РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 12 декември 2014 година
относно равностойността на надзорните и регулаторните изисквания на някои трети държави и територии за целите на третирането на експозиции съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
(2014/908/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 107, параграф 4, член 114, параграф 7, член 115, параграф 4, член 116, параграф 5 и член 142, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Институциите трябва да спазват капиталови изисквания, които отразяват по подходящ начин рисковете, поети от тези институции, включително по отношение на кредитния риск, като се взема предвид различният географски контекст, в който те извършват дейността си. При условие че всички други фактори са еднакви, кредитният риск, поеман от институциите, свързан с експозициите към субекти, намиращи се извън Съюза, се определя от качеството на съответната регулаторна рамка и надзора, прилагани в съответната трета държава.
(2)
Съгласно член 107, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на институциите се позволява да третират експозициите към инвестиционни посредници, кредитни институции и борси от трети държави като експозиции към институции само когато третата държава прилага пруденциални и надзорни изисквания към съответния субект, които са поне равностойни на прилаганите в Съюза.
(3)
В член 114, параграф 7, член 115, параграф 4 и член 116, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се определят специфичните рискови тегла на експозициите към централни правителства и централни банки, регионални правителства, местни органи на власт и субекти от публичния сектор, разположени в трети държави, които прилагат надзорни и регулаторни мерки, най-малкото равностойни на прилаганите в Съюза.
(4)
В член 153 от Регламент (ЕС) № 575/2013 е установена формула за изчисляване на размера на рисково претеглените експозиции за експозиции към предприятия, институции, централни правителства и централни банки съгласно вътрешнорейтингов подход и подробно се определят параметрите за изчисляване, включително и коефициентът на корелация. В член 153, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 е установен коефициентът на корелация, приложим за големи предприятия от финансовия сектор. В съответствие с член 142, параграф 1, точка 4, буква б) от посочения регламент и за да отговаря на определението за „голямо предприятие от финансовия сектор“, предприятието от финансовия сектор или едно от неговите дъщерни предприятия трябва да се регулира от законодателството на трета държава, прилагаща пруденциални надзорни изисквания, които са поне равностойни на прилаганите в Съюза.
(5)
За да се определят подходящите рисково претеглени експозиции за изчисляване на капиталовите изисквания за кредитен риск, свързан с експозиции към някои категории субекти, намиращи се в трети държави, Комисията направи оценка на равностойността на надзорните и регулаторни мерки на трети държави спрямо съответните надзорни и регулаторни мерки в Съюза.
(6)
Равностойността се определя посредством ориентиран към резултатите анализ на регулаторните и надзорните мерки на третата държава, който проверява капацитета ѝ за постигане на същите общи цели като тези на регулаторните и надзорните мерки на Съюза. Целите се отнасят по-специално до стабилността и надеждността на националната финансова система и световната финансова система като цяло; ефективността и адекватността на защитата на вложителите и другите потребители на финансови услуги; сътрудничеството между различните участници във финансовата система, включително регулаторните и надзорните органи; независимостта и ефективността на надзора, и ефективното въвеждане и прилагане на международно признатите стандарти. С цел да се постигнат общите цели на надзорните и регулаторните мерки на Съюза, надзорните и регулаторните разпоредби на третата държава следва да отговарят на редица оперативни, организационни и надзорни стандарти, отразяващи основните елементи на надзорните и регулаторните изисквания на Съюза, приложими за съответните категории финансови институции. Като взе предвид независимите оценки на международните организации, като например тези, изготвени от Базелския комитет по банков надзор, Международния валутен фонд и Международната организация на комисиите по ценни книжа, Комисията направи оценка на надзорните и регулаторните мерки на някои трети държави, приложими по отношение на кредитните институции, инвестиционните посредници и борсите. Този анализ даде на Комисията възможност да оцени равностойността на мерките на трети държави за целите на определянето на третирането на съответните категории експозиции, посочени в членове 107, 114, 115, 116 и 142 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
(7)
За целите на членове 114, 115 и 116 от Регламент (ЕС) № 575/2013 равностойността следва да се определя според надзорните и регулаторните мерки, приложими по отношение на кредитните институции, тъй като тези мерки обикновено определят рисковите тегла за изчисляване на капиталовите изисквания за кредитен риск.
