институциите, регистрирани като „Sociétés coopératives“ съгласно определението в раздел VI от Закона от 10 август 1915 г. за търговските дружества;
м)
в Нидерландия: институциите, регистрирани като „coöperaties“ или „onderlinge waarborgmaatschappijen“ съгласно „Rechtspersonen of the Burgerlijk wetboek“, дял 3, книга 2;
н)
в Полша: институциите, регистрирани като „bank spółdzielczy“ по „Prawo bankowe“;
о)
в Португалия: институциите, регистрирани като „Caixa de Crédito Agrícola Mútuo“ или „Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo“ съгласно „Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola“, одобрен с „Decreto-Lei n.o 24/91 de 11 de Janeiro“;
п)
в Румъния: институциите, регистрирани като „Organizații cooperatiste de credit“ съгласно Извънредна наредба на правителството № 99/2006 за кредитните институции и капиталовата адекватност, одобрена с изменения и допълнена от Закон № 227/2007;
р)
в Испания: институциите, регистрирани като „Cooperativas de Crédito“ съгласно „Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito“;
с)
в Швеция: институциите, регистрирани като „Medlemsbank“ съгласно „Lag (1995:1570) om medlemsbanker“ или като „Kreditmarknadsförening“ съгласно „Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse“;
т)
в Обединеното кралство: институциите, регистрирани като „cooperative societies“ съгласно „Industrial and Provident Societies Act 1965“ и „Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969“;
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за кооперативно дружество за целите на параграф 1, ако съгласно приложимото национално законодателство или дружествен устав е в състояние да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. Институция се приема за кооперативно дружество за целите на параграф 1, когато притежателите - членове или не на институцията - на инструмент на базовия собствен капитал от първи ред по параграф 3 имат възможност, в съответствие с приложимото национално право, да напуснат, те също така имат право да върнат капиталовия инструмент обратно на институцията, но единствено в рамките на ограниченията, предвидени в приложимото национално законодателство, дружествения устав, Регламент (ЕС) № 575/2013 и настоящия регламент. Това не възпрепятства институцията да емитира, съгласно приложимото национално право, инструменти на базовия собствен капитал от първи ред в съответствие с член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013 в полза както на членовете, така и на нечленуващите, които не предоставят правото да ѝ бъдат върнати обратно.
Член 5
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за спестовна институция за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка iii) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може да бъде определено като спестовна институция за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за спестовна институция за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Австрия: институциите, регистрирани като „Sparkasse“ по „Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)“, чл. 1, ал. 1;
б)
в Дания: институциите, регистрирани като „Sparekasser“ съгласно датския закон за финансовата дейност;
в)
във Финландия: институциите, регистрирани като „Säästöpankki“ или „Sparbank“ съгласно „Säästöpankkilaki“ или „Sparbankslag“;
г)
в Германия: институциите, регистрирани като „Sparkasse“, както следва:
1)
„Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)“,
2)
„Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern“
3)
„Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)“
4)
„Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)“
5)
„Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)“
6)
„Hessisches Sparkassengesetz“
7)
„Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)“
8)
„Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)“
9)
„Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)“
10)
„Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz“
11)
„Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)“
12)
„Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe“
13)
„Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)“
14)
„Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)“
15)
„Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)“;
д)
в Испания: институциите, регистрирани като „Cajas de Ahorros“ съгласно „Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular“;
е)
в Швеция: институциите, регистрирани като „Sparbank“ съгласно „Sparbankslag (1987:619)“.
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за спестовна институция за целите на параграф 1, ако съгласно приложимото национално законодателство или дружествен устав е в състояние да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. Институция се приема за спестовна институция за целите на параграф 1, ако сумата на капитала, резервите и междинната или годишната печалба не е разрешено, съгласно приложимото национално законодателство, да бъде разпределяна сред притежателите на инструменти на базовия собствен капитал от първи ред. Това условие се приема за изпълнено дори когато институцията емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които, на база действащо предприятие, дават на притежателите право на част от печалбата и резервите в случаите, когато приложимото национално право го разрешава, при условие че тази част е пропорционална на вноската им в капитала и резервите или, когато приложимото национално законодателство го разрешава - съгласно алтернативно споразумение. Институцията може да емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които при нейна неплатежоспособност или ликвидация дават права във връзка с резервите, които не е необходимо да са пропорционални на вноските в тях или капитала, стига да са изпълнени условията по член 29, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 6
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за взаимоспомагателно дружество за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка i) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може да бъде определено като взаимоспомагателно дружество за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за взаимоспомагателно дружество за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Дания: асоциациите („Foreninger“) или фондациите („Fonde“) в резултат на преобразуването в дружества с ограничена отговорност по датския закон за финансовата дейност на застрахователни дружества („Forsikringsselskaber“), ипотечни кредитни институции („realkreditinstitutter“), спестовни банки („Realkreditinstitutter“), спестовни каси („Sparekasser“), кооперативни банки („Andelskasser“) и организациите, към които те са прикрепени („Sammenslutninger af andelskasser“);
б)
в Ирландия: институциите, регистрирани като „Building Societies“ съгласно „Building Societies Act 1989“;
в)
в Обединеното кралство: институциите, регистрирани като „Building Societies“ съгласно „Building Societies Act 1986“; институциите, регистрирани като „savings bank“ съгласно „Savings Bank (Scotland) Act 1819“.
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за взаимоспомагателно дружество за целите на параграф 1, ако съгласно приложимото национално законодателство или дружествен устав му е разрешено да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. За да бъде институция приета за взаимоспомагателно дружество за целите на параграф 1, общият сбор на капитала и резервите или част от него трябва да е собственост на членове на институцията, които в хода на обичайната си дейност не се възползват от прякото разпределение на резервите, по-специално чрез изплащането на дивиденти. Тези условия се приемат за изпълнени дори когато институцията емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които дават права върху печалбата и резервите в случаите, когато приложимото национално право го разрешава.
Член 7
Предприятие, признато съгласно приложимото национално право за подобна институция за целите на член 27, параграф 1, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Компетентните органи могат да решат, че предприятие, признато съгласно приложимото национално право, може за целите на втора част от Регламент (ЕС) № 575/2013 да бъде определено като институция, подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции, когато са изпълнени условията в параграфи 2, 3 и 4.
2. За да отговаря на изискванията за институция, подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции за целите на параграф 1, правният статут на институцията трябва да спада към една от следните категории:
а)
в Австрия: „Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken“ съгласно „Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)“;
б)
във Финландия: институциите, регистрирани като „Hypoteekkiyhdistys“ или „Hypoteksförening“ съгласно „Laki hypoteekkiyhdistyksistä“ или „Lag om hypoteksföreningar“.
3. По отношение на базовия собствен капитал от първи ред институция се приема за подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции за целите на параграф 1, когато дружественият устав или приложимото национално право ѝ разрешава да емитира на равнище правен субект само капиталовите инструменти по член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
4. За да бъде приета за подобна на кооперативните дружества, взаимоспомагателните дружества и спестовните институции за целите на параграф 1, институцията също така трябва да удовлетворява поне някое от следните условия:
а)
когато притежателите - членове или не на институцията - на базовия собствен капитал от първи ред по параграф 3 имат възможност, в съответствие с приложимото национално право, да напуснат, те могат също така да имат право да върнат капиталовия инструмент обратно на институцията, но единствено в рамките на ограниченията, предвидени в приложимото национално законодателство, дружествения устав, Регламент (ЕС) № 575/2013 и настоящия регламент. Това не възпрепятства институцията да емитира, съгласно приложимото национално право, инструменти на базовия собствен капитал от първи ред в съответствие с член 29 от Регламент (ЕС) № 575/2013 в полза както на членовете, така и на нечленуващите, които не предоставят правото да ѝ бъдат върнати обратно;
б)
сумата на капитала, резервите и междинната или годишната печалба не е разрешено, съгласно приложимото национално законодателство, да бъде разпределена сред притежателите на инструменти на базовия собствен капитал от първи ред. Това условие се приема за изпълнено дори когато институцията емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които, на база действащо предприятие, дават на притежателите право на част от печалбата и резервите в случаите, когато приложимото национално право го разрешава, при условие че тази част е пропорционална на вноската им в капитала и резервите или, когато приложимото национално законодателство го разрешава - съгласно алтернативно споразумение. Институцията може да емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, които при нейна неплатежоспособност или ликвидация дават права във връзка с резервите, които не е необходимо да са пропорционални на вноските в тях или капитала, стига да са изпълнени условията по член 29, параграфи 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
в)
общият сбор на капитала и резервите или част от него е собственост на членове на институцията, които в хода на обичайната си дейност не се възползват от прякото разпределение на резервите, по-специално чрез изплащането на дивиденти.
Подраздел 3
Непряко финансиране
Член 8
Непряко финансиране на капиталовите инструменти за целите на член 28, параграф 1, буква б), член 52, параграф 1, буква в) и член 63, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За непряко финансиране на капиталови инструменти по член 28, параграф 1, буква б), член 52, параграф 1, буква в) и член 63, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013 се приема финансирането, което не е пряко.
2. За целите на параграф 1 пряко финансиране има тогава, когато институция предоставя заем или друго финансиране под някаква форма на инвеститор, които се използват за закупуване на нейни капиталови инструменти.
3. Пряко е и финансирането, отпуснато за други цели, освен за закупуване на капиталови инструменти на институцията, на всяко физическо или юридическо лице, което притежава в кредитната институция квалифицираното дялово участие по член 4, параграф 36 от Регламент (ЕС) № 575/2013 или което се смята за свързано лице по смисъла на определенията в параграф 9 от Международен счетоводен стандарт 24 „Оповестяване на свързани лица“, както се прилагат в Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (7), като бъдат взети предвид евентуалните допълнителни насоки, както са определени от компетентния орган, ако институцията не е в състояние да докаже следното:
а)
сделката е реализирана при условия, подобни на тези по други сделки с трети страни;
б)
физическото или юридическото лице, или свързаното лице не трябва да разчитат на разпределянето или продажбата на притежаваните капиталови инструменти с оглед изплащането на лихва и погасяването на финансирането.
Член 9
Приложими форми и естество на непрякото финансиране на капиталови инструменти за целите на член 28, параграф 1, буква б), член 52, параграф 1, буква в) и член 63, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Приложимите форми и естеството на непрякото финансиране на покупката на капиталови инструменти на институцията включват следното:
а)
финансиране на покупка от инвеститор, при емитиране или след това, на капиталови инструменти на институцията от страна на дружество, което институцията контролира пряко или непряко или което е включено в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от механизма за институционална защита или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8) относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат;
б)
финансиране на покупка от инвеститор, при емитиране или след това, на капиталови инструменти на институцията от страна на външни дружества, защитени с гаранция, чрез използването на кредитен дериват или по друг начин, така че кредитният риск да е прехвърлен на институцията или на дружество, което тя контролира пряко или непряко, или което е включено в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от институционалната защитна схема или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО;
в)
финансиране на кредитополучател, който прехвърля финансирането на крайния инвеститор с оглед закупуване, при емитиране или след това, на капиталови инструменти на институцията.
2. Финансиране се приема за непряко за целите на параграф 1, ако, когато е приложимо, са изпълнени и следните условия:
а)
инвеститорът не е включен в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от институционалната защитна схема или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува. За тази цел инвеститор се счита за включен в обхвата на изчислението на разширена агрегирана основа, ако съответният капиталов инструмент е обект на консолидацията или изчислението на разширена агрегирана основа по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013 по начин, който елиминира многократното използване на елементи на собствените средства и създаването на собствени средства между членовете на механизъм за институционална защита. Когато от компетентните органи не е получено разрешението по член 49, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, това условие се счита за изпълнено, когато субектите по параграф 1, буква а) и институцията са членове на един и същ механизъм за институционална защита и тези субекти приспадат средствата за закупуване на капиталови инструменти на институцията в съответствие - според случая - с член 36, параграф 1, букви е)-и), член 56, букви а)-г) и член 66, букви а)-г) от Регламент (ЕС) № 575/2013;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО.
б)
външното дружество да не е включено в някой от следните параметри:
1)
счетоводния обхват или пруденциалната консолидация на институцията;
2)
обхвата на консолидирания баланс или изчислението на разширена агрегирана основа (ако са еквивалентни на консолидираните счетоводни отчети по член 49, параграф 3, буква а), подточка iv) от Регламент (ЕС) № 575/2013), изготвени от механизма за институционална защита или мрежата от институции, филиали на централен орган, които не са организирани като група, в която институцията членува;
3)
обхвата на допълнителния надзор над институцията в съответствие с Директива 2002/87/ЕО.
3. При определянето на това дали закупуването на капиталов инструмент включва пряко или непряко финансиране по член 8, сумата се разглежда след изваждане от нея на евентуално отделените в резултат на индивидуална оценка средства за обезценка.
4. За да се избегне приемането за пряко или непряко финансиране по член 8 и когато заемът или друга форма на финансиране или гаранции е предоставен на физическо или юридическо лице, което има квалифицирано дялово участие в кредитната институция или се смята за свързано лице, както е посочено в параграф 3, институцията гарантира постоянно, че заемът или другата форма на финансиране или гаранции не се предоставят с оглед прякото или непрякото записване на нейни капиталови инструменти. Когато заемът или друга форма на финансиране или гаранции се предоставят на други видове страни, институцията полага максимални усилия, за да упражнява този контрол.
5. При взаимоспомагателните дружества, кооперативните дружества и подобните институции - когато по силата на национално право или на устава на институцията съществува задължение за клиента да запише капиталови инструменти с цел да получи заем, този заем не се смята за пряко или непряко финансиране, ако са изпълнени следните условия:
а)
компетентният орган смята стойността на записаните инструменти за несъществена;
б)
целта на заема не е закупуването на капиталови инструменти на институцията заемодател;
в)
записването на един или повече капиталови инструменти на институцията е необходимо на получателя на заема, за да стане член на взаимоспомагателно дружество, кооперативно дружество или подобна институция.
Подраздел 4
Ограничения за обратното изкупуване на капиталови инструменти
Член 10
Ограничения, за целите на член 29, параграф 2, буква б) и член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за обратното изкупуване на капиталови инструменти, емитирани от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции и подобни институции
1. Дадена институция може да емитира инструменти на базовия собствен капитал от първи ред с възможност за обратно изкупуване, само когато такава възможност е предвидена от приложимото национално законодателство.
2. Степента, в която институцията може да ограничи обратното изкупуване по силата на разпоредбите относно капиталовите инструменти в член 29, параграф 2, буква б) и член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, обхваща правото ѝ както да отложи обратното изкупуване, така и да ограничи съответното количество. В съответствие с параграф 3 институцията може да отложи обратното изкупуване или да ограничи съответното количество за неограничен период от време.
3. Степента на ограниченията за обратно изкупуване в разпоредбите относно инструментите се определят от институцията въз основа на състоянието ѝ във всеки един момент от гледна точка на пруденциалните изисквания, като се вземат предвид по-специално, но не само:
а)
общото финансово положение и състоянието на ликвидността и платежоспособността на институцията;
б)
размерът на базовия собствен капитал от първи ред, на капитала от първи ред и на съвкупния капитал, съпоставен с общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с изискванията в член 92, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, специалните изисквания по отношение на собствените средства в член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС и посоченото в член 128, параграф 6 от нея комбинирано изискване за буфер.
Член 11
Ограничения, за целите на член 29, параграф 2, буква б) и член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за обратното изкупуване на капиталови инструменти, емитирани от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции и подобни институции
1. Ограниченията за обратно изкупуване в договорните или законовите разпоредби относно инструментите не възпрепятстват компетентния орган допълнително да ограничи в подходяща степен обратното изкупуване на инструментите в съответствие с член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Компетентните органи оценяват параметрите на ограниченията за обратно изкупуване, включени в договорните и законовите разпоредби, регулиращи инструмента. Ако сметнат параметрите за неподходящи, те изискват от институциите да изменят съответните договорни разпоредби. Когато при отсъствието на договорни разпоредби инструментите са уредени в националното право, законодателството предоставя възможност на институциите да ограничат обратното изкупуване, както е описано в член 10, параграфи 1-3, така че инструментите да могат да се приемат за базов собствен капитал от първи ред.
3. Всяко решение за ограничаване на обратното изкупуване се документира от институцията, която освен това го докладва писмено на компетентния орган заедно с причините, поради които, с оглед на критериите в параграф 3, обратното изкупуване е изцяло или частично отказано или отложено.
4. Когато по едно и също време се изпълняват няколко решения за ограничаване на обратното изкупуване, институциите могат да ги документират в единен набор.
