РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 март 2014 година
относно държавна помощ SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) приведена в действие от Гърция за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(нотифицирано под номер С(2014) 1818)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/539/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си съгласно горепосочените разпоредби (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
В контекста на програмата си за икономическо приспособяване Гърция предприе програма за приватизация (2). Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. („Larco“) беше определено като държавно дружество, което да бъде приватизирано.
(2)
През март 2012 г. Hellenic Republic Asset Development Fund („HRADF“) (3) уведоми Комисията за предложената приватизация на Larco. За да се изясни дали в контекста на проекта за приватизация биха могли да възникнат въпроси относно държавна помощ, през април 2012 г. Комисията откри ex officio процедура и предприе извършването на предварителна оценка.
(3)
В контекста на тези обсъждания, от отговора на гръцките органи на въпросник на 16 март 2012 г. стана ясно, че Larco вече се е възползвало от държавни мерки. Комисията поиска допълнителна информация с електронни писма от 18 април 2012 г., 24 април 2012 г., 5 юли 2012 г., 22 август 2012 г. и 7 декември 2012 г. и с писма от 4 май 2012 г. и 14 януари 2013 г., на които гръцките органи отговориха на 20 април 2012 г., 26 април 2012 г., 3 октомври 2012 г., 13 ноември 2012 г., 15 ноември 2012 г., 7 декември 2012 г., 24 декември 2012 г. и 18 януари 2013 г. Срещи между службите на Комисията и представители на гръцките органи се проведоха на 30 април 2012 г. и 11 септември 2012 г. в Атина и на 25 януари 2013 г. в Брюксел.
(4)
С писмо от 6 март 2013 г. („решението от 6 март 2013 г.“) Комисията уведоми Гърция, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108 параграф 2 от Договора, по отношение на някои мерки за помощ, описани в точка 2.2 по-долу („официална процедура по разследване“).
(5)
Решението от 6 март 2013 г. беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията покани гръцките органи и заинтересованите страни да представят мненията си по отношение на мерките за помощ.
(6)
Комисията получи мнението на гръцките органи на 30 април 2013 г. Тя не получи мнения от заинтересовани страни.
(7)
С електронно писмо от 21 януари 2014 г. гръцките органи уведомиха Комисията, че са съгласни решението да бъде прието на английски език.
2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ ЗА ПОМОЩ
2.1. Получател на помощта
(8)
Дружеството Larco е специализирано в добива и преработването на латеритна руда, добива на лигнитни въглища и производството на фероникел и вторични продукти. Дейностите му включват проучване, разработване, добив и топене на руда и търговия на свои продукти в целия свят. Larco е един от най-големите производители на фероникел в света. През 2012 г. в предприятието работят 960 служители, подари което то се определя като голямо предприятие (5).
(9)
В началото на официалната процедура по разследване 55,2 % от акциите на Larco са собственост на гръцката държава чрез HRADF, 33,4 % на Националната банка на Гърция АД („NBG“, частна финансова институция) и 11,4 % на Public Power Corporation S.A. („PPC“, завареният производител на електроенергия в Гърция, в което държавата е мажоритарен акционер).
(10)
Larco управлява завод за топене в Ларимна, Централна Гърция. Освен това Larco притежава права за добив на различни места в Гърция в четири обекта с концентрация на мини: мините Agios Ioannis (близо до Ларимна), мините Evia, мините Kastoria и мината за лигнитни въглища Servia.
(11)
Larco е учредено през 1989 г. като ново корпоративно дружество след ликвидацията на Hellenic Mining and Metallurgical S.A. в Ларимна („старо дружество Larco“). Старото дружество Larco все още е в процес на ликвидация, но неговите активи бяха прехвърлени на Larco заедно със съответните пасиви през 1989 г. Следователно старото дружество Larco е кредитор на Larco.
2.2. Описание на мерките
2.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(12)
През април 1998 г. е постигнато споразумение за уреждане на дълговете между Larco и неговите основни кредитори, а именно старото дружество Larco, PPC и гръцката държава. Съгласно споразумението от 1998 г. задълженията на Larco към тези кредитори е трябвало да се обслужват при годишен лихвен процент от 6 %. Дългът към гръцката държава обаче е останал непроменен или е нараснал слабо поне от 2004 г. насам (6), а дългът към PPC и старото дружество Larco е изплатен или е намалял (7).
(13)
Следователно се оказва, че държавата е третирала кредита си за Larco по различен начин от другите двама кредитори.