(8)
За целите на член 142, параграф 1, точка 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013, оценката на равностойността се ограничава до надзорните и регулаторните мерки, приложими за предприятия от трети държави с основна дейност, сравнима с тази на кредитна институция или инвестиционен посредник, в съответствие с определението, дадено в член 4, параграфи 1, точка 27 от посочения регламент.
(9)
Вследствие на оценката става изглежда, че Австралия, Бразилия, Канада, Китай, Гърнзи, Хонконг, Индия, остров Ман, Япония, Джърси, Мексико, Монако, Саудитска Арабия, Сингапур, Южна Африка, Швейцария и Съединените американски щати разполагат с надзорни и регулаторни мерки, които отговарят на определен набор от оперативни, организационни и надзорни стандарти, отразяващи основните елементи на надзорните и регулаторните мерки на Съюза, приложими по отношение на кредитните институции. Поради това е целесъобразно надзорните и регулаторните изисквания за кредитните институции, намиращи се в тези трети държави и територии, да се третират като най-малко равностойни на тези, прилагани в Съюза за целите на член 107, параграф 4 и член 142, параграф 1, точка 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013.
(10)
Вследствие на оценката става изглежда, че Австралия, Бразилия, Канада, Китай, Мексико, Саудитска Арабия, Сингапур, Южна Африка и Съединените американски щати разполагат с надзорни и регулаторни мерки, които отговарят на определен набор от оперативни, организационни и надзорни стандарти, отразяващи основните елементи от надзорните и регулаторните мерки на Съюза, приложими по отношение на инвестиционните посредници. Поради това е целесъобразно надзорните и регулаторните изисквания, които се прилагат за инвестиционните посредници, намиращи се в тези трети държави и територии, да се третират като най-малко равностойни на тези, прилагани в Съюза за целите на член 107, параграф 4, и член 142, параграф 1, точка 4, буква б).
(11)
Вследствие на оценката става изглежда, че Бразилия, Канада, Китай, Индия, Япония, Мексико, Саудитска Арабия, Сингапур, Южна Африка и Съединените американски щати разполагат с надзорни и регулаторни мерки, които отговарят на определен набор от оперативни стандарти, отразяващи основните елементи от надзорните и регулаторните мерки на Съюза, приложими по отношение на борсите. Поради това е целесъобразно надзорните и регулаторните изисквания на тези трети държави, прилагани по отношение на борсите, да се третират като най-малко равностойни на прилаганите в Съюза за целите на член 107, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 с ограничаване до експозициите към борси, намиращи се в тези трети държави.
(12)
Единствената цел на настоящото решение е да се определи равностойността за целите на определянето на рисковите тегла съгласно членове 107, 114, 115, 116 и 142 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
(13)
Списъкът на третите държави и територии, считани за равностойни за целите на настоящото решение, не е окончателен. Комисията, със съдействието на Европейския банков орган, ще продължи редовното си наблюдение на развитието на надзорните и регулаторните мерки на трети държави и територии с цел актуализиране, по целесъобразност и поне веднъж на 5 години, на списъците на трети държави и територии, установени в настоящото решение, по-специално с оглед на непрекъснатото разработване на надзорни и регулаторни мерки, както в Съюза, така и в световен мащаб, и като се вземат предвид новите налични източници на информация в това отношение.
(14)
Редовният преглед на пруденциалните и надзорните изисквания, приложими в третите държави и територии, посочени в приложенията, следва да се извършва без да се засяга възможността Комисията да извърши конкретен преглед във връзка с отделна трета държава или територия по всяко време извън общия преглед, когато съответните настъпили промени налагат Комисията да направи нова оценка на признаването, предоставено с настоящото решение. Такава оценка може да доведе до оттегляне на признаването на равностойността.
(15)
Разпоредбите в настоящото решение са тясно свързани, тъй като те се отнасят до равностойността на надзорните и регулаторните изисквания на някои трети държави и територии за целите на третирането на експозиции съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013. С оглед на съгласуването на посочените разпоредби, които следва да влязат в сила едновременно, и на осигуряването на възможност за цялостен поглед и лесен достъп до тях за институциите, които трябва да спазват произтичащите от тях задължения, е желателно някои актове за изпълнение, изисквани съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013, да бъдат включени в едно решение.
(16)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския банков комитет.