РАЗДЕЛ 2
Пруденциални филтри
Член 12
Понятието „печалба от продажбата“ за целите на член 32, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Понятието „печалба от продажбата“ в член 32, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 означава всяка призната печалба от продажба за институцията, която се записва като увеличение в някой елемент на собствените средства и е свързана с бъдещ приход, произтичащ от продажбата на секюритизирани активи, извадени от баланса на институцията при секюритизационна трансакция.
2. Признатата печалба от продажбата се определя като разликата между букви а) и б) по-долу, определена в съответствие с приложимата нормативна уредба на счетоводно отчитане:
а)
нетната стойност на получените активи, включваща всички получени нови активи минус дадените други активи или поети нови пасиви;
б)
и балансовата стойност на секюритизираните активи или на отписаната част.
3. В тази връзка, свързаната с бъдещ приход призната печалба от продажбата отговаря на очаквания бъдещ „допълнителен спред“ по член 242 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
РАЗДЕЛ 3
Приспадания от базовия собствен капитал от първи ред
Член 13
Приспадане на загубата за текущата финансова година за целите на член 36, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За целите на изчисляването на своя базов собствен капитал от първи ред през годината и независимо дали приключва финансовите си отчети в края на всеки междинен период, институцията отчита приходите и разходите и приспада всички понесени загуби от елементи на базовия собствен капитал от първи ред при възникването им.
2. За оформянето на отчета за приходите и разходите в съответствие с параграф 1, приходите и разходите се определят по приложимите за годишния финансов отчет начин и счетоводни стандарти. Приходите и разходите се оценяват разумно и се отнасят към междинния период, в който са възникнали; т.е. на всеки междинен период съответства разумен дял от очакваните годишни приходи и разходи. Съществените или еднократните събития се отнасят изцяло и без забавяне към преходния период, през който възникват.
3. Когато загубата за текущата финансова година е вече приспадната от базовия собствен капитал от първи ред вследствие на междинен или годишен финансов отчет, приспадане не е необходимо. За целите на настоящия член финансов отчет означава определяне на печалбата и загубата след приключване на междинните или годишните отчети в съответствие със счетоводната рамка, приложима за институцията в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 за прилагането на международните счетоводни стандарти и Директива 86/635/ЕИО на Съвета (9) относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции.
4. Параграфи 1-3 се прилагат аналогично към печалбата и загубата, включени в натрупания друг всеобхватен доход.
Член 14
Приспадане, за целите на член 36, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013, на активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба
1. Приспадането в съответствие с член 36, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013 на активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба, се извършва в съответствие с параграфи 2 и 3.
2. Прихващането на активите с отсрочен данък и свързаните пасиви с отсрочен данък се извършва отделно за всеки данъчен субект. Свързаните пасиви с отсрочен данък се ограничават до възникващите по данъчното законодателство на същата юрисдикция като активите с отсрочен данък. За изчисляване на консолидирано равнище на активите и пасивите с отсрочен данък, данъчният субект включва всякакъв брой субекти, членове на същата данъчна група, консолидация за данъчни цели, данъчна единица или консолидирана данъчна декларация съгласно приложимото национално законодателство.
3. Сумата на свързаните пасиви с отсрочен данък, допустими да компенсират активите с отсрочен данък, които се основават на бъдеща печалба, е разликата между сумата в буква а) и тази в буква б) по-долу:
а)
сумата на пасивите с отсрочен данък, признати съгласно приложимата нормативна уредба на счетоводно отчитане;
б)
сумата на свързаните пасиви с отсрочен данък, възникващи от нематериални активи и от активите на пенсионен фонд с дефинирани доходи.
Член 15
Приспадане, за целите на член 36, параграф 1, буква д) и член 41, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, на активите на пенсионен фонд с дефинирани доходи
1. Компетентният орган предоставя предварителното разрешение по член 41, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато неограничената способност да се използват съответните активи на пенсионен фонд с дефинирани доходи предполага непосредствен и безпрепятствен достъп до тях - например когато правото на използване на активите не подлежи на каквото и да е ограничение и няма никакви претенции от трети страни по отношение на тях.
2. Безпрепятствен достъп до активите е вероятно да съществува, когато достъпът на институцията до излишъци от средствата по пенсионна схема не изисква искане и получаване на специално одобрение от управителя на пенсионния фонд или от получателите на пенсия.
Член 16
Приспадане, за целите на член 36, параграф 1, буква л) и член 56, буква е) от Регламент (ЕС) № 575/2013, на очакваните данъчни отчисления
1. При условие че институцията прилага нормативна уредба за счетоводното отчитане и счетоводни политики, които предвиждат пълно признаване на текущите и с отсрочен данък пасиви, свързани с операции и други събития, признати в баланса или отчета за приходите и разходите, тя може да приеме, че очакваните данъчни отчисления са вече взети предвид. Компетентният орган се уверява, че всички необходими приспадания са направени съгласно приложимите счетоводни стандарти или при каквито и да било други корекции.
2. Когато институцията изчислява своя базов собствен капитал от първи ред въз основа на финансовите отчети, изготвени в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, условието по параграф 1 се приема за изпълнено.
3. Когато условието по параграф 1 не е изпълнено, институцията намалява своя базов собствен капитал от първи ред с разчетната сума на текущите и отсрочените данъчни отчисления, свързани с операции и други събития, признати в баланса или отчета за приходите и разходите, които отчисления още не са признати в баланса и в отчета за приходите и разходите. Разчетната сума на текущите и отсрочените данъчни отчисления се определя, като се прилага подход, равностоен на предвидения в Регламент (ЕО) № 1606/2002. Разчетната стойност на отсрочените данъчни отчисления не може да бъде нетирана срещу активите с отсрочен данък, които не се признават във финансовите отчети.
РАЗДЕЛ 4
Други приспадания при базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред
Член 17
Други приспадания, за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за капиталови инструменти, емитирани от финансови институции
1. Позициите в капиталови инструменти, емитирани от финансовите институции по член 4, точка 26 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се приспадат според следните изчисления:
а)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно дружественото право, приложимо за емитента, подлежащ на изисквания за платежоспособност, и които са включени без ограничение в най-високия капиталов ред на собствените средства;
б)
от елементите на базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно приложимото за емитента дружествено право и които, ако той не подлежи на изисквания за платежоспособност, са с неограничен срок, покриват първата загуба и пропорционално най-голямата част от загубите при възникването им, подчинени са на останалите вземания при несъстоятелност и ликвидация и не дават право на преференциално или предварително определено разпределяне;
в)
от допълнителния капитал от първи ред се приспадат подчинените инструменти, които поемат възникващите при обичайната дейност загуби, включително преценката за отмяна на плащания по купони. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на допълнителния капитал от първи ред, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
г)
от капитала от втори ред се приспадат всички останали подчинени инструменти. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на капитала от втори ред, превишението се приспада от допълнителния капитал от първи ред. Когато размерът на допълнителния капитал от първи ред е недостатъчен, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
д)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всякакви други инструменти, включени в собствените средства на финансовата институция в съответствие с приложимите пруденциални правила, или всякакви други инструменти, за които институцията не е в състояние да докаже, че са изпълнени условията по букви а), б), в) или г).
2. В случаите, предвидени в параграф 3, институциите прилагат приспаданията по Регламент (ЕС) № 575/2013 за позициите в капиталови инструменти въз основа на подхода на съответното приспадане. За целите на настоящия параграф, „подход на съответното приспадане“ означава приспадане на такъв капиталов елемент, за какъвто е щял да бъде приет капиталът, ако е бил емитиран от самата институция.
3. Приспаданията по параграф 1 обхващат и следните случаи:
а)
когато финансовата институция е лицензирана, поднадзорна на компетентен орган и обхваната от пруденциални изисквания, равностойни на прилаганите по отношение на институциите в съответствие с Регламент (ЕС) № 575/2013. Този подход се прилага към финансови институции от трети държави, само когато по силата на посочения регламент е била извършена координирана оценка на равностойността на пруденциалния режим на съответната трета държава и е било констатирано, че е поне равностоен на прилагания в Съюза.
б)
когато финансовата институция е институция за електронни пари по смисъла на член 2 от Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10) и не се ползва от факултативните освобождавания по член 9 от същата директива;
в)
когато финансовата институция е платежна институция по смисъла на член 4 от Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11) и не се ползва от освобождаванията по член 26 от същата директива;
г)
когато финансовата институция е управител на алтернативен инвестиционен фонд по смисъла на член 4 от Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (12) или управляващо дружество по смисъла на член 2, параграф 1 от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (13).
Член 18
Капиталови инструменти на застрахователните и презастрахователните предприятия от трета държава за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Позициите в капиталови инструменти на обхванати от изисквания за платежоспособност застрахователни и презастрахователни предприятия от трета държава, които изисквания, след оценка по процедурата в член 227 от Директива 2009/138/ЕО, са сметнати за неравностойни на предвидения режим в дял I, глава VI от посочената директива или не са били оценени, се приспадат, както следва:
а)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно дружественото право, приложимо за емитиралите ги застрахователни и презастрахователни предприятия от трета държава, и които в режима на третата държава са включени без ограничение в най-високия капиталов ред на собствените средства;
б)
от допълнителния капитал от първи ред се приспадат подчинените инструменти, които поемат възникващите при обичайната дейност загуби, включително преценката за отмяна на плащания по купони. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на допълнителния капитал от първи ред, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
в)
от капитала от втори ред се приспадат всички останали подчинени инструменти. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на капитала от втори ред, превишението се приспада от допълнителния капитал от първи ред. Когато тази сума надхвърля размера на допълнителния капитал от първи ред, остатъкът се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
г)
при застрахователните и презастрахователните предприятия от трета държава, подлежащи на пруденциални изисквания за платежоспособност - от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всякакви други инструменти, включени в собствените средства на застрахователните и презастрахователните предприятия от трета държава в съответствие с приложимите изисквания за платежоспособност, както и всякакви други инструменти, за които институцията не е в състояние да докаже, че са изпълнени условията по букви а), б) или в).
2. Когато изискванията за платежоспособност в третата държава, включително по отношение на собствените средства, бъдат, след оценка по процедурата в член 227 от Директива 2009/138/ЕО, сметнати за равностойни на предвидените в дял I, глава VI от посочената директива, позициите в капиталови инструменти на застрахователните и презастрахователните предприятия от третата държава се третират като позиции в капиталови инструменти на застрахователни или презастрахователни предприятия, лицензирани в съответствие с член 14 от Директива 2009/138/ЕО.
3. В предвидените в параграф 2 от настоящия член случаи, за позициите в застрахователни капиталови инструменти институциите прилагат приспаданията в съответствие с член 44, буква б), член 58, буква б) и член 68, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, според случая.
Член 19
Капиталови инструменти на предприятия извън обхвата на Директива 2009/138/ЕО за целите на член 36, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
В съответствие с член 4 от Директива 2009/138/ЕО позициите в капиталови инструменти на предприятия извън нейния обхват се приспадат, както следва:
а)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всички инструменти, които се приемат за капитал съгласно приложимото за емитента дружествено право и които са включени без ограничение в най-високия капиталов ред на собствените средства;
б)
от допълнителния капитал от първи ред се приспадат подчинените инструменти, които поемат възникващите при обичайната дейност загуби, включително преценката за отмяна на плащания по купони. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на допълнителния капитал от първи ред, превишението се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
в)
от капитала от втори ред се приспадат всички останали подчинени инструменти. Когато стойността на тези подчинени инструменти надвишава размера на капитала от втори ред, превишението се приспада от допълнителния капитал от първи ред. Когато тази сума надхвърля размера на допълнителния капитал от първи ред, остатъкът се приспада от базовия собствен капитал от първи ред;
г)
от базовия собствен капитал от първи ред се приспадат всякакви други инструменти, включени в собствените средства на предприятието в съответствие с приложимите изисквания за платежоспособност, както и всякакви други инструменти, за които то не е в състояние да докаже, че са изпълнени условията по букви а), б) или в).
ГЛАВА III
ДОПЪЛНИТЕЛЕН КАПИТАЛ ОТ ПЪРВИ РЕД
РАЗДЕЛ 1
Същност на стимулите за обратно изкупуване
Член 20
Същност на стимулите за обратно изкупуване за целите на член 52, параграф 1, буква ж) и член 63, буква з) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. „Стимули за обратно изкупуване“ означава всички характеристики, които към датата на емитиране създават очакването, че има вероятност за обратно изкупуване на капиталовия инструмент.
2. Стимулите по параграф 1 биват следните:
а)
кол опция в съчетание с увеличаване на кредитния спред на инструмента, ако опцията не бъде упражнена;
б)
кол опция в съчетание с изискване или възможност за инвеститора да преобразува инструмента в инструмент на базовия собствен капитал от първи ред, ако опцията не бъде упражнена;
в)
кол опция в съчетание с промяна в референтния лихвен процент, когато кредитният спред по втория референтен процент е по-голям от първоначалния платим процент минус суаповата ставка;
г)
кол опция в съчетание с увеличаване на размера на обратното изкупуване в бъдеще;
д)
препродаваема опция в съчетание с увеличаване на кредитния спред на инструмента или промяна в референтния лихвен процент, когато кредитният спред по втория референтен процент е по-голям от първоначалния платим процент минус суаповата ставка, ако инструментът не бъде повторно предложен на пазара;
е)
пазарно предлагане на инструмента по начин, който подсказва на инвеститорите, че инструментът ще бъде изкупен обратно.
РАЗДЕЛ 2
Преобразуване или преоценка на главницата
Член 21
Естество на увеличаването на стойността на главницата след преоценка за целите на член 52, параграф 1, буква н) и член 52, параграф 2, буква в), подточка ii) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Преоценката на главницата се прилага пропорционално по отношение на всички притежатели на инструменти на допълнителния капитал от първи ред, които съдържат подобен механизъм за преоценка и идентично критично равнище на задействане.
2. За да бъде преоценката временна е необходимо да са изпълнени следните условия:
а)
всяко платимo след преоценката разпределение се основава на преоценената главница;
б)
увеличаването на стойността се основава на печалбата, след като институцията вземе официално решение за окончателната печалба;
в)
увеличаването на стойността на инструмента или плащането на купони по преоценената главница се извършва напълно по преценка на институцията, която подлежи на ограниченията по букви г) - е); тя не е задължена да извърши или ускори увеличаването на стойността при определени обстоятелства;
г)
увеличаването на стойността се извършва пропорционално сред подобните инструменти на допълнителния капитал от първи ред, които са били подложени на преоценка;
д)
максималният размер на сбора от увеличената стойност на инструмента и плащането на купони по преоценената главница е равен на печалбата на институцията, умножена по отношението на сумата в подточка 1) и сумата в подточка 2):
1)
сумата на номиналната стойност на всички преоценени инструменти на допълнителния капитал от първи ред на институцията преди преоценката;
2)
съвкупният капитал от първи ред на институцията.
е)
сборът от всички увеличения на стойността и плащания на купони по преоценената главница се третира като плащане, което води до намаляване на базовия собствен капитал от първи ред и заедно с останалите разпределяния по инструментите на базовия собствен капитал от първи ред подлежи на ограниченията, свързани с максималната сума за разпределяне по член 141, параграф 2 от Директива 2013/36/ЕС, както е транспонирана в националното право.
3. За целите на параграф 2, буква д) изчислението се прави в момента на увеличаването на стойността.
Член 22
Процедури и срокове за определяне на евентуалното настъпване на задействащо събитие за целите на член 52, параграф 1, буква н) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Когато институцията установи, че базовият собствен капитал от първи ред е спаднал под критично равнище, което задейства преобразуване или преоценка на инструмента в степента на прилагане на изискванията в първа част, дял II от Регламент (ЕС) № 575/2013, управителният орган или друг неин компетентен орган незабавно определя, че е настъпило задействащо събитие и е налице неотменимо задължение за преоценяване или преобразуване на този инструмент.
2. Подлежащият на преоценка или преобразуване размер се определя възможно най-бързо и най -много в едномесечен срок, считано от момента на установяване по параграф 1 на задействащото събитие.
3. Компетентният орган може да изиска съкращаване на максималния едномесечен срок по параграф 2, ако прецени, че подлежащият на преобразуване или преоценка размер е установен в достатъчна степен или че се налага спешно преобразуване или преоценяване.