2.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(14)
На 22 декември 2008 г. държавата е предоставила гаранция за заем в размер на 30 млн. EUR от банка ATE за Larco. Гаранцията е покривала 100 % от заема за период до 3 години и е била с годишна гаранционна премия от 1 %.
2.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала през 2009 г.
(15)
През 2009 г., предвид отрицателната стойност на собствения капитал, Съветът на директорите на Larco е предложил, а трите акционера са одобрили увеличение на дяловия капитал в размер на 134 млн. EUR. Единствено гръцката държава обаче е упражнила правата си изцяло, докато NBG е упражнила правата си частично, а PPC изобщо не е участвало в увеличението на дяловия капитал. В увеличението на дяловия капитал не са участвали нови акционери.
(16)
Действителното увеличение на дяловия капитал е възлизало едва на 65,5 млн. EUR, като държавата е участвала с приблизително 45 млн. EUR (69 % от цялата сума на капиталовата инжекция), а NBG - с 20,5 млн. EUR (31 %). Въпреки лошото финансово състояние на Larco изглежда увеличението на дяловия капитал не се е основавало на план за преструктуриране, целящ възстановяване на жизнеспособността на дружеството, и се оказва, че NBG е отписала счетоводната стойност на дружеството, „тъй като групата не предвижда възстановяване на счетоводната стойност на инвестицията, като се има предвид, че дружеството изпитва сериозни финансови затруднения“ (8) (вж. съображение 45 от решението от 6 март 2013 г.).
2.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(17)
На 10 май 2010 г. държавата е предоставила гаранция за покритие на гаранционно писмо, което NBG да предостави на Larco за сума в размер на приблизително 10,8 млн. EUR. Гаранцията е покривала на 100 % гаранционното писмо и е била с неограничен срок и годишна гаранционна премия от 2 %.
2.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(18)
През 2010 г. гръцките данъчни органи са извършили одит на финансовите отчети на Larco и не са приели счетоводното отчитане на някои загуби, свързани с договори за хеджиране за цената на никела. В резултат на неправилното отчитане на загубите е наложена данъчна глоба от 190 млн. EUR (9).
(19)
В последствие Larco е оспорило налагането на данъчната глоба пред гръцките съдилища. Според гръцкото право (10) дружество, което дължи данъчната глоба, следва да извърши авансово плащане в размер на 25 % от въпросната сума, за да има право да оспори налагането на данъчна глоба в съда (в настоящия случай 25 % се равнява на 47 млн. EUR).
(20)
В случая с Larco обаче гръцкият административен съд е взел решение да облекчи дружеството от задължението за авансово плащане на 25 % от данъчната глоба, като го е заместил със задължението да депозира гаранционни писма в размер само на 1,5 млн. EUR.
2.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(21)
На 30 декември 2011 г. държавата е предоставила две гаранции за два заема в размер на 20 млн. EUR и 30 млн. EUR от банка ATE. Падежът на единия от тях (за 20 млн. EUR) е настъпил към момента на предоставяне на гаранцията. Гаранциите са осигурявали 100 % покритие и са били с годишна премия от 1 %.
2.3. Основания за откриване на официалната процедура по разследване
(22)
В решението от 6 март 2013 г. (съображения 18-25) Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco може да се счита за дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране (11) от 2007 г. насам. При тези обстоятелства Комисията достигна до предварителното заключение, че всичките шест мерки представляват държавна помощ, и изрази съмнения по отношение на тяхната съвместимост с вътрешния пазар.
(23)
Ако установените мерки са представлявали държавна помощ, те може да са били предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора.
3. МНЕНИЕ НА ГЪРЦИЯ
3.1. Предприятие в затруднение
(24)
В мнението си в рамките на официалната процедура по разследване гръцките органи заявиха, че Larco не е било предприятие в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като отчетените загуби са се дължали на намаление на световните цени на фероникела през тези години. Според гръцките органи Larco е предприятие в затруднение едва от 2010 г. насам.
3.2. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(25)
Гръцките органи заявиха, че кредитът от държавата за Larco не е свързан с държавни ресурси, тъй като първоначално е бил частен кредит, предоставен от Организацията за преструктуриране на предприятията АД („OER“). Когато OER е ликвидирана, съгласно закон 2741/1999 всички нейни вземания са прехвърлени на държавата.