(17)
С цел да се избегне внезапно увеличение на капиталовите изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници в Съюза, настоящото решение следва да влезе в сила на 1 януари 2015 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Равностойност на изискванията, прилагани за кредитните институции за целите на член 107, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013
За целите на член 107, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се счита, че третите държави и териториите, изброени в приложение I към настоящото решение, прилагат надзорни и регулаторни изисквания по отношение на кредитните институции, равностойни на тези, прилагани в Съюза.
Член 2
Равностойност на изискванията, прилагани за инвестиционните посредници за целите на член 107, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013
За целите на член 107, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се счита, че третите държави и териториите, изброени в приложение II към настоящото решение, прилагат надзорни и регулаторни изисквания за инвестиционните посредници, равностойни на тези, прилагани в Съюза.
Член 3
Равностойност на изискванията, прилагани за борсите за целите на член 107, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013
За целите на член 107, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се счита, че третите държави и териториите, изброени в приложение III към настоящото решение, прилагат надзорни и регулаторни изисквания за борсите, равностойни на тези, прилагани в Съюза.
Член 4
Равностойност на изискванията, прилагани за експозициите към централни правителства, централни банки, регионални правителства, местни органи на власт и субекти от публичния сектор за целите на членове 114, 115, 116 от Регламент (ЕС) № 575/2013
За целите на член 114, параграф 7, член 115, параграф 4 и член 116, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се счита, че третите държави и териториите, изброени в приложение IV към настоящото решение, прилагат надзорни и регулаторни изисквания, равностойни на тези, прилагани за кредитните институции в Съюза.
Член 5
Равностойност на изискванията за кредитните институции и инвестиционните посредници за целите на член 142 от Регламент (ЕС) № 575/2013
За целите на член 142, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се счита, че третите държави и териториите, изброени в приложение V към настоящото решение, прилагат надзорни и регулаторни изисквания, равностойни на тези, прилагани в Съюза.
Член 6
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на 1 януари 2015 г.
Съставено в Брюксел на 12 декември 2014 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 12. december 2014
om ækvivalensen af visse tredjelandes og territoriers tilsyns- og reguleringsmæssige krav med henblik på behandling af eksponeringer i henhold til forordning (EU) nr. 575/2013
(EØS-relevant tekst)
(2014/908/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (1), særlig artikel 107, stk. 4, artikel 114, stk. 7, artikel 115, stk. 4, artikel 116, stk. 5, og artikel 142, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Institutter skal opfylde kapitalkrav, der i tilstrækkelig grad afspejler de risici, herunder kreditrisici, som de pågældende institutter har påtaget sig, under hensyntagen til de forskellige geografiske kontekster, som de driver virksomhed i. Den kreditrisiko, som institutter, der har eksponeringer mod enheder uden for Unionen, er udsat for, er alt andet lige bestemt af kvaliteten af de relevante reguleringsmæssige rammer og af det gennemførte tilsyn i det relevante tredjeland.
(2)
I henhold til artikel 107, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 må institutter kun behandle eksponeringer mod investeringsselskaber, kreditinstitutter og børser i tredjelande som eksponeringer mod institutter, hvis tredjelandet anvender tilsynsmæssige krav til sådanne enheder, der som minimum svarer til de krav, der anvendes i Unionen.
(3)
Ved artikel 114, stk. 7, artikel 115, stk. 4, og artikel 116, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013 fastsættes der særlige risikovægte for eksponeringer mod centralregeringer, centralbanker, regionale myndigheder, lokale myndigheder og offentlige enheder i tredjelande, der anvender tilsyns- og lovregler, der som minimum svarer til dem, der anvendes i Unionen.
(4)
Ved artikel 153 i forordning (EU) nr. 575/2013 fastsættes formlerne for beregning af de risikovægtede eksponeringsbeløb for erhvervseksponeringer og eksponeringer mod institutter, centralregeringer og centralbanker efter IRB-metoden, og de parametre, der skal anvendes ved beregningen, herunder korrelationskoefficienten, fastsættes ligeledes. Ved artikel 153, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013 fastsættes korrelationskoefficienten for store enheder i den finansielle sektor. I henhold til artikel 142, stk. 1, nr. 4), litra b), i nævnte forordning skal den pågældende enhed i den finansielle sektor eller et af dens datterselskaber for at falde ind under definitionen på en »stor enhed i den finansielle sektor« være omfattet af lovgivningen i et tredjeland, der anvender tilsyns- og reguleringskrav, der som minimum svarer til de krav, der anvendes i Unionen.