4. Когато в съответствие с разпоредбите относно инструмента на допълнителния капитал от първи ред се изиска независим преглед на подлежащия на преобразуване или преоценка размер или когато компетентният орган поиска такъв преглед, за да бъде определян този размер, управителният орган или друг компетентен орган на институцията се уверява, че прегледът се извършва незабавно. Този преглед приключва възможно най-бързо и не възпрепятства институцията да преоцени или преобразува инструмента на допълнителния капитал от първи ред и да удовлетвори изискванията в параграфи 2 и 3.
РАЗДЕЛ 3
Характеристики на инструментите, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането
Член 23
Характеристики на инструментите, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането за целите на член 52, параграф 1, буква о) от Регламент (ЕС) № 575/2013
Характеристиките, които биха могли да възпрепятстват рекапитализирането на институцията, обхващат разпоредбите, които изискват от нея да компенсира съществуващите притежатели на капиталови инструменти при емитирането на нов капиталов инструмент.
РАЗДЕЛ 4
Използване на дружества със специална инвестиционна цел за непряко емитиране на капиталови инструменти
Член 24
Използване на дружества със специална инвестиционна цел за непряко емитиране на капиталови инструменти за целите на член 52, параграф 1, буква п) и член 63, буква н) от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Когато институцията или дружество в консолидацията по първа част, дял II, глава 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 емитира капиталов инструмент, записан от дружество със специална инвестиционна цел, този капиталов инструмент не се признава, на равнището на институцията или на горепосоченото дружество, за капитал с по-високо качество от най-ниското качество на капитала, емитиран в полза на дружеството със специална инвестиционна цел, или емитирания от това дружество капитал в полза на трети лица. Това изискване обхваща прилагането на пруденциалните изисквания на консолидирана, подконсолидирана и индивидуална основа.
2. Правата на притежателите на инструменти, емитирани от дружеството със специална инвестиционна цел, не са по-благоприятни, отколкото ако инструментът е бил емитиран пряко от институцията или дружество в консолидацията по първа част, дял II, глава 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
ГЛАВА IV
ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
РАЗДЕЛ 1
Непреки позиции, произтичащи от позиции, свързани с индекс
Член 25
Необходима степен на консерватизъм при използваните за изчисляването на експозициите оценки като алтернатива на базисните експозиции - за целите на член 76, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Дадена прогноза е достатъчно консервативна, когато е изпълнено някое от следните условия:
а)
когато инвестиционният обхват на индекса посочва, че капиталов инструмент на дружество от финансовия сектор, който е част от този индекс, не може да надхвърля даден негов максимален процент, институцията използва този процент като оценъчна стойност на позициите, подлежащи на приспадане от елементите на нейния базов собствен капитал от първи ред, допълнителен капитал от първи ред или капитал от втори ред - както е приложимо в съответствие с член 17, параграф 2, или от нейния базов собствен капитал от първи ред - ако не може да определи точното естество на позицията.
б)
когато институцията не е в състояние да определи максималния процент по буква а) и когато индексът, съгласно неговия инвестиционен обхват или друга информация, включва капиталови инструменти на дружества от финансовия сектор, тя изважда пълния размер на свързаните с индекс позиции от своя базов собствен капитал от първи ред, допълнителен капитал от първи ред или капитал от втори ред - както е приложимо в съответствие с член 17, параграф 2, или от своя базов собствен капитал от първи ред - ако не може да определи точното естество на позицията.
2. За целите на параграф 1 е приложимо следното:
а)
непряката позиция, произтичаща от свързана с индекс позиция, представлява дела на индекса, инвестиран в инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред, емитирани от финансови дружества, включени в индекса;
б)
„индекс“ означава, но не се ограничава до, индекси на фондове, акции или облигации или всяка друга схема, при която базисният инструмент е капиталов инструмент, емитиран от дружество от финансовия сектор.
Член 26
Значение на „оперативна тежест“ в член 76, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За целите на член 76, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 „оперативна тежест“ означава ситуации, при които подходът на прозрачност на капиталовите участия в дружества от финансовия сектор е по преценка на компетентните органи неоправдан. В преценката си относно ситуациите на оперативна тежест компетентните органи отчитат ниската степен на същественост и краткосрочния характер на позициите. Краткосрочният характер изисква от институцията да докаже значителната ликвидност на индекса.
2. За целите на параграф 1 позиция с ниска степен на същественост е тази, за която са изпълнени следните условия:
а)
индивидуалната нетна експозиция, произтичаща от свързани с индекс позиции, оценена преди прилагането на подхода на прозрачност, не надвишава, в съответствие с изчислението по член 46, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, 2 % от базовия собствен капитал от първи ред;
б)
общата нетна експозиция, произтичаща от свързани с индекс позиции, оценена преди прилагането на подхода на прозрачност, не надвишава, в съответствие с изчислението по член 46, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, 5 % от базовия собствен капитал от първи ред;
в)
общата нетна експозиция, произтичаща от свързани с индекс позиции, оценена преди прилагането на подхода на прозрачност, както и всички други позиции, подлежащи на приспадане по силата на член 36, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕС) № 575/2013, не надвишават, в съответствие с изчислението по член 46, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013, 10 % от базовия собствен капитал от първи ред.
РАЗДЕЛ 2
Разрешение от надзорен орган за намаляване на собствените средства
Член 27
Значение на „отговарящ на капацитета на институцията да генерира доход“ за целите на член 78, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013
Понятието „отговарящ за капацитета на институцията да генерира доход“ по член 78, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 означава, че след замяната на инструментите с капиталови инструменти с равностойно или по-високо качество оценената от компетентния орган рентабилност на институцията продължава към съответната дата и в обозримо бъдеще да бъде стабилна или без видима отрицателна промяна. В оценката на компетентния орган се отчита рентабилността на институцията при стресови ситуации.
Член 28
Процес и информационни изисквания за подаване на заявление от институция за извършване на обратни изкупувания, преоценки и репо сделки - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Обратното изкупуване и преоценката на капиталови инструменти, както и репо сделките с тях, не се обявяват на притежателите им, преди институцията да е получила предварително одобрение от компетентния орган.
2. Когато вероятността за обратно изкупуване, преоценка и репо сделка е достатъчно висока и след предварително разрешение от компетентния орган, институцията приспада от съответните елементи на собствените си средства подлежащите на тези операции суми преди действителното им провеждане. За достатъчно висока се приема вероятността, когато например институцията публично обяви намерението си да изкупи обратно, да преоцени или да извърши репо сделка с капиталов инструмент.
3. Където е уместно, параграфи 1 и 2 обхващат прилагането на пруденциалните изисквания на консолидирана, подконсолидирана и индивидуална основа.
Член 29
Подаване на заявление от институцията за обратно изкупуване, преоценка и репо операции - за целите на член 77 и член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и подходящите основи за ограничаване на обратното изкупуване - за целите на член 78, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Институцията подава заявление до компетентния орган преди да преоцени или изкупи обратно инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, както и преди да упражни кол опция по отношение на инструменти на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред, да ги изкупи обратно или да извърши репо сделка с тях.
2. Заявлението може да включва план за извършване, за даден период, на операциите по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013, при това за няколко капиталови инструмента.
3. При репо сделки с инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред с оглед на пазарна активност, компетентните органи могат, в съответствие с критериите в член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013, предварително да разрешат операциите по член 77 от него за определена сума.
а)
За инструментите на базовия собствен капитал от първи ред тази предварително определена сума не надвишава по-ниската от:
1)
3 % от размера на съответната емисия;
2)
10 % от сумата, с която базовият собствен капитал от първи ред превишава сбора на капиталовите изисквания за базовия собствен капитал от първи ред по член 92 от Регламент (ЕС) № 575/2013, специалните изисквания за собствените средства по член 104, параграф 1, буква а) от Директива 2013/36/ЕС и комбинираното изискване за буфер по член 128, параграф 6 от нея.
б)
За инструментите на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред тази предварително определена сума не надвишава по-ниската от:
1)
10 % от размера на съответната емисия;
2)
3 % от общия размер на актуалните инструменти на допълнителния капитал от първи ред или на капитала от втори ред, както е приложимо.
4. Компетентните органи могат да предоставят предварително разрешение за операциите по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и когато съответните капиталови инструменти са прехвърлени на служители на институцията като част от възнаграждението им. Институциите уведомяват компетентните органи, когато капиталови инструменти са закупени за тези цели, и за периода на държане приспадат тези инструменти от собствените средства съгласно подхода на съответното приспадане. Такова приспадане не е необходимо, ако разходите, свързани с операция по настоящия параграф, са вече включени в собствените средства в резултат на междинен или годишен финансов отчет.
5. Даден компетентен орган може, в съответствие с критериите в член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013, предварително да разреши операция по член 77 от него за определена сума, ако размерът на свързаните с опция за покупка, с обратно изкупуване или репо сделка капиталови инструменти е несъществен спрямо останалия след извършването на такава операция размер на съответната емисия.
6. Където е уместно, параграфи 1-5 обхващат прилагането на пруденциалните изисквания на консолидирана, подконсолидирана и индивидуална основа.
Член 30
Съдържание на подаваното от институцията заявление - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Заявлението по член 29 се придружава от следната информация:
а)
добре обосновано обяснение на причините за извършване на някоя от операциите по член 29, параграф 1;
б)
сведения, обхващащи минимум 3 години, за капиталовите изисквания и капиталовите буфери, както и за реда и структурата на собствените средства преди и след операцията, и за въздействието ѝ върху нормативните изисквания;
в)
въздействието от замяната на капиталов инструмент според посоченото в член 78, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 575/2013 върху рентабилността на институцията;
г)
оценка на рисковете, включително потенциалните, пред институцията и дали равнището на собствени средства осигурява подходяща защита от тях, включително тестове за устойчивост на основните рискове с оглед открояване на потенциалните загуби при различни сценарии;
д)
всякаква друга информация, която компетентните органи сметнат, че им е необходима, за да преценят дали е уместно да предоставят разрешение в съответствие с член 78 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Ако прецени, че вече има достъп до някои сведения по параграф 2, компетентният орган може да не ги поиска.
3. Където е уместно, параграфи 1 и 2 обхващат прилагането на пруденциалните изисквания на индивидуална, подконсолидирана и консолидирана основа.
Член 31
Срокове по отношение на подаваното от институцията заявление и обработката му от компетентния орган - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Институцията подава до компетентния орган пълно заявление и сведенията по членове 29 и 30 най-малко три месеца преди датата, на която на притежателите на инструментите се съобщава някоя от операциите по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Компетентните органи могат да разрешат на институциите да подадат заявлението по параграф 1 в срок, по-кратък от 3 месеца, като преценката се извършва за всеки случай по отделно и са налице изключителни обстоятелства.
3. Компетентният орган обработва заявлението в рамките на срока по параграф 1 или параграф 2. Компетентните органи взимат под внимание всякаква евентуална получена през този период нова информация, сметната от тях за съществена. Компетентният орган започват обработка на заявлението, едва след като се увери, че институцията му е предоставила сведенията по член 28.
Член 32
Заявления за обратно изкупуване, намаляване и репо операции от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции или подобни институции - за целите на член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. При обратното изкупуване на инструменти на базовия собствен капитал от първи ред от взаимоспомагателни дружества, кооперативни дружества, спестовни институции или подобни институции, заявлението по член 29, параграфи 1, 2 и 6, както и сведенията по член 30, параграф 1, се предоставят на компетентния орган с такава редовност, с каквато компетентният орган на институцията разглежда обратното изкупуване.
2. Компетентният орган може да предостави предварително разрешение за операция по член 77 от Регламент (ЕС) № 575/2013 за предварително определена сума на обратно изкупуване, намалена със сумата на записаните нови платени инструменти на базовия собствен капитал от първи ред, за период до една година. Тази предварително определена сума може да достигне 2 % от базовия собствен капитал от първи ред, ако органът е уверен, че това действие не застрашава настоящата или бъдещата платежоспособност на институцията.
РАЗДЕЛ 3
Временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства
Член 33
Временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства за целите на член 79, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Временното неприлагане е за период, който не надвишава сроковете, предвидени в рамките на оперативния план за финансово подпомагане. Неприлагането не надхвърля 5 години.
2. То се прилага само по отношение на новите позиции в инструменти на дружеството от финансовия сектор, което е обект на финансово подпомагане.
3. За да разреши временно неприлагане на изискуемите приспадания от собствените средства, компетентният орган може да приеме посочените временни позиции по член 79, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 за държани за целите на финансово подпомагане с оглед реорганизиране и спасяване на дружеството от финансовия сектор, ако подпомагането е одобрено от него и се извършва по план с ясно посочени стадии, график, цели и взаимодействие между временните позиции и операцията по финансово подпомагане.
ГЛАВА V
МАЛЦИНСТВЕНО УЧАСТИЕ И ИНСТРУМЕНТИ НА ДОПЪЛНИТЕЛНИЯ КАПИТАЛ ОТ ПЪРВИ РЕД И КАПИТАЛА ОТ ВТОРИ РЕД, ЕМИТИРАНИ ОТ ДЪЩЕРНИ ПРЕДПРИЯТИЯ
Член 34
Вид на активите, които могат да се отнасят до действието на дружества със специална инвестиционна цел, и значение на „минимални и несъществени“ във връзка с допустимия допълнителен капитал от първи ред и капитал от втори ред, емитирани от дружества със специална инвестиционна цел за целите на член 83, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Активите на дружество със специална инвестиционна цел се приемат за минимални и несъществени, когато са изпълнени едновременно следните две условия:
а)
активите на дружеството със специална инвестиционна цел, които не се състоят от инвестициите в собствените средства на свързаното дъщерно предприятие, са ограничени до парични активи, предназначени за плащането на купони и обратното изкупуване на изискуемите капиталови инструменти;
б)
през последните три години размерът на активите на дружеството със специална инвестиционна цел, различни от споменатите в буква а), не е по-висок от 0,5 % от средната стойност на общите активи на дружеството със специална инвестиционна цел.
2. За целите на параграф 1, буква б) компетентният орган може да разреши на дадена институция да използва по-висок процент, стига да са изпълнени едновременно следните две условия:
а)
по-високият процент е необходим изключително с оглед покриването на текущите разходи на дружеството със специална инвестиционна цел;
б)
съответната номинална сума не надвишава 500 000 EUR.
ГЛАВА VI
УТОЧНЯВАНЕ НА ПРЕХОДНИТЕ РАЗПОРЕДБИ НА РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 575/2013 ПО ОТНОШЕНИЕ НА СОБСТВЕНИТЕ СРЕДСТВА
Член 35
Допълнителни филтри и приспадания за целите на член 481, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Корекциите на базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред в съответствие с член 481 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се прилагат в съответствие с параграфи 2-7.
2. Когато по силата на мерките за транспониране на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО тези приспадания и филтри произтичат от елементи на собствените средства по член 57, букви а), б) и в) от Директива 2006/48/ЕО, се коригират елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
3. В случаите, различни от посочените в параграф 1, и когато, по силата на мерките за транспониране на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО, тези приспадания и филтри са били приложени към общата сума на елементите по член 57, букви а) - ва) от Директива 2006/48/ЕО, се коригират елементите на допълнителния капитал от първи ред, като се взима предвид член 154 от нея.
4. Когато стойността на елементите на допълнителния капитал от първи ред е по-ниска от съответната корекция, остатъчната корекция се извършва по отношение на елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
5. В случаите, различни от посочените в параграфи 1 и 2, и когато, по силата на мерките за транспониране на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО, тези приспадания и филтри са били приложени по отношение на елементи на собствените средства по член 57, букви г) - з) от Директива 2006/48/ЕО или по отношение на съвкупните собствени средства по Директива 2006/49/ЕО, се коригират елементите на капитала от втори ред.
6. Когато стойността на елементите на капитала от втори ред е по-ниска от съответната корекция, остатъчната корекция се извършва по отношение на елементите на допълнителния капитал от първи ред.
7. Когато стойността на елементите на капитала от втори ред и на допълнителния капитал от първи ред е по-ниска от съответната корекция, остатъчната корекция се извършва по отношение на елементите на базовия собствен капитал от първи ред.
Член 36
Други елементи на собствените средства, които - по силата на правилата за заварено положение по отношение на капиталовите инструменти, които не представляват държавна помощ - не спадат към базовия собствен капитал от първи ред или допълнителния капитал от първи ред - за целите на член 487, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. Когато към капиталови инструменти се прилага третирането по член 487, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2021 г., инструментите могат да се ползват от него изцяло или отчасти. Всяко такова третиране не трябва да има въздействие върху изчисляването на границата по член 486, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. Капиталовите инструменти по параграф 1 могат отново да се третират като елементи по член 484, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, при условие че спадат към елементите по член 484, параграф 3 и че стойността им не надвишава приложимите проценти по член 486, параграф 2 от него.