(26)
Освен това те обясниха, че споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. съдържа специфични правила за третирането и събирането на непогасения дълг, което да се извършва в края на всяка финансова година, както следва:
а)
ако Larco е реализирало печалби през финансовата година, на кредиторите първо ще се изплаща начислената лихва (6 % годишно), преди изплащането на главницата по дълга;
б)
след всяко изплащане на лихви Larco ще задържа известна сума от печалбите за инвестиции;
в)
след прилагането на букви а) и б) всяка оставаща печалба по сметките на Larco ще се разпределя пропорционално за кредиторите на Larco.
(27)
Ако Larco не е реализирало печалби след 1999 г., кредиторите са имали правото да изискат изплащане на техния дълг чрез различни средства, например насрещна престация за дължимото плащане, капитализиране на дълга и т.н. Кредиторите обаче не са имали правото на принудително изпълнение по непогасения дълг, например изземване на активите на дружеството или принудително започване на процедура по несъстоятелност срещу дружеството.
(28)
До 2003 г. кредиторите са получили начислените лихви съгласно договореностите. През периода 2004-2007 г. Larco не е реализирало печалби и поради това не е имало изплащане на начислените лихви. През 2007 г. PPC е сключило с Larco одобрен от всички кредитори договор за суровини, съгласно който Larco осигурява лигнит за PPC, като така дългът е съответно намален. Дългът към PPC е изплатен окончателно през 2011 г.
(29)
Администрацията на старото дружество Larco е полагала усилия за събирането на дълга чрез съдебни средства и изглежда известни суми вече са били платени. До 2011 г. старото дружество Larco е събрало 5 млн. EUR от непогасения дълг съгласно споразумението от 1998 г. Тъй като старото дружество Larco също е имало дългове към гръцката държава, тя е събрала пълния размер на тези 5 млн. EUR.
(30)
Що се отнася до прекия дълг на Larco към гръцката държава, тя редовно е изпращала на Larco фактури за годишния размер на дълга, включително за годишната начислена лихва.
(31)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че дългът, произтичащ от споразумението от 1998 г., не може да бъде свързан с държавни ресурси и че във всеки случай не е налице избирателно предимство в полза на Larco.
3.3. Мярка 2: Държавна гаранция от 2008 г.
(32)
Гръцките органи се позоваха на известието относно гаранциите (12), и по-специално на точка 3.2 от него, съдържаща условията, при които Комисията може да изключи съществуването на държавна помощ при индивидуална гаранция. Според гръцките органи:
а)
Larco не е било дружество в затруднение към момента на предоставяне на гаранцията;
б)
размерът на гаранцията е можело да бъде изчислен правилно при предоставянето ѝ;
в)
гаранцията е предоставена за обезпечение на дълг (облигационен заем) и поради това е можело да надвишава 80 % от неизплатения заем;
г)
премията от 1 %, платена за гаранцията, е била на съобразена с пазара цена, отразяваща финансовото положение на Larco.
(33)
Във връзка с това гръцките органи заявиха, че гаранцията от 2008 г. не представлява държавна помощ.
(34)
Гръцките органи поясниха, че мярка 2 е предоставена по силата на Решение на Министерския съвет YA 2/93378/0025 от 22 декември 2008 г. и е покрила точната сума от 30 000 000 EUR.
3.4. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(35)
Гръцките органи заявиха, че участието на държавата в увеличението на капитал е имало за цел да се защити стойността на дружеството с оглед на предстоящата му приватизация и с цел да се приложи план за преструктуриране. В решението си държавата е взела предвид потенциалния растеж на Larco, стойността на активите му и общото положение на пазара за фероникел, както и мерките за преструктуриране и съкращаване на разходите.
(36)
Участието на NBG в увеличението на капитала е било в размер на 31 %. За разлика от държавата NBG е решила да упражни правата си само частично. Гръцките органи заявиха, че целта на NBG е била да запази известен контрол над дружеството и поради това действията ѝ не следва да се разглеждат като липса на доверие в бъдещето на Larco. Действително NBG е намалила акционерното си участие в Larco до минималното равнище, изисквано съгласно гръцкото законодателство, за да може да има право на вето над някои важни решения в Съвета на директорите.
(37)
Третият акционер, PPC, е взел категорично решение да не участва в увеличението на капитала, като е преценил, че акционерното му участие ще бъде сведено до незначително. Гръцките органи заявиха, че PPC не е участвало, тъй като намерението му е било да позволи на държавата да притежава по-голям мажоритарен дял с оглед на приватизацията на дружеството.
(38)
В заключение гръцките органи заявиха, че държавата е действала като инвеститор в условията на пазарна икономика и че следователно увеличението на капитала от 2009 г. не е представлявало държавна помощ.