(5)
For at bestemme de passende risikovægtede eksponeringer med henblik på beregningen af kapitalkrav for kreditrisiko i tilknytning til eksponeringer mod visse kategorier af enheder i tredjelande har Kommissionen vurderet ækvivalensen af tilsyns- og lovreglerne i tredjelande i forhold til de tilsvarende tilsyns- og lovregler i Unionen.
(6)
Ækvivalensen er blevet fastslået ved en resultatbaseret analyse af tredjelandets tilsyns- og lovregler, ved hvilken deres evne til at opnå de samme generelle mål som Unionens tilsyns- og lovregler testes. Målene vedrører navnlig stabiliteten og integriteten af både det indenlandske og det globale finansielle system i dets helhed, effektiviteten og tilstrækkeligheden af beskyttelsen af investorer og andre forbrugere af finansielle tjenesteydelser, samarbejdet mellem forskellige aktører i det finansielle system, herunder regulerings- og tilsynsmyndigheder, tilsynets uafhængighed og effektivitet og den effektive gennemførelse og håndhævelse af relevante internationalt vedtagne standarder. For at opnå samme generelle mål som Unionens tilsyns- og lovregler bør tredjelandets tilsyns- og lovregler leve op til en række operationelle, organisatoriske og tilsynsmæssige standarder, der afspejler de væsentlige elementer i Unionens tilsyns- og reguleringsmæssige krav, der gælder for de relevante kategorier af finansielle institutioner. Under hensyntagen til uafhængige vurderinger foretaget af internationale organisationer, bl.a. Baselkomitéen for Banktilsyn, Den Internationale Valutafond og Den Internationale Børstilsynsorganisation, har Kommissionen vurderet visse tredjelandes tilsyns- og lovregler for kreditinstitutter, investeringsselskaber og børser. På baggrund af denne analyse har Kommissionen kunnet foretage en evaluering af ækvivalensen af tredjelandes regler med henblik på at vurdere behandlingen af de relevante kategorier af eksponeringer, der er nævnt i artikel 107, 114, 115, 116 og 142 i forordning (EU) nr. 575/2013.
(7)
For så vidt angår artikel 114, 115 og 116 i forordning (EU) nr. 575/2013 bør ækvivalensen vurderes i forhold til de tilsyns- og lovregler, der gælder for kreditinstitutter, idet disse regler almindeligvis fastsætter risikovægtene til brug ved beregningen af kapitalkrav i tilknytning til kreditrisiko.
(8)
For så vidt angår artikel 142, stk. 1, nr. 4), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013 er ækvivalensvurderingen begrænset til de tilsyns- og lovregler, der gælder for tredjelandsvirksomheder, hvis hovedvirksomhed svarer til et kreditinstituts eller et investeringsselskabs virksomhed, jf. definitionen i artikel 4, stk. 1, nr. 27), i nævnte forordning.
(9)
På baggrund af vurderingen kan det konkluderes, at Australien, Brasilien, Canada, Guernsey, Hongkong, Indien, Isle of Man, Japan, Jersey, Kina, Mexico, Monaco, Saudi-Arabien, Schweiz, Singapore, Sydafrika og USA har tilsyns- og lovregler, der opfylder en række operationelle, organisatoriske og tilsynsmæssige standarder, der afspejler de væsentlige elementer i Unionens tilsyns- og lovregler, der gælder for kreditinstitutter. Derfor bør de tilsyns- og reguleringsmæssige krav vedrørende kreditinstitutter i disse tredjelande og territorier anses for som minimum at svare til dem, der anvendes i Unionen, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, og artikel 142, stk. 1, nr. 4), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013.
(10)
På baggrund af vurderingen kan det konkluderes, at Australien, Brasilien, Canada, Kina, Mexico, Saudi-Arabien, Singapore, Sydafrika og USA har tilsyns- og lovregler, der opfylder en række operationelle, organisatoriske og tilsynsmæssige standarder, der afspejler de væsentlige elementer i Unionens tilsyns- og lovregler, der gælder for investeringsselskaber. Derfor bør de tilsyns- og reguleringsmæssige krav vedrørende investeringsselskaber i disse tredjelande anses for som minimum at svare til dem, der anvendes i Unionen, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, og artikel 142, stk. 1, nr. 4), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013.