3. Капиталовите инструменти по параграф 1 могат отново да се третират като елементи по член 484, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, при условие че спадат към елементите по член 484, параграф 3 или параграф 4 и че стойността им не надвишава приложимите проценти по член 486, параграф 3 от него.
Член 37
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 7 януари 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 241/2014
af 7. januar 2014
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013, for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for kapitalgrundlagskrav for institutter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (1), særlig artikel 26, stk. 4, tredje afsnit, artikel 27, stk. 2, tredje afsnit, artikel 28, stk. 5, tredje afsnit, artikel 29, stk. 6, tredje afsnit, artikel 32, stk. 2, tredje afsnit, artikel 36, stk. 2, tredje afsnit, artikel 41, stk. 2, tredje afsnit, artikel 52, stk. 2, tredje afsnit, artikel 76, stk. 4, tredje afsnit, artikel 78, stk. 5, tredje afsnit, artikel 79, stk. 2, tredje afsnit, artikel 83, stk. 2, tredje afsnit, artikel 481, stk. 6, tredje afsnit, og artikel 487, stk. 3, tredje afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Bestemmelserne i denne forordning er tæt forbundne, eftersom de alle omhandler krav til kapitalgrundlagsposter for institutter og fradrag i disse kapitalgrundlagsposter med henblik på anvendelsen af forordning (EU) nr. 575/2013. Af hensyn til sammenhængen mellem de bestemmelser, som bør træde i kraft samtidig, og for at de personer, som er omfattet af disse regler, lettere kan få et samlet overblik over og samlet adgang til dem, er det hensigtsmæssigt at samle alle de i forordning (EU) nr. 575/2013 krævede gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende kapitalgrundlag i én enkelt forordning.
(2)
For at forbedre konvergensen i Unionen med hensyn til den måde, hvorpå forventede udbytter fratrækkes foreløbige overskud eller overskud ved årets udgang, skal der indføres et hierarki for evalueringen af fradraget: først en beslutning om udlodninger fra det relevante organ, dernæst en udbyttepolitik og endelig en historisk udbetalingsprocent.
(3)
Ud over de generelle kapitalgrundlagskrav som udbygget eller ændret i medfør af specifikke kapitalgrundlagskrav til disse typer institutter, en beskrivelse af de betingelser, hvorefter de kompetente myndigheder kan fastslå, om en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et gensidigt selskab, et andelsselskab, en sparekasse eller et lignende institut, for så vidt angår kapitalgrundlag. Dette har til formål at reducere risikoen for, at et institut kan drive virksomhed med specifik status som et gensidigt selskab, et andelsselskab, en sparekasse eller et lignende institut underlagt specifikke kapitalgrundlagskrav, når instituttet ikke besidder egenskaber, der er fælles for institutter i Unionens sektor for andelsbanker.
(4)
For et institut, som i henhold til national lovgivning er godkendt som et gensidigt selskab, et andelsselskab, en sparekasse eller et lignende institut, er det i nogle tilfælde hensigtsmæssigt at skelne mellem indehaverne af instituttets egentlige kernekapitalinstrumenter og medlemmerne af det pågældende institut, eftersom medlemmer generelt skal besidde kapitalinstrumenter for at have ret til udbytte og til en del af overskuddet og reserverne.
(5)
Den fælles egenskab ved gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser eller lignende institutter er generelt, at de driver virksomhed til gavn for kunderne og medlemmerne af instituttet og som en tjenesteydelse for offentligheden. Det primære formål er ikke at generere og udbetale et finansielt afkast til eksterne kapitalindskydere, som f.eks. aktionærer i aktieselskaber. De kapitalinstrumenter, som disse institutter anvender, adskiller sig derfor fra kapitalinstrumenter, der udstedes af aktieselskaber, som generelt giver indehaverne fuld adgang til reserver og overskud i going concern-situationer og ved likvidation, og som kan overdrages til tredjemand.
(6)
Med hensyn til andelsinstitutter er det en fælles egenskab, at medlemmerne kan trække sig tilbage og dermed kræve indfrielse af deres egentlige kernekapitalinstrumenter. Det forhindrer ikke et andelsselskab i at udstede kvalificerede egentlige kernekapitalinstrumenter, hvor indehaverne ikke har mulighed for at returnere instrumenterne til instituttet, såfremt disse instrumenter er i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013. Hvis et institut udsteder forskellige typer instrumenter i medfør af artikel 29 i nævnte forordning, bør nogle af disse typer instrumenter ikke tildeles rettigheder, bortset fra de instrumenter, der er anført i artikel 29, stk. 4, i nævnte forordning.
(7)
Sparekasser er generelt organiseret som fonde, hvor der ikke er en ejer af kapitalen, dvs. ingen, som deltager i kapitalen, og som kan få gavn af instituttets overskud. En af de centrale egenskaber ved gensidige selskaber er, at medlemmerne generelt ikke bidrager til instituttets kapital og ikke får andel i den direkte udlodning af reserverne under den almindelige drift af virksomheden. Dette bør ikke forhindre sådanne institutter i - med det formål at udvikle virksomheden - at udstede egentlige kernekapitalinstrumenter til investorer eller medlemmer, der kan deltage i kapitalen og i en vis grad få andel i reserver i going concern-situationer og ved likvidation.
(8)
Alle eksisterende institutter, der er etableret og godkendt som gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser eller lignende institutter i henhold til den nationale lovgivning inden den 31. december 2012, klassificeres fortsat som sådanne, for så vidt angår anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, uanset deres retlige form, så længe de fortsat opfylder de betingelser, der lå til grund for deres godkendelse som en sådan enhed i henhold til den gældende nationale lovgivning.
(9)
Når de situationer, der kan kvalificeres som indirekte finansiering for alle typer kapitalinstrumenter, defineres, er det mere praktisk og omfattende at gøre det ved at angive karakteristikaene for det modsatte begreb, nemlig direkte finansiering.
(10)
Med henblik på at anvende kapitalgrundlagsreglerne på gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser og lignende institutter, skal der tages hensyn til de særlige forhold i forbindelse med sådanne institutter. Der bør indføres regler for bl.a. at sikre, at sådanne institutter i hensigtsmæssige tilfælde kan begrænse indfrielsen af deres kapitalinstrumenter. Hvis det i henhold til gældende national lovgivning er forbudt for disse typer institutter at nægte indfrielse af sådanne instrumenter, er det derfor afgørende, at bestemmelserne vedrørende instrumenterne giver institutterne mulighed for at udskyde deres indfrielse og begrænse det beløb, der skal indfries. I betragtning af betydningen af muligheden for at begrænse eller udskyde indfrielse bør de kompetente myndigheder have beføjelse til at begrænse indfrielsen af andele, og institutter bør dokumentere beslutninger om at begrænse indfrielsen.
(11)
Det er nødvendigt at definere og tilpasse behandlingen af begrebet »gevinst ved salg« i forbindelse med en fremtidig margenindkomst inden for rammerne af securitisering til international praksis som defineret af Baselkomitéen for Banktilsyn og sikre, at genkaldelig gevinst ved salg ikke indregnes i et instituts kapitalgrundlag, som følge af den manglende permanente karakter.
(12)
For at undgå regelarbitrage og sikre en harmoniseret anvendelse af kapitalgrundlagskravene i Unionen skal der indføres en ensartet metode, for så vidt angår fradrag i kapitalgrundlaget af visse poster, som f.eks. tab i det løbende regnskabsår, udskudte skatteaktiver, som afhænger af fremtidig rentabilitet, og aktiver i ydelsesbaserede pensionskasser.
(13)
For at sikre konsistens i Unionen med hensyn til vurderingen af incitamenter til indfrielse skal der gives en beskrivelse af de tilfælde, hvor der skabes en forventning om, at instrumentet sandsynligvis vil blive indfriet. Der skal også udformes regler, som sikrer rettidig aktivering af tabsabsorberingsmekanismer for hybride instrumenter, således at disse instrumenters tabsabsorberingsevne styrkes i fremtiden. Eftersom instrumenter udstedt af enheder med særligt formål tilsynsmæssigt er mindre sikre end direkte udstedte instrumenter, skal anvendelsen af enheder med særligt formål til indirekte udstedelse af kapitalgrundlag begrænses strengt og underlægges stram regulering.
(14)
Behovet for at sikre tilsynsmæssigt hensigtsmæssige beregninger af institutters eksponeringer mod indirekte besiddelser hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter skal afstemmes med behovet for at sikre, at dette ikke bliver unødigt byrdefuldt for dem.
(15)
Det vurderes, at de kompetente myndigheder skal gennemføre en detaljeret og omfattende proces, inden de godkender en reduktion af kapitalgrundlaget. Indfrielser, reduktioner og genkøb af kapitalgrundlagsinstrumenter bør ikke bekendtgøres for indehaverne, inden instituttet har indhentet forudgående godkendelse fra den relevante kompetente myndighed. Institutter bør forelægge en detaljeret liste over poster for den kompetente myndighed, således at denne har alle relevante oplysninger, inden den træffer beslutning om godkendelsen.
(16)
Midlertidig fravigelse af bestemmelserne om fradrag i kapitalgrundlagsposter tillades med henblik på at muliggøre og tillade anvendelsen af finansielle bistandsoperationer, når det er relevant. Varigheden af sådanne fravigelser kan derfor ikke overstige varigheden af de finansielle bistandsoperationer.
(17)
For at enheder med særligt formål kan inkluderes i hybride kernekapitalposter og supplerende kapitalposter, bør aktiver tilhørende enheder med særligt formål, som ikke investeres i kapitalgrundlagsinstrumenter udstedt af institutter, være minimale og ubetydelige. For at opnå dette skal der fastsættes et loft for disse aktiver udtrykt i forhold til de gennemsnitlige samlede aktiver tilhørende den pågældende enhed med særligt formål.
(18)
Overgangsbestemmelser har til formål at sikre en glidende overgang til det nye regelsæt, og ved anvendelsen af overgangsbestemmelserne vedrørende filtre og fradrag er det derfor vigtigt, at denne overgangsbehandling, som er fastlagt i forordning (EU) nr. 575/2013, anvendes konsistent, men i overensstemmelse med det oprindelige udgangspunkt i de nationale bestemmelser, der gennemfører Unionens foregående regelsæt repræsenteret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF (2) og 2006/49/EF (3).
(19)
Overskud af egentlige kernekapitalinstrumenter eller hybride kernekapitalinstrumenter, der er omfattet af overgangsbestemmelser i henhold til forordning (EU) nr. 575/2013, kan på grundlag af disse bestemmelser medtages inden for grænserne for instrumenter, der er omfattet af overgangsbestemmelser for lavere kapitallag. Dette kan dog ikke ændre grænserne for instrumenter, der er omfattet af overgangsbestemmelser for lavere kapitallag, og derfor bør indregning i grænserne for overgangsbestemmelser for lavere kapitallag kun tillades, hvis der er tilstrækkelig plads i det pågældende lavere lag. Da disse er overskudsinstrumenter fra det højere lag, bør det endeligt være muligt, at disse instrumenter senere omklassificeres til et højere kapitallag.
(20)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har fremsendt til Kommissionen.
(21)
Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra interessentgruppen for banker, der er nedsat i henhold artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (4).
(22)
Den Europæiske Banktilsynsmyndighed bør kontrollere anvendelsen af denne forordning og navnlig reglerne for fastsættelse af procedurer for tilladelser til indfrielse af gensidige selskabers, andelsselskabers, sparekassers eller lignende institutters egentlige kernekapitalinstrumenter og eventuelt fremsætte ændringsforslag.
(23)
Den Europæiske Banktilsynsmyndighed hørte Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger om behandlingen af kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber og om behandlingen af kapitalinstrumenter i virksomheder, der ikke er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (5), ved anvendelsen af artikel 36, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 -
VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
GENERELT
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastlægger regler vedrørende:
a)
betydningen af »forventet«, når det skal fastslås, om en forventet udgift eller et forventet udbytte er blevet fratrukket, jf. artikel 26, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013
b)
de betingelser, hvorefter de kompetente myndigheder kan fastslå, om en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et gensidigt selskab, et andelsselskab, en sparekasse eller et lignende institut, jf. artikel 27, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
c)
de relevante former for indirekte finansiering af kapitalinstrumenter, jf. artikel 28, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013
d)
arten af de nødvendige indfrielsesbegrænsninger, når instituttets nægtelse af indfrielse af kapitalgrundlagsinstrumenter er forbudt i henhold til gældende national lovgivning, jf. artikel 29, stk. 6, i forordning (EU) nr. 575/2013
e)
yderligere præcisering af begrebet »gevinst ved salg«, jf. artikel 32, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
f)
anvendelsen af fradragene i egentlige kernekapitalposter og andre fradrag i egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter og supplerende kapitalposter, jf. artikel 36, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
g)
de kriterier, hvorefter en kompetent myndighed tillader et institut at reducere værdien af aktiver i ydelsesbaserede pensionskasser, jf. artikel 41, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
h)
formen og arten af indfrielsesincitamenterne, arten af en opskrivning af et hybridt kernekapitalinstruments hovedstol efter en midlertidig nedskrivning, procedurerne og tidspunktet for udløsende hændelser, egenskaber ved instrumenterne, som kan være til hinder for rekapitalisering af instituttet, og anvendelse af enheder med særligt formål, jf. artikel 52, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
i)
den konservatisme, der kræves i et skøn, der anvendes som alternativ til beregningen af den underliggende eksponering for indirekte besiddelser hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter, jf. artikel 76, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013
j)
visse detaljerede betingelser, der skal opfyldes, inden tilsynsmyndigheden kan give tilladelse til en reduktion af kapitalgrundlaget, og den relevante proces, jf. artikel 78, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013
k)
betingelserne for midlertidig fravigelse af bestemmelserne om fradrag i kapitalgrundlaget, jf. artikel 79, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
l)
de aktivtyper, der kan vedrøre driften af en enhed med særligt formål, og begreberne minimal og ubetydelig med henblik på at bestemme kvalificerende hybrid kernekapital og supplerende kapital udstedt af en enhed med særligt formål, jf. artikel 83, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
m)
de detaljerede betingelser for justering af kapitalgrundlag omfattet af overgangsbestemmelser, jf. artikel 481, stk. 6, i forordning (EU) nr. 575/2013
n)
betingelserne for at indregne poster, som ikke i henhold til overgangsbestemmelser betragtes som egentlige kernekapitalposter eller hybride kernekapitalposter, i andre kapitalgrundlagsposter, jf. artikel 487, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013.
KAPITEL II
KAPITALGRUNDLAGSPOSTER
AFDELING 1
Egentlige kernekapitalposter og instrumenter
Underafdeling 1
Forventede udbytter og udgifter
Artikel 2
Betydningen af »forventet« i forventet udbytte i artikel 26, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Beløbet for forventet udbytte, som institutter skal fratrække foreløbige overskud eller overskud ved årets udgang som omhandlet i artikel 26, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013, bestemmes i overensstemmelse med stk. 2-4.
2. Når et instituts ledelsesorgan formelt har besluttet eller forelagt instituttets relevante organ et forslag til beslutning vedrørende beløbet for udbytte, der skal udloddes, fratrækkes dette beløb det tilsvarende foreløbige overskud eller overskud ved årets udgang.
3. Ved udbetaling af foreløbige udbytter reduceres det restbeløb af foreløbigt overskud, som er resultatet af beregningen i stk. 2, som skal lægges til den egentlige kernekapital, på baggrund af reglerne i stk. 2 og 4, med beløbet for forventet udbytte, der forventes udbetalt af det resterende foreløbige overskud, med de endelige udbytter for hele regnskabsåret.
4. Inden ledelsesorganet formelt har besluttet eller forelagt instituttets relevante organ et forslag til beslutning vedrørende udlodning af udbytte, skal beløbet for forventet udbytte, som instituttet skal trække fra det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang, være lig med beløbet for det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang ganget med udbetalingsprocenten for udbytte.
5. Udbetalingsprocenten for udbytte bestemmes på grundlag af den udbyttepolitik, som ledelsesorganet eller et andet relevant organ har godkendt for den pågældende periode.
6. Hvis udbyttepolitikken fastlægger et udbetalingsinterval i stedet for en fast værdi, bruges den øverste del af intervallet med henblik på stk. 2.