(11)
På baggrund af vurderingen kan det konkluderes, at Brasilien, Canada, Indien, Japan, Kina, Mexico, Saudi-Arabien, Singapore, Sydafrika og USA har tilsyns- og lovregler, der opfylder en række operationelle standarder, der afspejler de væsentlige elementer i Unionens tilsyns- og lovregler, der gælder for børser. Derfor bør disse tredjelandes tilsyns- og reguleringsmæssige krav vedrørende børser anses for som minimum at svare til dem, der anvendes i Unionen, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013, men kun i det omfang, der er tale om eksponeringer mod børser, der er hjemmehørende i disse tredjelande.
(12)
Denne afgørelse har alene til formål at fastslå ækvivalens med henblik på tildeling af risikovægte i henhold til artikel 107, 114, 115, 116 og 142 i forordning (EU) nr. 575/2013.
(13)
Listen over tredjelande og territorier, for hvilke der anses at være ækvivalens med henblik på denne afgørelse, er ikke definitiv. Kommissionen vil med bistand af Den Europæiske Banktilsynsmyndighed fortsat løbende overvåge udviklingen i tredjelandes og territoriers tilsyns- og lovregler med henblik på efter behov og mindst hvert femte år at ajourføre de i denne afgørelse fastsatte lister over tredjelande og territorier, navnlig i lyset af den konstante udvikling i tilsyns- og lovreglerne, i Unionen og på globalt plan, idet der tages hensyn til nye tilgængelige kilder til relevant information.
(14)
Den løbende gennemgang af de tilsynsmæssige krav, der gælder i de tredjelande og territorier, der er anført i bilagene, bør ikke berøre Kommissionens mulighed for at foretage en særlig gennemgang vedrørende et bestemt tredjeland eller territorium på et hvilket som helst tidspunkt uden for den generelle gennemgang, hvis den relevante udvikling nødvendiggør, at Kommissionen revurderer den anerkendelse, som er blevet tilkendt ved denne afgørelse. En sådan revurdering kan medføre, at anerkendelsen af ækvivalens trækkes tilbage.
(15)
Bestemmelserne i denne afgørelse hænger nøje sammen, idet de vedrører ækvivalensen af visse tredjelandes og territoriers tilsyns- og reguleringsmæssige krav med henblik på behandling af eksponeringer i henhold til forordning (EU) nr. 575/2013. Af hensyn til sammenhængen mellem disse bestemmelser, som bør træde i kraft samtidig, og for at de institutter, som er omfattet af disse forpligtelser, lettere kan få et samlet overblik over og samlet adgang til dem er det hensigtsmæssigt at samle visse af de i forordning (EU) nr. 575/2013 krævede gennemførelsesretsakter i én enkelt afgørelse.
(16)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Europæiske Bankudvalg.
(17)
For at undgå en pludselig forhøjelse af kapitalkravene for kreditinstitutter og investeringsselskaber i Unionen bør denne afgørelse træde i kraft den 1. januar 2015 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Ækvivalens af krav, der anvendes på kreditinstitutter, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande og territorier, der er opført i bilag I til denne afgørelse, for på kreditinstitutter at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes i Unionen.
Artikel 2
Ækvivalens af krav, der anvendes på investeringsselskaber, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande, der er opført i bilag II til denne afgørelse, for på investeringsselskaber at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes i Unionen.
Artikel 3
Ækvivalens af krav, der anvendes på børser, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande, der er opført i bilag III til denne afgørelse, for på børser at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes i Unionen.
Artikel 4
Ækvivalens af krav, der anvendes på eksponeringer mod centralregeringer, centralbanker, regionale eller lokale myndigheder og offentlige enheder, for så vidt angår artikel 114, 115 og 116 i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 114, stk. 7, artikel115, stk. 4, og artikel 116, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande og territorier, der er opført i bilag IV til denne afgørelse, for at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes på kreditinstitutter i Unionen.
Artikel 5
Ækvivalens af krav, der anvendes på kreditinstitutter og investeringsselskaber, for så vidt angår artikel 142 i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 142, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande og territorier, der er opført i bilag V til denne afgørelse, for at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes i Unionen.
Artikel 6
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2015.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2014.