7. Hvis der ikke foreligger en godkendt udbyttepolitik, eller hvis den kompetente myndighed finder det sandsynligt, at instituttet ikke vil anvende sin udbyttepolitik, eller at denne politik ikke sikrer et sundt grundlag for fastsættelsen af fradragsbeløbet, baseres udbetalingsprocenten for udbytte på det højeste beløb af følgende:
a)
den gennemsnitlige udbetalingsprocent for udbytte for de tre år inden regnskabsåret
b)
udbetalingsprocenten for udbytte for året inden regnskabsåret.
8. Den kompetente myndighed kan tillade, at instituttet justerer beregningen af udbetalingsprocenten for udbytte som beskrevet i stk. 7, litra a) og b), med henblik på at udelade særlige udbytter udbetalt i perioden.
9. Beløbet for forventet udbytte, der skal fratrækkes, bestemmes under hensyntagen til reguleringsmæssige begrænsninger med hensyn til udlodninger, navnlig begrænsninger fastsat i henhold til artikel 141 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (6). Overskuddet efter fradrag af forventede udgifter underlagt sådanne begrænsninger kan indregnes fuldt ud i den egentlige kernekapital, hvis betingelsen i artikel 26, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013 er opfyldt. Hvis sådanne begrænsninger finder anvendelse, baseres det forventede udbytte, der skal fratrækkes, på den kapitalbevaringsplan, som den kompetente myndighed har godkendt i medfør af artikel 142 i direktiv 2013/36/EU.
10. Beløbet for forventet udbytte, der skal udbetales i en form, som ikke reducerer den egentlige kernekapital, såsom udbytte i form af aktier, også kaldet udbyttebeviser, fratrækkes ikke det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang, som skal indregnes i den egentlige kernekapital.
11. Den kompetente myndighed sikrer, at alle nødvendige fradrag i det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang og alle fradrag vedrørende forventede udbytter er foretaget, enten i henhold til de gældende regnskabsregler eller andre justeringer, inden den tillader, at instituttet indregner det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang i den egentlige kernekapital.
Artikel 3
Betydningen af »forventet« i forventet udgift i artikel 26, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Beløbet for forventet udbytte, der skal indregnes, omfatter følgende:
a)
beløbet for skatter
b)
beløbet for forpligtelser eller omstændigheder, der opstår i løbet af den pågældende indberetningsperiode, som sandsynligvis vil reducere instituttets overskud, og for hvilket den kompetente myndighed ikke finder, at alle de nødvendige værdijusteringer, som f.eks. yderligere værdijusteringer i henhold til artikel 34 i forordning (EU) nr. 575/2013, eller hensættelser er blevet foretaget.
2. Forventede udgifter, der ikke allerede er regnskabsført i resultatopgørelsen, tildeles den delårsperiode, de er indtruffet i, således at den delårsperiode bærer en rimelig del af udgifterne. Væsentlige eller ekstraordinære hændelser regnskabsføres fuldt ud og omgående i den delårsperiode, de opstår i.
3. Den kompetente myndighed sikrer, at alle nødvendige fradrag i det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang og alle fradrag vedrørende forventede udgifter er foretaget, enten i henhold til de gældende regnskabsregler eller andre justeringer, inden den tillader, at instituttet indregner det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang i egentlige kernekapitalposter.
Underafdeling 2
Andelsselskaber, sparekasser, gensidige selskaber og lignende institutter
Artikel 4
Virksomhedstype, der i henhold til gældende national lovgivning er godkendt som et andelsselskab i medfør af artikel 27, stk. 1, litra a), nr. ii), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Kompetente myndigheder kan fastslå, at en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et andelsselskab med henblik på anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, når alle betingelserne i stk. 2-4 er opfyldt.
2. For at et institut kan klassificeres som et andelsselskab i medfør af stk. 1, skal dets retlige status henhøre under en af følgende kategorier:
a)
i Østrig: institutter registreret som »eingetragene Genossenschaft (e.Gen.)« eller »registrierte Genossenschaft« i henhold til »Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)«
b)
i Belgien: institutter registreret som »Société Coopérative/Cooperative Vennostchap« og godkendt i henhold til kongeligt dekret af 8. januar 1962 om betingelserne for godkendelse af nationale grupper af andelsselskaber og andelsselskaber
c)
i Cypern: institutter registreret som »Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ« etableret i medfør af lov om andelsselskaber fra 1985
d)
i Tjekkiet: institutter godkendt som »spořitelní a úvěrní družstvo« i henhold til »zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev«
e)
i Danmark: institutter registreret som »andelskasser« eller »sammenslutninger af andelskasser« i henhold til lov om finansiel virksomhed
f)
i Finland: institutter registreret som en af følgende:
1)
»Osuuspankki« eller »andelsbank« i henhold til »laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista« eller »lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform«
2)
»Muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos« eller »annat kreditinstitut i andelslagsform« i henhold til »laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista« eller »lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform«
3)
»Keskusyhteisö« eller »centralinstitutet« i henhold til »laki talletuspankkien yhteenliittymästä« eller »lag om en sammanslutning av inlåningsbanker«
g)
i Frankrig: institutter registreret som »sociétés coopératives« i henhold til »Loi no47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération« og godkendt som »banques mutualistes ou coopératives« i henhold til »Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II«
h)
i Tyskland: institutter registreret som »eingetragene Genossenschaft (eG)« i henhold til »Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz - GenG)«
i)
i Grækenland: institutter registreret som »Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί« i henhold til lov om andelsselskaber 1667/1986, der driver virksomhed som kreditinstitutter og kan betegnes »Συνεταιριστική Τράπεζα« i henhold til lov om bankvirksomhed 3601/2007
j)
i Ungarn: institutter registreret som »Szövetkezeti hitelintézet« i henhold til lov CXII fra 1996 om kreditinstitutter og finansielle virksomheder
k)
i Italien: institutter registreret som en af følgende:
1)
»Banche popolari« som omhandlet i lovdekret nr. 385 af 1. september 1993
2)
»Banche di credito cooperativo« som omhandlet i lovdekret nr. 385 af 1. september 1993
3)
»Banche di garanzia collettiva dei fidi« som omhandlet i artikel 13 i lovdekret nr. 269 af 30. september 2003, ændret til lov nr. 326 den 24. november 2003
l)
i Luxembourg: institutter registreret som »Sociétés coopératives« som defineret i afsnit VI i lov af 10. august 1915 om kommercielle virksomheder
m)
i Nederlandene: institutter registreret som »coöperaties« eller »onderlinge waarborgmaatschappijen« i henhold til »Title 3 of Book 2 Rechtspersonen of the Burgerlijk wetboek«
n)
i Polen: institutter registreret som »bank spółdzielczy« i henhold til bestemmelserne i »Prawo bankowe«
o)
i Portugal: institutter registreret som »Caixa de Crédito Agrícola Mútuo« eller »Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo« i henhold til »Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola« godkendt ved »Decreto-Lei n.o 24/91, de 11 de Janeiro«
p)
i Rumænien: institutter registreret som »Organizații cooperatiste de credit« i henhold til bestemmelserne i regeringens hastebekendtgørelse nr. 99/2006 om kreditinstitutter og kapitalgrundlag godkendt med ændringer og tillæg ved lov nr. 227/2007
q)
i Spanien: institutter registreret som »Cooperativas de Crédito« i henhold til »Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito«
r)
i Sverige: institutter registreret som »Medlemsbank« i henhold til »Lag (1995:1570) om medlemsbanker« eller som »Kreditmarknadsförening« i henhold til »Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse«
s)
i Det forenede Kongerige: institutter registreret som »cooperative societies« i henhold til »Industrial and Provident Societies Act 1965« og »Industrial and Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969«.
3. Med hensyn til egentlig kernekapital kan instituttet for at blive klassificeret som et andelsselskab i medfør af stk. 1 i overensstemmelse med gældende national lovgivning eller dets gældende vedtægter på niveauet for den juridiske enhed kun udstede kapitalinstrumenter nævnt i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013.
4. For at blive klassificeret som et andelsselskab i medfør af stk. 1 kan indehaverne, som kan være medlemmer eller ikkemedlemmer af instituttet, af de egentlige kernekapitalinstrumenter, der er nævnt i stk. 3, når de kan trække sig tilbage i henhold til gældende national lovgivning, også have ret til at returnere kapitalinstrumentet til instituttet med forbehold af begrænsningerne i den gældende nationale lovgivning, instituttets vedtægter, forordning (EU) nr. 575/2013 og denne forordning. Det betyder ikke, at instituttet ikke i medfør af gældende national lovgivning kan udstede egentlige kernekapitalinstrumenter, der er i overensstemmelse med artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013, til medlemmer og ikkemedlemmer, som ikke giver indehaverne ret til at returnere kapitalinstrumentet til instituttet.
Artikel 5
Virksomhedstype, der i henhold til gældende national lovgivning er godkendt som en sparekasse i medfør af artikel 27, stk. 1, litra a), nr. iii), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Kompetente myndigheder kan fastslå, at en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som en sparekasse med henblik på anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, når alle betingelserne i stk. 2-4 er opfyldt.
2. For at et institut kan klassificeres som en sparekasse i medfør af stk. 1, skal dets retlige status henhøre under en af følgende kategorier:
a)
i Østrig: institutter registreret som »Sparkasse« i henhold til paragraf 1, stk. 1, i »Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)«
b)
i Danmark: institutter registreret som »Sparekasser« i henhold til lov om finansiel virksomhed
c)
i Finland: institutter registreret som »Säästöpankki« eller »Sparbank« i henhold til »Säästöpankkilaki« eller »Sparbankslag«
d)
i Tyskland: institutter registreret som »Sparkasse« som følger:
1)
»Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)«
2)
»Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern«
3)
»Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)«
4)
»Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)«
5)
»Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)«
6)
»Hessisches Sparkassengesetz«
7)
»Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)«
8)
»Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)«
9)
»Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)«
10)
Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz«
11)
»Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)«
12)
»Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe«
13)
»Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)«
14)
»Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)«
15)
»Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)«
e)
i Spanien: institutter registreret som »Cajas de Ahorros« i henhold til »Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular«
f)
i Sverige: institutter registreret som »Sparbank« i henhold til »Sparbankslag (1987:619)«.
3. Med hensyn til egentlig kernekapital kan instituttet for at blive klassificeret som en sparekasse i medfør af stk. 1 i overensstemmelse med gældende national lovgivning eller dets gældende vedtægter på niveauet for den juridiske enhed kun udstede kapitalinstrumenter nævnt i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013.
4. For at blive klassificeret som en sparekasse i medfør af stk. 1 må summen af kapital, reserver og foreløbigt overskud eller overskud ved årets udgang i henhold til gældende national lovgivning ikke udloddes til indehavere af egentlige kernekapitalinstrumenter. Denne betingelse vurderes at være opfyldt, når instituttet udsteder egentlige kernekapitalinstrumenter, som på going concern-basis giver indehaverne ret til en andel af overskuddet og reserverne, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning, såfremt denne andel står i forhold til deres bidrag til kapitalen og reserverne, eller i henhold til en alternativ ordning, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning. Instituttet kan udstede egentlige kernekapitalinstrumenter, der i tilfælde af instituttets insolvens eller likvidation giver indehaverne ret til reserver, som ikke nødvendigvis står i forhold til deres bidrag til kapital og reserver, hvis betingelserne i artikel 29, stk. 4 og 5, i forordning (EU) nr. 575/2013 er opfyldt.
Artikel 6
Virksomhedstype, der i henhold til gældende national lovgivning er godkendt som et gensidigt selskab i medfør af artikel 27, stk. 1, litra a), nr. i), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Kompetente myndigheder kan fastslå, at en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et gensidigt selskab med henblik på anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, når alle betingelserne i stk. 2-4 er opfyldt.
2. For at et institut kan klassificeres som et gensidigt selskab i medfør af stk. 1, skal dets retlige status henhøre under en af følgende kategorier:
a)
i Danmark: sammenslutninger (»foreninger« eller »fonde«), der hidrører fra omdannelsen af forsikringsselskaber, realkreditinstitutter, sparekasser, andelskasser og sammenslutninger af andelskasser til aktieselskaber som defineret i lov om finansiel virksomhed
b)
i Irland: institutter registreret som »building societies« i henhold til »Building Societies Act 1989«
c)
i Det forenede Kongerige: institutter registreret som »building societies« i henhold til »Building Societies Act 1986« og institutter registreret som »savings banks« i henhold til »Savings Bank (Scotland) Act 1819«.
3. Med hensyn til egentlig kernekapital kan instituttet for at blive klassificeret som et gensidigt selskab i medfør af stk. 1 i overensstemmelse med gældende national lovgivning eller dets gældende vedtægter på niveauet for den juridiske enhed kun udstede kapitalinstrumenter nævnt i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013.
4. For at instituttet kan blive klassificeret som et gensidigt selskab i medfør af stk. 1, skal det samlede beløb for eller en del af summen af kapital og reserver ejes af instituttets medlemmer, som ikke får andel i den direkte udlodning af reserverne under den almindelige drift af virksomheden, herunder gennem udbetaling af udbytte. Disse betingelser vurderes at være opfyldt, når instituttet udsteder egentlige kernekapitalinstrumenter, som giver indehaverne ret til en andel af overskuddet og reserverne, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning.
Artikel 7
Virksomhedstype, der i henhold til gældende national lovgivning er godkendt som et lignende institut i medfør af artikel 27, stk. 1, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Kompetente myndigheder kan fastslå, at en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et institut, der svarer til et andelsselskab, et gensidigt selskab eller en sparekasse med henblik på anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, når alle betingelserne i stk. 2-4 er opfyldt.
2. For at et institut kan klassificeres som et institut, der svarer til et andelsselskab, et gensidigt selskab eller en sparekasse i medfør af stk. 1, skal dets retlige status henhøre under en af følgende kategorier:
a)
i Østrig: »Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken« i henhold til »Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)«
b)
i Finland: institutter registreret som »Hypoteekkiyhdistys« eller »Hypoteksförening« i henhold til »Laki hypoteekkiyhdistyksistä« eller »Lag om hypoteksföreningar«.
3. Med hensyn til egentlig kernekapital kan instituttet for at blive klassificeret som et institut, der svarer til et andelsselskab, et gensidigt selskab eller en sparekasse i medfør af stk. 1, i henhold til gældende national lovgivning eller lovgivningen på niveauet for den juridiske enhed kun udstede kapitalinstrumenter nævnt i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013.
4. For at et institut kan klassificeres som et institut, der svarer til et andelsselskab, et gensidigt selskab eller en sparekasse i medfør af stk. 1, skal en eller flere af følgende betingelser også være opfyldt:
a)
Når indehaverne, som kan være medlemmer eller ikkemedlemmer af instituttet, af de egentlige kernekapitalinstrumenter, der er nævnt i stk. 3, kan trække sig tilbage i henhold til gældende nationale lovgivning, kan de også have ret til at returnere kapitalinstrumentet til instituttet, men udelukkende med forbehold af begrænsningerne i den gældende nationale lovgivning, instituttets vedtægter, forordning (EU) nr. 575/2013 og denne forordning. Det betyder ikke, at instituttet ikke i medfør af gældende national lovgivning kan udstede egentlige kernekapitalinstrumenter, der er i overensstemmelse med artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013, til medlemmer og ikkemedlemmer, som ikke giver indehaverne ret til at returnere kapitalinstrumentet til instituttet.
b)
Summen af kapital, reserver og foreløbigt overskud eller overskud ved årets udgang må i henhold til gældende national lovgivning ikke udloddes til indehavere af egentlige kernekapitalinstrumenter. Denne betingelse vurderes at være opfyldt, når instituttet udsteder egentlige kernekapitalinstrumenter, som på going concern-basis giver indehaverne ret til en andel af overskuddet og reserverne, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning, såfremt denne andel står i forhold til deres bidrag til kapitalen og reserverne, eller i henhold til en alternativ ordning, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning. Instituttet kan udstede egentlige kernekapitalinstrumenter, der i tilfælde af instituttets insolvens eller likvidation giver indehaverne ret til reserver, som ikke nødvendigvis står i forhold til deres bidrag til kapital og reserver, hvis betingelserne i artikel 29, stk. 4 og 5, i forordning (EU) nr. 575/2013 er opfyldt.
c)
Det samlede beløb for eller en del af summen af kapital og reserver ejes af instituttets medlemmer, som ikke får andel i den direkte udlodning af reserverne under den almindelige drift af virksomheden, herunder gennem udbetaling af udbytte.
Underafdeling 3
Indirekte finansiering
Artikel 8
Indirekte finansiering af kapitalinstrumenter i medfør af artikel 28, stk. 1, litra b), artikel 52, stk. 1, litra c), og artikel 63, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Indirekte finansiering af kapitalinstrumenter som fastsat i artikel 28, stk. 1, litra b), artikel 52, stk. 1, litra c), og artikel 63, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013 er finansiering, der ikke er direkte.
2. Med henblik på stk. 1 henviser direkte finansiering til situationer, hvor et institut har ydet et lån eller en anden form for finansiering til en investor, som anvendes til køb af dets kapitalinstrumenter.
3. Direkte finansiering omfatter også finansiering, der ydes til andre formål end køb af et instituts kapitalinstrumenter til en fysisk eller juridisk person, som har en kvalificerende besiddelse i kreditinstituttet som defineret i artikel 4, stk. 36, i forordning (EU) nr. 575/2013, eller som vurderes at være en nærtstående part som defineret i afsnit 9 i International regnskabsstandard 24 (Oplysning om nærtstående parter) som anvendt i Unionen, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (7), under hensyntagen til yderligere retningslinjer, der fastsættes af den kompetente myndighed, hvis instituttet ikke kan godtgøre følgende:
a)
Transaktionen er realiseret på samme betingelser som andre transaktioner med tredjemand.
b)
Den fysiske eller juridiske person eller den nærtstående part er ikke afhængig af udlodningerne eller salget af de besiddede kapitalinstrumenter for at kunne betale renter og tilbagebetale finansieringen.
Artikel 9
Relevante former for indirekte finansiering af kapitalinstrumenter i medfør af artikel 28, stk. 1, litra b), artikel 52, stk. 1, litra c), og artikel 63, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. De relevante former for indirekte finansiering af købet af et instituts kapitalinstrumenter omfatter følgende:
a)
finansiering af en investors køb ved udstedelsen eller derefter af et instituts kapitalinstrumenter, der foretages af en enhed, som instituttet kontrollerer direkte eller indirekte, eller af enheder, som indgår i et af følgende elementer:
1)
anvendelsesområdet for instituttets regnskabsførelse eller tilsynsmæssige konsolidering
2)
anvendelsesområdet for den konsoliderede balance eller udvidede aggregerede beregning svarende til konsoliderede regnskaber, jf. artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013, som udarbejdes af institutsikringsordningen eller nettet af institutter tilknyttet et centralt organ, der ikke er organiseret som en koncern, som instituttet tilhører
3)
anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn med instituttet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF (8) om supplerende tilsyn med kreditinstitutter, forsikringsselskaber og investeringsselskaber i et finansielt konglomerat
b)
finansiering af en investors køb ved udstedelsen eller derefter af et instituts kapitalinstrumenter, der foretages af eksterne enheder, der er dækket af en garanti eller et kreditderivat eller er sikret på anden måde, således at kreditrisikoen overføres til instituttet eller til en anden enhed, som instituttet kontrollerer direkte eller indirekte, eller til enheder, som indgår i et af følgende elementer:
1)
anvendelsesområdet for instituttets regnskabsførelse eller tilsynsmæssige konsolidering
2)
anvendelsesområdet for den konsoliderede balance eller udvidede aggregerede beregning svarende til konsoliderede regnskaber, jf. artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013, som udarbejdes af institutsikringsordningen eller nettet af institutter tilknyttet et centralt organ, der ikke er organiseret som en koncern, som instituttet tilhører
3)
anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn med instituttet i overensstemmelse med direktiv 2002/87/EF
c)
finansiering af en låntager, der overfører finansieringen til den endelige investor i forbindelse med købet, ved udstedelsen eller derefter, af et instituts kapitalinstrumenter.
2. For at ovennævnte tilfælde kan betragtes som indirekte finansiering i medfør af stk. 1 skal følgende betingelser også opfyldes, for så vidt det er relevant:
a)
investoren indgår ikke i en af følgende:
1)
anvendelsesområdet for instituttets regnskabsførelse eller tilsynsmæssige konsolidering
2)
anvendelsesområdet for den konsoliderede balance eller udvidede aggregerede beregning svarende til konsoliderede regnskaber, jf. artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013, som udarbejdes af institutsikringsordningen eller nettet af institutter tilknyttet et centralt organ, der ikke er organiseret som en koncern, som instituttet tilhører. Med henblik herpå anses en investor for at være omfattet af anvendelsesområdet for den udvidede aggregerede beregning, hvis det relevante kapitalinstrument er underkastet konsolidering eller udvidet aggregeret beregning i overensstemmelse med artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013 på en sådan måde, at anvendelse af kapitalgrundlagsposter mere end én gang og enhver etablering af kapitalgrundlag mellem deltagerne i institutsikringsordningen forhindres. Hvis de kompetente myndigheder, jf. artikel 49, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013, ikke har givet tilladelse, anses denne betingelse for at være opfyldt, når både de enheder, der er nævnt i stk. 1, litra a), og instituttet er medlemmer af den samme institutsikringsordning, og enhederne foretager fradrag i finansieringen til køb af instituttets kapitalinstrumenter, jf. artikel 36, stk. 1, litra f)-i), artikel 56, litra a)-d), og artikel 66, litra a)-d), i forordning (EU) nr. 575/2013
3)
anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn med instituttet i overensstemmelse med direktiv 2002/87/EF
b)
den eksterne enhed indgår ikke i en af følgende:
1)
anvendelsesområdet for instituttets regnskabsførelse eller tilsynsmæssige konsolidering
2)
anvendelsesområdet for den konsoliderede balance eller udvidede aggregerede beregning svarende til konsoliderede regnskaber, jf. artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013, som udarbejdes af institutsikringsordningen eller nettet af institutter tilknyttet et centralt organ, der ikke er organiseret som en koncern, som instituttet tilhører
3)
anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn med instituttet i overensstemmelse med direktiv 2002/87/EF.
3. Ved fastsættelsen af, om købet af et kapitalinstrument omfatter direkte eller indirekte finansiering i overensstemmelse med artikel 8, skal det beløb, der tages i betragtning, være fratrukket individuelt vurderet godtgørelse for værdiforringelse.
4. For at undgå kvalificering af direkte eller indirekte finansiering i overensstemmelse med artikel 8, eller hvis lånet eller en anden form for finansiering eller garanti ydes til en fysisk eller juridisk person, som ejer en kvalificeret andel i kreditinstituttet, eller som betragtes som en nærtstående part, jf. stk. 3, sikrer instituttet løbende, at det ikke har ydet lånet eller en anden form for finansielt eller garanti med henblik på direkte eller indirekte at tegne instituttets kapitalinstrumenter. Hvis lånet eller en anden form for finansiering eller garanti ydes til andre typer parter, foretager instituttet denne kontrol »bedst muligt«.
5. Med hensyn til gensidige selskaber, andelsselskaber og lignende institutter, hvor en kunde i henhold til national lovgivning eller instituttets vedtægter skal tegne kapitalinstrumenter for at modtage et lån, betragtes dette lån ikke som direkte eller indirekte finansiering, hvis alle følgende betingelser er opfyldt:
a)
Tegningsbeløbet betragtes som ubetydeligt af den kompetente myndighed.
b)
Formålet med lånet er ikke at købe kapitalinstrumenter af det institut, der yder lånet.
c)
Tegningen af et eller flere af instituttets kapitalinstrumenter er nødvendig, for at modtageren af lånet kan blive medlem af et gensidigt selskab, et andelsselskab eller et lignende institut.
Underafdeling 4
Begrænsninger for indfrielse af kapitalinstrumenter
Artikel 10
Begrænsninger for indfrielse af kapitalinstrumenter udstedt af gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser eller lignende institutter i medfør af artikel 29, stk. 2, litra b), og artikel 78, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
1 Et institut må kun udstede egentlige kernekapitalinstrumenter med indfrielsesmulighed, når dette er tilladt i henhold til gældende national lovgivning.
2 Instituttets mulighed for at begrænse indfrielsen i henhold til bestemmelserne vedrørende kapitalinstrumenter omhandlet i artikel 29, stk. 2, litra b), og artikel 78, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 omfatter både retten til at udskyde indfrielsen og retten til at begrænse det beløb, der indfries. Instituttet kan udskyde indfrielsen eller begrænse det beløb, der indfries, i en ubegrænset periode, jf. stk. 3.
3 Omfanget af indfrielsesbegrænsninger fastsat i bestemmelserne vedrørende instrumenterne bestemmes af instituttet på grundlag af dets til enhver tid tilsynsmæssige situation med hensyn til bl.a.:
a)
instituttets generelle finansielle, likviditetsmæssige og solvensmæssige situation
b)
beløbet for egentlig kernekapital, kernekapital og samlet kapital sammenlignet med den samlede risikoeksponering beregnet i overensstemmelse med kravene i artikel 92, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013, specifikke kapitalgrundlagskrav, jf. artikel 104, stk. 1, lita a), i direktiv 2013/36/EU, og kombinerede bufferkrav som fastlagt i artikel 128, stk. 6, i nævnte direktiv.
Artikel 11
Begrænsninger for indfrielse af kapitalinstrumenter udstedt af gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser eller lignende institutter i medfør af artikel 29, stk. 2, litra b), og artikel 78, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Indfrielsesbegrænsninger anført i kontraktlige eller juridiske bestemmelser, som regulerer instrumentet, forhindrer ikke den kompetente myndighed i at indføre yderligere hensigtsmæssige indfrielsesbegrænsninger som omhandlet i artikel 78 i forordning (EU) nr. 575/2013.
2. De kompetente myndigheder vurderer grundlaget for indfrielsesbegrænsninger anført i kontraktlige eller juridiske bestemmelser, som regulerer instrumentet. De skal kræve, at institutter tilpasser de tilsvarende kontraktlige bestemmelser, hvis de ikke finder, at grundlaget for begrænsninger er hensigtsmæssigt. Hvis instrumenterne er underlagt national lovgivning, fordi der ikke foreligger kontraktlige bestemmelser, skal lovgivningen give instituttet mulighed for at begrænse indfrielsen som beskrevet i artikel 10, stk. 1-3, for at instrumenterne kan betegnes som egentlig kernekapital.
3 Beslutninger om at begrænse indfrielsen dokumenteres internt og indberettes skriftligt af instituttet til den kompetente myndighed med angivelse af begrundelsen for, at indfrielse på baggrund af kriterierne i stk. 3 er blevet nægtet helt eller delvist eller er blevet udskudt.
4. Hvis der træffes flere beslutninger om at begrænse indfrielse inden for samme periode, kan institutter dokumentere disse beslutninger i et sæt dokumenter.
AFDELING 2
Filtre
Artikel 12
Begrebet »gevinst ved salg« i medfør af artikel 32, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Begrebet »gevinst ved salg« omhandlet i artikel 32, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013 betyder enhver registreret gevinst ved salg for instituttet, der registreres som en stigning i en kapitalgrundlagspost og er tilknyttet fremtidig margenindkomst, der opnås ved salg af securitiserede aktiver, når de fjernes fra instituttets balance i forbindelse med en securitiseringstransaktion.
2. Den registrerede gevinst ved salg bestemmes som forskellen mellem følgende litraer a) og b) som fastlagt inden for rammerne af de relevante regnskabsregler:
a)
nettoværdien af de modtagne aktiver, herunder nye aktiver, der opnås, minus andre aktiver, der afgives, eller nye forpligtelser, der påtages
b)
den regnskabsmæssige værdi af de securitiserede aktiver eller af den del, der ikke længere indregnes.
3. Den registrerede gevinst af salg, som er tilknyttet fremtidig margenindkomst, henviser i denne sammenhæng til den forventede fremtidige »mer-spread«, som defineret i artikel 242 i forordning (EU) nr. 575/2013.
AFDELING 3
Fradrag i egentlige kernekapitalposter
Artikel 13
Fradrag af tab i det løbende regnskabsår i medfør af artikel 36, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Med henblik på at beregne dets egentlige kernekapital i løbet af året, og uanset om instituttet afslutter sit regnskab ved afslutningen af hver delårsperiode, udarbejder instituttet resultatopgørelse og fratrækker eventuelle tab i de egentlige kernekapitalposter, efterhånden som de opstår.
2. Med henblik på at udarbejde instituttets resultatopgørelse i overensstemmelse med stk. 1 bestemmes indtægter og udgifter i samme proces og på grundlag af samme regnskabsregler som dem, der benyttes i forbindelse med årsregnskabet. Indtægter og udgifter anslås konservativt og tildeles den delårsperiode, de er indtruffet i, således at den delårsperiode bærer en rimelig del af de forventede årlige indtægter og udgifter. Væsentlige eller ekstraordinære hændelser regnskabsføres fuldt ud og omgående i den delårsperiode, de opstår i.
3. Hvis tab for det løbende regnskabsår allerede er fratrukket egentlige kernekapitalposter som følge af et delårs- eller årsregnskab, er fradrag ikke nødvendigt. For så vidt angår denne artikel, betyder årsregnskab, at overskud og tab er blevet bestemt efter afslutning af delårsregnskabet eller årsregnskabet i overensstemmelse med de gældende regnskabsregler, som instituttet er underlagt i henhold til forordning (EF) nr. 1606/2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder og Rådets direktiv 86/635/EØF (9) om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber.
4. Stk. 1-3 finder ligeledes anvendelse på gevinster og tab indregnet i akkumuleret anden totalindkomst.
Artikel 14
Fradrag af udskudte skatteaktiver, som afhænger af fremtidig rentabilitet, i medfør af artikel 36, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Fradrag af udskudte skatteaktiver, som afhænger af fremtidig rentabilitet, omhandlet i artikel 36, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013 foretages i henhold til stk. 2 og 3.
2. Udligningen af udskudte skatteaktiver i tilknyttede udskudte skatteforpligtelser foretages separat for hver skattepligtig enhed. Tilknyttede udskudte skatteforpligtelser begrænses til de forpligtelser, der kan henføres til skattelovgivningen i samme jurisdiktion som de udskudte skatteaktiver. Ved beregningen af udskudte skatteaktiver og -forpligtelser på konsolideret niveau medtager en skattepligtig enhed alle de enheder, der indgår i den samme koncern, skattemæssige konsolidering, skatteenhed eller konsoliderede selvangivelse i henhold til gældende national lovgivning.
3. Beløbet for tilknyttede udskudte skatteforpligtelser, der kan udlignes i udskudte skatteaktiver, som afhænger af fremtidig rentabilitet, er lig med forskellen mellem beløbet i litra a) og beløbet i litra b):
a)
beløbet for udskudte skatteforpligtelser som indregnet i henhold til de gældende regnskabsregler
b)
beløbet for udskudte skatteforpligtelser, der følger af immaterielle aktiver og aktiver i ydelsesbaserede pensionskasser.
Artikel 15
Fradrag af aktiver i ydelsesbaserede pensionskasser i medfør af artikel 36, stk. 1, litra e), og artikel 41, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Den kompetente myndighed giver kun den forudgående tilladelse, der er nævnt i artikel 41, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013, hvis den uindskrænkede ret til at anvende aktiverne i en ydelsesbaseret pensionskasse medfører omgående og uhindret adgang til aktiverne, f.eks. hvis anvendelsen af aktiverne ikke forhindres af begrænsninger, og tredjemand ikke har nogen form for krav på disse aktiver.
2. Der kan være tale om uhindret adgang til aktiver, når instituttet ikke skal anmode om og indhente specifik godkendelse fra pensionsmidlernes forvalter eller pensionsmodtagerne, hver gang det anvender overskydende midler i pensionskassen.
Artikel 16
Fradrag af forventet skat i medfør af artikel 36, stk. 1, litra l), og artikel 56, litra f), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Hvis instituttet anvender regnskabsregler og regnskabspolitikker, der omhandler fuld indregning af løbende og udskudte skatteforpligtelser med tilknytning til transaktioner og andre hændelser, der er medtaget i balancen eller resultatopgørelsen, kan instituttet overveje, om forventet skat allerede er indregnet. Den kompetente myndighed sikrer sig, at alle nødvendige fradrag er foretaget enten i henhold til de gældende regnskabsregler eller i henhold til andre justeringer.
2. Når instituttet beregner sin egentlige kernekapital på grundlag af årsregnskaber udarbejdet i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1606/2002, er betingelsen i stk. 1 opfyldt.
3. Hvis betingelsen i stk. 1 ikke er opfyldt, reducerer instituttet sin egentlige kernekapitalposter med det anslåede beløb for løbende og udskudte skatteforpligtelser, som endnu ikke er medtaget i balancen eller resultatopgørelsen i forbindelse med transaktioner og andre hændelser, der er medtaget i balancen eller resultatopgørelsen. Det anslåede beløb for løbende og udskudt skat bestemmes ved hjælp af en metode, der svarer til metoden i forordning (EF) nr. 1606/2002. Det anslåede beløb for udskudt skat må ikke modregnes udskudte skatteaktiver, der ikke er indregnet i regnskabet.
AFDELING 4
Andre fradrag i egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter og supplerende kapitalposter
Artikel 17
Andre fradrag for kapitalinstrumenter i finansielle institutter i medfør af artikel 36, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Besiddelser af kapitalinstrumenter i finansielle institutter som defineret i artikel 4, stk. 26, i forordning (EU) nr. 575/2013 fratrækkes efter følgende beregninger:
a)
Alle instrumenter, der er kvalificeret som kapital i henhold til den selskabslovgivning, der gælder for det finansielle institut, der har udstedt dem, og som uden begrænsning er indregnet i det lovpligtige kapitalgrundlags højeste kvalitetstrin, fratrækkes den egentlige kernekapital, såfremt det finansielle institut er underlagt solvenskrav.
b)
Alle instrumenter, der er kvalificeret som kapital i henhold til den selskabslovgivning, der gælder for udstederen, og som er uamortisable, absorberer den første og forholdsvist største andel af tab, efterhånden som de opstår, er efterstillet alle andre krav i tilfælde af insolvens og likvidation og har ingen præferenceudlodninger eller forudbestemte udlodninger, fratrækkes de egentlige kernekapitalposter, såfremt det finansielle institut ikke er underlagt solvenskrav.
c)
Alle efterstillede instrumenter, der absorberer tab på going concern-basis, herunder muligheden for at annullere kuponrenteudbetalinger, fratrækkes den hybride kernekapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det overskydende beløb den egentlige kernekapital.
d)
Alle andre efterstillede instrumenter fratrækkes den supplerende kapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den supplerende kapital, fratrækkes det overskydende beløb den hybride kernekapital Hvis beløbet for den hybride kernekapital ikke er tilstrækkeligt, fratrækkes det resterende overskydende beløb den egentlige kernekapital.
e)
Andre instrumenter, der indgår i det finansielle instituts kapitalgrundlag i henhold til de gældende bestemmelser om tilsyn, eller andre instrumenter, for hvilke instituttet ikke kan godtgøre, at betingelserne i litra a), b), c) eller d) finder anvendelse, fratrækkes den egentlige kernekapital.
2. I de tilfælde, der er nævnt i stk. 3, anvender institutterne fradragene som fastsat i forordning (EU) nr. 575/2013 for besiddelser af kapitalinstrumenter baseret på en tilsvarende fradragsmetode. For så vidt angår dette stykke, betyder en tilsvarende fradragsmetode en metode, der anvender fradraget på den samme kapitalpost, som kapitalen ville være kvalificeret til, hvis den var udstedt af instituttet selv.
3. De fradrag, der er nævnt i stk. 1, finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
hvis en kompetent myndighed har godkendt og fører tilsyn med det finansielle institut, og det finansielle institut er underlagt tilsynsmæssige krav svarende til de krav, der gælder for institutter i medfør af forordning (EU) nr. 575/2013. Denne tilgang anvendes over for finansielle institutter fra tredjelande, hvis der er udført en ækvivalensvurdering af det pågældende tredjelands tilsynsordninger i henhold til nævnte forordning, og hvis det er konkluderet, at det pågældende tredjelands tilsynsordning mindst svarer til den ordning, der anvendes i Unionen
b)
hvis det finansielle institut er udsteder af elektroniske penge, jf. definitionen i artikel 2 i direktiv 2009/110/EF (10), og ikke er omfattet af de fakultative undtagelser, der er fastsat i nævnte direktivs artikel 9
c)
hvis det finansielle institut er et betalingsinstitut, jf. definitionen i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/64/EF (11), og ikke er omfattet af undtagelser omhandlet i nævnte direktivs artikel 26
d)
hvis det finansielle institut er en forvalter af alternative investeringsfonde, jf. definitionen i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU (12) eller et administrationsselskab, jf. definitionen i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF (13).
Artikel 18
Kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber i medfør af artikel 36, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Besiddelser af kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber, der er underlagt solvensordningen, som ikke er ækvivalent med den ordning, der er fastsat i afsnit I, kapitel VI, i direktiv 2009/138/EF i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i artikel 227 i nævnte direktiv, eller som ikke er blevet vurderet, fratrækkes på følgende måde:
a)
alle instrumenter, der er kvalificeret som kapital i henhold til den selskabslovgivning, som gælder for de tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber, der har udstedt dem, og som uden begrænsning i henhold til tredjelandsordningen er indregnet i det lovpligtige kapitalgrundlags højeste kvalitetstrin, fratrækkes den egentlige kernekapital
b)
alle efterstillede instrumenter, der absorberer tab på going concern-basis, herunder muligheden for at annullere kuponrenteudbetalinger, fratrækkes den hybride kernekapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det overskydende beløb den egentlige kernekapital
c)
alle andre efterstillede instrumenter fratrækkes den supplerende kapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den supplerende kapital, fratrækkes det overskydende beløb den hybride kernekapital. Hvis dette overskydende beløb overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det resterende overskydende beløb den egentlige kernekapital
d)
for tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber, der er underlagt tilsynsmæssige solvenskrav, fratrækkes andre instrumenter, der indgår i tredjelandsforsikringsselskaberne eller -genforsikringsselskabernes kapitalgrundlag i henhold til den gældende solvensordning, eller andre instrumenter, for hvilke instituttet ikke kan godtgøre, at betingelserne i litra a), b), eller c) finder anvendelse, fratrækkes den egentlige kernekapital.
2. Hvis tredjelandets solvensordning, herunder kapitalgrundlagskrav, er blevet vurderet som svarende til den ordning, der er fastsat i afsnit I, kapitel VI, i direktiv 2009/138/EF i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i artikel 227 i nævnte direktiv, behandles besiddelser af kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber som besiddelser af kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber, der er tilladt i overensstemmelse med artikel 14 i direktiv 2009/138/EF.
3. I de tilfælde, der er nævnt i denne artikels stk. 2, anvender institutter fradragene som anført i artikel 44, litra b), artikel 58, litra b), og artikel 68, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013, for så vidt angår besiddelser af kapitalposter i forsikringsselskaber.
Artikel 19
Kapitalinstrumenter i virksomheder, som ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2009/138/EF, i medfør af artikel 36, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
Besiddelser af kapitalinstrumenter i virksomheder, som ikke er omfattet af direktiv 2009/138/EF, jf. artikel 4 i nævnte direktiv, fratrækkes på følgende måde:
a)
alle instrumenter, der er kvalificeret som kapital i henhold til den selskabslovgivning, der gælder for den virksomhed, der har udstedt dem, og som uden begrænsning er indregnet i det lovpligtige kapitalgrundlags højeste kvalitetstrin, fratrækkes den egentlige kernekapital
b)
alle efterstillede instrumenter, der absorberer tab på going concern-basis, herunder muligheden for at annullere kuponrenteudbetalinger, fratrækkes den hybride kernekapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det overskydende beløb den egentlige kernekapital
c)
alle andre efterstillede instrumenter fratrækkes den supplerende kapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den supplerende kapital, fratrækkes det overskydende beløb den hybride kernekapital Hvis dette beløb overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det resterende overskydende beløb den egentlige kernekapital
d)
andre instrumenter, der indgår i virksomhedens kapitalgrundlag i henhold til den gældende solvensordning, eller andre instrumenter, for hvilke instituttet ikke kan godtgøre, at betingelserne i litra a), b) eller c) finder anvendelse, fratrækkes den egentlige kernekapital.
KAPITEL III
HYBRID KERNEKAPITAL
AFDELING 1
Formen og arten af indfrielsesincitamenter
Artikel 20
Formen og arten af indfrielsesincitamenter i medfør af artikel 52, stk. 1, litra g),og artikel 63, litra h), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Indfrielsesincitamenter er alle egenskaber, der pr. udstedelsesdatoen skaber en forventning om, at kapitalinstrumentet sandsynligvis indfries.
2. De incitamenter, der er nævnt i stk. 1, omfatter bl.a. følgende former:
a)
en call option kombineret med en stigning i instrumentets kreditspænd, hvis det pågældende call ikke anvendes
b)
en call option kombineret med et krav eller en investoroption om at konvertere instrumentet til et egentligt kernekapitalinstrument, hvis det pågældende call ikke anvendes
c)
en call option kombineret med en ændring i referencesatsen, hvor kreditspændet over den anden referencesats er større end den oprindelige betalingssats minus swapsatsen
d)
en call option kombineret med en forøgelse af indfrielsesbeløbet i fremtiden
e)
en remarketing option kombineret med en stigning i instrumentets kreditspænd eller en ændring i referencesatsen, hvor kreditspændet over den anden referencesats er større end den oprindelige betalingssats minus swapsatsen, hvis der ikke foretages remarketing af instrumentet
f)
marketing af instrumentet på en sådan måde, at investorerne får en forventning om, at instrumentet vil blive indfriet.
AFDELING 2
Konvertering eller nedskrivning af hovedstol
Artikel 21
Arten af opskrivning af hovedstol efter en nedskrivning i medfør af artikel 52, stk. 1, litra n), og artikel 52, stk. 2, litra c), nr. ii), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Nedskrivningen af hovedstolen gælder pro rata for alle indehavere af hybride kernekapitalinstrumenter, som omfatter en tilsvarende nedskrivningsmekanisme og et identisk udløsningsniveau.
2. For at nedskrivningen kan betragtes som midlertidig, skal alle følgende betingelser være opfyldt:
a)
Alle udlodninger, der skal foretages efter en nedskrivning, baseres på det reducerede hovedstolsbeløb.
b)
Opskrivninger baseres på overskud, efter at instituttet har truffet en formel beslutning, som bekræfter det endelige overskud.
c)
Opskrivning af instrumentet eller udbetaling af kuponrente af det reducerede hovedstolsbeløb effektueres alene efter instituttets skøn med forbehold af de begrænsninger, der følger af litra d), e) og f), og instituttet er ikke forpligtet til at effektuere eller accelerere en opskrivning under bestemte omstændigheder.
d)
En opskrivning effektueres pro rata mellem lignende hybride kernekapitalinstrument, der er blevet nedskrevet.
e)
Det maksimale beløb, der kan tilskrives den samlede opskrivning af instrumentet sammen med udbetalingen af kuponrente af det reducerede hovedstolsbeløb, er lig med instituttets overskud ganget med det beløb, der fås ved at dividere det beløb, der er fastsat i nr. 1), med det beløb, der er fastsat i nr. 2):
1)
summen af det nominelle beløb for alle instituttets hybride kernekapitalinstrumenter inden nedskrivning, som er blevet nedskrevet
2)
instituttets samlede kernekapital.
f)
Summen af eventuelle opskrivningsbeløb og udbetalinger af kuponrente af det reducerede hovedstolsbeløb behandles som en betaling, der resulterer i en reduktion af den egentlige kernekapital og er sammen med andre udlodninger af egentlige kernekapitalinstrumenter underlagt begrænsningerne vedrørende det maksimale udlodningsbeløb omhandlet i artikel 141, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, som gennemført i national lovgivning.
3. Med henblik på stk. 2, litra e), foretages beregningen på det tidspunkt, hvor opskrivningen effektueres.
Artikel 22
Procedurer og tidspunkter for at bestemme, at en udløsende hændelse er indtruffet, i medfør af artikel 52, stk. 1, litra n), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Hvis instituttet konstaterer, at den egentlige kernekapitalprocent er faldet under det niveau, der aktiverer konvertering eller nedskrivning af instrumentet på niveauet for anvendelse af kravene i første del, afsnit II, i forordning (EU) nr. 575/2013, afgør ledelsesorganet eller et andet relevant organ i instituttet omgående, at en udløsende hændelse er indtruffet, og instituttet er uigenkaldeligt forpligtet til at nedskrive eller konvertere instrumentet.
2. Det beløb, der skal nedskrives eller konverteres, fastlægges så hurtigt som muligt og senest en måned fra det tidspunkt, hvor det er konstateret, at en udløsende hændelse er indtruffet, jf. stk. 1.
3. Den kompetente myndighed kan kræve, at den maksimale periode på en måned, jf. stk. 2, reduceres, hvis den vurderer, at det beløb, der skal konverteres eller nedskrives, kan fastsættes med tilstrækkelig sikkerhed, eller hvis den vurderer, at en omgående konvertering eller nedskrivning er nødvendig.
4. Hvis uafhængig kontrol af det beløb, der skal konverteres eller nedskrives, er påkrævet i henhold til bestemmelserne vedrørende det pågældende hybride kernekapitalinstrument, eller hvis den kompetente myndighed kræver en uafhængig kontrol med henblik på at bestemme det beløb, der skal konverteres eller nedskrives, skal ledelsesorganet eller et andet relevant organ i instituttet sikre, at dette sker omgående. Den uafhængige kontrol udføres så hurtigt som muligt og må ikke hindre instituttets nedskrivning eller konvertering af det hybride kernekapitalinstrument og muligheder for at opfylde kravene i stk. 2 og 3.
AFDELING 3
Elementer af instrumenter, der kan være til hinder for rekapitalisering
Artikel 23
Elementer af instrumenter, der kan være til hinder for rekapitalisering, i medfør af artikel 52, stk. 1, litra o), i forordning (EU) nr. 575/2013
Elementer, der kan være til hinder for rekapitalisering af et institut omfatter bestemmelser, som kræver, at instituttet kompenserer eksisterende indehavere af kapitalinstrumenter, hvis et nyt kapitalinstrument udstedes.
AFDELING 4
Anvendelse af enheder med særligt formål til indirekte udstedelse af kapitalgrundlagsinstrumenter
Artikel 24
Anvendelse af enheder med særligt formål til indirekte udstedelse af kapitalgrundlagsinstrumenter i medfør af artikel 52, stk. 1, litra p), og artikel 63, litra n), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Hvis instituttet eller en enhed omfattet af konsolideringen i henhold til første del, afsnit II, kapitel 2, i forordning (EU) nr. 575/2013 udsteder et kapitalinstrument, der tegnes af en enhed med særligt formål, indregnes dette kapitalinstrument ikke - på niveauet for instituttet eller ovennævnte enhed - som kapital af højere kvalitet end den laveste kvalitet af kapital, der udstedes til den pågældende enhed med særligt formål, og kapital, som den pågældende enhed med særligt formål udsteder til tredjemand. Dette krav gælder på konsolideret, delkonsolideret og individuelt plan for anvendelse af tilsynsmæssige krav.
2. De rettigheder, der tildeles indehaverne af instrumenter udstedt af en enhed med særligt formål, må ikke være gunstigere, end hvis de var udstedt direkte af instituttet eller af en enhed omfattet af konsolideringen i henhold til første del, afsnit II, kapitel 2, i forordning (EU) nr. 575/2013.
KAPITEL IV
GENERELLE KRAV
AFDELING 1
Indirekte besiddelser hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter
Artikel 25
Den krævede konservatisme i et skøn, der anvendes som alternativ til beregningen af den underliggende eksponering, i medfør af artikel 76, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Et skøn er tilstrækkeligt konservativt, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
hvis investeringsmandatet for indekset angiver, at et kapitalinstrument i en enhed i den finansielle sektor, som indgår i indekset, ikke kan overstige en maksimal procentdel af indekset, anvender instituttet den procentdel som et skøn af værdien af de besiddelser, der fratrækkes egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter eller supplerende kapitalposter i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2, eller den egentlige kernekapital, hvis instituttet ikke kan afgøre besiddelsens præcise art
b)
hvis instituttet ikke kan fastlægge den maksimale procentdel nævnt i litra a), og indekset ifølge investeringsmandatet eller andre relevante oplysninger omfatter kapitalinstrumenter i enheder i den finansielle sektor, fratrækker instituttet hele beløbet for indeksbesiddelserne egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter eller supplerende kapitalposter i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2, eller den egentlige kernekapital, hvis instituttet ikke kan afgøre besiddelsens præcise art.
2. Med henblik på stk. 1 gælder følgende:
a)
en indirekte besiddelse, der hidrører fra besiddelser af indeksinstrumenter, omfatter den andel af indekset, der er investeret i egentlige kernekapitalinstrumenter, hybride kernekapitalinstrumenter og supplerende kapitalinstrumenter i enheder i den finansielle sektor, der indgår i indekset
b)
Et indeks omfatter bl.a. indekskapital-, aktie- eller obligationsindeks eller andre ordninger, hvor det underliggende instrument er et instrument udstedt af en enhed i den finansielle sektor.
Artikel 26
Betydningen af »stor administrativ byrde« i artikel 76, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. For så vidt angår artikel 76, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013, er en stor administrativ byrde situationer, hvor løbende anvendelse af look-through over for kapitalbesiddelser i enheder i den finansielle sektor efter de kompetente myndigheders opfattelse ikke kan begrundes. I vurderingen af arten af situationer, der repræsenterer en stor administrativ byrde, tager de kompetente myndigheder hensyn til den lave væsentlighed af og korte besiddelsesperiode for sådanne positioner. En besiddelsesperiode af kort varighed kræver, at instituttet dokumenterer stærk likviditet for indekset.
2. Med henblik på stk. 1 vurderes en position at være af lav væsentlighed, hvis alle følgende betingelser er opfyldt:
a)
Den individuelle nettoeksponering hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter målt før look-through overstiger ikke 2 % af de egentlige kernekapitalposter som beregnet i artikel 46, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013.
b)
Den aggregerede nettoeksponering hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter målt før look-through overstiger ikke 5 % af de egentlige kernekapitalposter som beregnet i artikel 46, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013.
c)
Summen af aggregerede nettoeksponeringer hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter målt før look-through og fra andre besiddelser, der skal fratrækkes i henhold til artikel 36, stk. 1, litra h), i forordning (EU) nr. 575/2013, overstiger ikke 10 % af de egentlige kernekapitalposter som beregnet i artikel 46, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013.
AFDELING 2
Tilsynsmyndighedens tilladelse til reduktion af kapitalgrundlaget
Artikel 27
Betydningen af »forsvarlige i forhold til instituttets indtjeningsevne« i medfør af artikel 78, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013
Forsvarlige i forhold til instituttets indtjeningsevne som fastsat i artikel 78, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013 betyder, at instituttets rentabilitet - som vurderet af den kompetente myndighed - fortsat er sund eller ikke ændres negativt, efter at instrumenterne er erstattet med med kapitalgrundlagsinstrumenter af samme eller højere kvalitet, på den pågældende dato eller inden for overskuelig fremtid. Den kompetente myndighed skal i sin vurdering tage højde for instituttets rentabilitet i stresssituationer.
Artikel 28
Procedure og datakrav i forbindelse med instituttets ansøgning om tilladelse til at foretage indfrielse, reduktion eller genkøb i medfør af artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Indfrielser, reduktioner og genkøb af kapitalgrundlagsinstrumenter må ikke bekendtgøres for indehavere af instrumenter, inden instituttet har indhentet forudgående godkendelse fra den kompetente myndighed.
2. Hvis der er tilstrækkelig sikkerhed for, at indfrielser, reduktioner og genkøb vil finde sted, og når der er indhentet forudgående godkendelse fra den kompetente myndighed, fratrækker instituttet de tilsvarende beløb, som skal indfries, reduceres eller genkøbes, i de tilsvarende elementer af kapitalgrundlaget, inden selve indfrielserne, reduktionerne eller genkøbene effektueres. Tilstrækkelig sikkerhed vurderes at eksistere, når instituttet offentligt har bekendtgjort, at det agter at indfri, reducere eller genkøbe et kapitalgrundlagsinstrument.
3. Stk. 1 og 2 gælder på konsolideret, delkonsolideret og individuelt plan for anvendelse af tilsynsmæssige krav.
Artikel 29
Instituttets ansøgning om tilladelse til at foretage indfrielse, reduktion eller genkøb i medfør af artikel 77 og artikel 78 i forordning (EU) nr. 575/2013 og passende omfang af begrænsningen af indfrielsen i medfør af artikel 78, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Et institut skal indgive en ansøgning til den kompetente myndighed, inden det reducerer eller genkøber egentlig kernekapitalinstrumenter eller førtidsindfrier, indfrier eller genkøber hybride kernekapitalinstrumenter og supplerende kapitalinstrumenter.
2. Ansøgningen kan omfatte en plan for udførelsen af de aktioner, der er anført i artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013, for flere kapitalinstrumenter inden for en begrænset periode.
3. Ved genkøb af egentlige kernekapitalinstrumenter, hybride kernekapitalinstrumenter eller supplerende kapitalinstrumenter med henblik på opgørelse til markedsværdi kan de kompetente myndigheder på forhånd give deres tilladelse i overensstemmelse med kriterierne i artikel 78 i forordning (EU) nr. 575/2013 til de aktioner, der er anført i artikel 77 i nævnte forordning, for et forudbestemt beløb:
a)
For egentlige kernekapitalinstrumenter må dette beløb ikke overstige det laveste af følgende beløb:
1)
3 % af beløbet af den omhandlede udstedelse
2)
10 % af det beløb, hvormed den egentlige kernekapital overstiger summen af egentlige kernekapitalkrav i henhold til artikel 92 i forordning (EU) nr. 575/2013, de specifikke kapitalgrundlagskrav omhandlet i artikel 104, stk. 1, litra a), i direktiv 2013/36/EU, og det kombinerede bufferkrav som defineret i artikel 128, stk. 6, i nævnte direktiv.
b)
For hybride kernekapitalinstrumenter eller supplerende kapitalinstrumenter må det forudbestemte beløb ikke overstige det laveste af følgende beløb:
1)
10 % af beløbet af den omhandlede udstedelse
2)
3 % af det samlede beløb af udestående hybride kernekapitalinstrumenter eller supplerende kapitalinstrumenter.
4. De kompetente myndigheder kan også på forhånd give deres tilladelse til de aktioner, der er anført i artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013, hvis de tilknyttede kapitalgrundlaginstrumenter overdrages til instituttets medarbejdere som en del af deres aflønning. Institutter skal underrette de kompetente myndigheder, hvis kapitalgrundlagsinstrumenter erhverves til disse formål, og fratrække disse instrumenter i kapitalgrundlaget ved hjælp af en tilsvarende fradragsmetode for den periode, de besiddes af instituttet. Tilsvarende fradrag kræves ikke længere, hvis udgifterne i forbindelse med en aktion omhandlet i dette stykke allerede er indregnet i kapitalgrundlaget i medfør af et delårs- eller årsregnskab.
5. En kompetent myndighed kan i overensstemmelse med kriterierne i artikel 78 i forordning (EU) nr. 575/2013 på forhånd give sin tilladelse til en aktion, der er anført i artikel 77 i nævnte forordning, for et forudbestemt beløb, når det beløb af kapitalgrundlagsinstrumenter, der førtidsindfries, indfries eller genkøbes, er ubetydeligt i forhold til det udstående beløb af den tilsvarende udstedelse eller førtidsindfrielsen, indfrielsen eller genkøbet.
6. Stk. 1-5 gælder på konsolideret, delkonsolideret og individuelt plan for anvendelse af tilsynsmæssige krav.
Artikel 30
Indhold af instituttets ansøgning i medfør af artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Den ansøgning, der er nævnt i artikel 29, skal ledsages af følgende oplysninger:
a)
en velbegrundet forklaring af rationalet for at udføre en af de aktioner, der er nævnt i artikel 29, stk. 1
b)
oplysninger om kapitalkrav og kapitalbuffere, som dækker en periode på mindst tre år, herunder kapitalgrundlagets niveau og sammensætning før og efter gennemførelsen af aktionen og virkningen af aktionen på de reguleringsmæssige krav
c)
virkningen på instituttets rentabilitet af en erstatning af et kapitalinstrument som anført i artikel 78, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013
d)
en evaluering af de risici, som instituttet eksponeres eller kan blive eksponeret for, og om kapitalgrundlaget sikrer tilstrækkelig dækning af sådanne risici, herunder stresstest af de væsentlige risici, der dokumenterer de potentielle tab ved forskellige scenarier
e)
oplysninger, som den kompetente myndighed finder nødvendige for at kunne evaluere, om det er hensigtsmæssigt at give tilladelse i overensstemmelse med artikel 78 i forordning (EU) nr. 575/2013.
2. Den kompetente myndighed fritager instituttet for indsendelsen af nogle af oplysningerne i stk. 2, hvis den i forvejen har adgang til disse oplysninger.
3. Stk. 1 og 2 gælder på individuelt, konsolideret og delkonsolideret plan for anvendelse af tilsynsmæssige krav.
Artikel 31
Tidspunkt for instituttets indsendelse af ansøgning og den kompetente myndigheds behandling heraf i medfør af artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Instituttet indgiver en udførlig ansøgning og de oplysninger, der er nævnt i artikel 29 og 30, til den kompetente myndighed senest tre måneder inden den dato, hvor en af aktionerne i artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013 bekendtgøres over for indehaverne af instrumenterne.
2. Den kompetente myndighed kan i enkelttilfælde og under særlige omstændigheder tillade, at institutter indgiver ansøgningen, jf. stk. 1, med en kortere frist end perioden på tre måneder.
3. Den kompetente myndighed behandler en ansøgning inden for den frist, der er nævnt i stk. 1, eller inden for den frist, der er nævnt i stk. 2. Den kompetente myndighed skal tage højde for nye oplysninger, hvis de er tilgængelige, og hvis den vurderer, at disse oplysninger er væsentlige, som modtages i løbet af denne periode. Den kompetente myndighed begynder først at behandle ansøgningen, når den har konstateret, at de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 28, er modtaget fra instituttet.
Artikel 32
Ansøgninger om indfrielse, reduktion eller genkøb fra gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser eller lignende institutter i medfør af artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Med hensyn til indfrielse af egentlige kernekapitalinstrumenter i gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser og lignende institutter skal ansøgningen, der er nævnt i artikel 29, stk. 1, 2 og 6, og de oplysninger, der er nævnt i artikel 30, stk. 1, indgives til den kompetente myndighed med den hyppighed, som instituttets kompetente organ også anvender ved undersøgelse af indfrielser.
2. En kompetent myndighed kan på forhånd give sin tilladelse til en aktion, der er anført i artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013, for et forudbestemt beløb, der skal indfries, efter indregning af beløbet for tegningen af nye betalte egentlige kernekapitalinstrumenter i en periode på op til et år. Det forudbestemte beløb kan være op til 2 % af den egentlige kernekapital, hvis myndigheden finder, at dette ikke udgør en trussel for instituttets nuværende eller fremtidige solvenssituation.
AFDELING 3
Midlertidig fravigelse af bestemmelserne om fradrag i kapitalgrundlaget
Artikel 33
Midlertidig fravigelse af bestemmelserne om fradrag i kapitalgrundlaget i medfør af artikel 79, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. En midlertidig fravigelse har en varighed, der ikke overstiger varigheden af den finansielle bistandsoperation. Fravigelsen bevilges ikke for en periode på mere end fem år.
2. Fravigelsen gælder kun for nye besiddelser af instrumenter i den enhed i den finansielle sektor, som er genstand for den finansielle bistandsoperation.
3. Med henblik på at tillade midlertidig fravigelse af bestemmelserne om fradrag i kapitalgrundlaget kan en kompetent myndighed skønne, at de midlertidige besiddelser, der er omhandlet i artikel 79, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013, indgår i en finansiel bistandsoperation, der har til formål at reorganisere og redde en enhed i den finansielle sektor, såfremt operationen udføres i henhold til en plan godkendt af den kompetente myndighed, og såfremt denne plan tydeligt anfører faser, tidspunkter og formål og angiver forbindelsen mellem de midlertidige besiddelser og den finansielle bistandsoperation.
KAPITEL V
MINORITETSINTERESSER OG HYBRIDE KERNEKAPITALINSTRUMENTER OG SUPPLERENDE KAPITALINSTRUMENTER UDSTEDT AF DATTERSELSKABER
Artikel 34
Aktivtype, der kan vedrøre driften af en enhed med særligt formål (SPE), og betydningen af minimal og ubetydelig i forbindelse med kvalificerende hybrid kernekapital og supplerende kapital udstedt af en enhed med særligt formål i medfør af artikel 83, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. En SPE's aktiver betragtes som minimale og ubetydelige, når begge følgende betingelser er opfyldt:
a)
SPE'ens aktiver, som ikke er andele i det tilknyttede datterselskabs kapitalgrundlag, er begrænset til kontanter afsat til betaling af kuponrenter og indfrielse af forfaldne kapitalgrundlagsinstrumenter
b)
SPE'ens aktiver, bortset fra de aktiver, der er nævnt i litra a), udgør højst 0,5 % af SPE'ens gennemsnitlige samlede aktiver i løbet af de sidste tre år.
2. For så vidt angår stk. 1, litra b), kan den kompetente myndighed tillade, at et institut anvender en højere procentdel, hvis begge følgende betingelser er opfyldt:
a)
den højere procentdel er nødvendig alene for at dække driftsomkostningerne for enheden med særligt formål
b)
det tilsvarende nominelle beløb overstiger ikke 500 000 EUR.
KAPITEL VI
OVERGANGSBESTEMMELSER I FORORDNING (EU) NR. 575/2013 VEDRØRENDE KAPITALGRUNDLAG
Artikel 35
Yderligere filtre og fradrag i medfør af artikel 481, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Justeringerne af egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter og supplerende kapitalposter som omhandlet i artikel 481 i forordning (EU) nr. 575/2013 anvendes i overensstemmelse med stk. 2-7.
2. Hvis disse fradrag og filtre i medfør af foranstaltningerne til gennemførelse af direktiv 2006/48/EF og direktiv 2006/49/EF er resultatet af kapitalgrundlagsposter, jf. artikel 57, litra a)-c), i direktiv 2006/48/EF, foretages justeringen i egentlige kernekapitalposter.
3. I andre tilfælde end de tilfælde, der er omhandlet i stk. 1, og hvis disse fradrag og filtre i medfør af foranstaltningerne til gennemførelse af direktiv 2006/48/EF og direktiv 2006/49/EF er blevet anvendt på det samlede beløb for disse poster, jf. artikel 57, litra a)-ca), og artikel 154 i direktiv 2006/48/EF, foretages justeringen i hybride kernekapitalposter.
4. Hvis beløbet for hybride kernekapitalposter er lavere end den tilknyttede justering, foretages den resterende justering i egentlige kernekapitalposter.
5. I andre tilfælde end de tilfælde, der er omhandlet i stk. 1 og 2, og hvis disse fradrag og filtre i medfør af foranstaltningerne til gennemførelse af direktiv 2006/48/EF og direktiv 2006/49/EF er blevet anvendt på kapitalgrundlagsposter, jf. artikel 57, litra d)-h), i direktiv 2006/48/EF, eller det samlede kapitalgrundlag, foretages justeringen i supplerende kapitalposter.
6. Hvis beløbet for supplerende kapitalposter er lavere end den tilknyttede justering, foretages den resterende justering i hybride kernekapitalposter.
7. Hvis beløbet for supplerende kapitalposter og hybride kernekapitalposter er lavere end den tilknyttede justering, foretages den resterende justering i egentlige kernekapitalposter.
Artikel 36
Indregning af kapitalposter, som ikke i henhold til overgangsbestemmelser om kapitalinstrumenter, der ikke udgør statsstøtte, betragtes som egentlige kernekapitalposter eller hybride kernekapitalposter, i andre kapitalgrundlagsposter i medfør af artikel 487, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Hvis kapitalgrundlagsinstrumenter behandles som anført i artikel 487, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 575/2013 i perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2021, kan instrumenterne behandles på denne måde helt eller delvist. Behandlingen har ingen betydning for beregningen af den grænse, der er fastsat i artikel 486, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013.
2. Kapitalgrundlagsinstrumenter omhandlet i stk. 1 kan også behandles som poster omhandlet i artikel 484, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013, såfremt de er poster som anført i artikel 484, stk. 3, i nævnte forordning, og såfremt deres beløb ikke længere overstiger de gældende procentdele anført i artikel 486, stk. 2, i nævnte forordning.
3. Kapitalgrundlagsinstrumenter omhandlet i stk. 1 kan også behandles som poster omhandlet i artikel 484, stk. 4, såfremt de er poster som anført i artikel 484, stk. 3 eller 4 i forordning (EU) nr. 575/2013, og såfremt deres beløb ikke længere overstiger de gældende procentdele anført i artikel 486, stk. 3, i nævnte forordning.
Artikel 37
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. januar 2014.