(39)
По отношение на датата на внасяне на капитал гръцките органи не предоставиха окончателна информация. Протоколът от акционер показва, че на 15 април 2009 г. гръцката държава е осигурила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала по силата на документ Οικ2/27694/0025 на Министерството на финансите във връзка с общото участие на държавата в увеличението на акционерния капитал, което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Финансовият отчет на Larco от 2009 г. показва, че решението за увеличение на капитал е взето на 14 май 2009 г., но не се изяснява кога е извършено действителното внасяне на новия капитал.
3.5. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(40)
Гръцките органи обясниха, че в контекста на споразумението от 1998 г. старото дружество Larco е започнало съдебни процедури за изплащането на дълга на Larco и са последвали няколко съдебни решения и решения за отмяна, inter alia, по отношение на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR (13).
(41)
В контекста на жалба на Larco и поради опасността от невъзстановими щети Върховният съд на Гърция е взел решение за преустановяване на плащането на дълг в размер на приблизително 10,5 млн. EUR до издаването на окончателното решение на съответния съд. Преустановяването е било разрешено, при условие че Larco предостави на старото дружество Larco гаранционно писмо за стойността на преустановеното плащане. NBG предостави на Larco гаранционното писмо за приблизително 10,8 млн. EUR (10,5 млн. EUR от първоначално оспорения дълг + 0,3 млн. EUR за съдебни такси и разходи). Гаранционното писмо от своя страна е било покрито от държавна гаранция за цялата сума с годишна премия от 2 % за неограничен срок.
(42)
Гръцките органи обясниха, че мярката е предоставена от държавата в качеството ѝ на акционер с намерението да изпълни условията за преустановяването и да защити инвестициите си от обявяване на просрочване на плащания по дългове. В противен случай преустановяването не би било приложимо и старото дружество Larco би имало правото да изиска събирането на дълга, евентуално чрез изземване на активи на Larco. След това би могло да се обяви несъстоятелността на Larco. Според гръцките органи NBG не би предоставила гаранционното писмо без държавната гаранция.
(43)
Гръцките органи поясниха, че мярка 4 е била предоставена по силата на решение на Министерския съвет YA 2/923/0025 от 10 май 2010 г. и е покрила точната сума от 10 510 824,95 EUR и 310 000 EUR за съдебни такси и разходи, възлизащи общо на 10 820 824,95 EUR.
3.6. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на данъчна глоба през 2010 г.
(44)
Гръцките органи разясниха, че въпросната мярка се е отнасяла за допълнителен данък, а не за данъчна глоба. Допълнителният данък е бил наложен, тъй като данъчните органи не са приели, че загубите, произтичащи от договорите за хеджиране, следва да се приспадат от нетните приходи на Larco, както твърди Larco. Гръцките органи изясниха също, че съдът е поискал от Larco да предостави гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR.
(45)
Гръцките органи представиха доказателства, че Larco е било упълномощено да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма въз основа на обща правна разпоредба. В съдебното решение, позволяващо на Larco да замести авансовото плащане на допълнителния данък чрез гаранционни писма в съответствие с националното законодателство (14), е приложен сравнителен тест, като са взети под внимание ползите за кредитора (държавата) и жизнеспособността на длъжника (Larco) и така е взето решение за временното преустановяване на задължението за авансово плащане на 47 млн. EUR (т. е. 25 % от допълнителния данък), заместено с гаранционни писма за общо 4,7 млн. EUR. Това преустановяване е трябвало да се прилага до издаването на окончателното решение по отношение на възражението, предявено от Larco срещу държавата за налагането на допълнителния данък.
(46)
Освен това гръцките органи заявиха, че решенията на националните съдилища не могат да бъдат приписани на държавата.
(47)
Гръцките органи обясниха също, че въпреки временното преустановяване на практика държавата е обезсмислила финансовото въздействие от това преустановяване чрез компенсиране на допълнителния данък, дължим от Larco, със суми, които държавата дължи на Larco, например подоходен данък или възстановяване на ДДС. Това е било позволено съгласно прието неотдавна законодателство за ускоряване на събирането на данъци в Гърция.
(48)
Следователно изглежда държавата в действителност вече е събрала най-малко 16,1 млн. EUR от дължимата сума във връзка с авансово плащане на допълнителния данък, наложен на Larco.
3.7. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(49)
Гръцките органи поясниха, че не е просрочен нито един от двата заема, за които са предоставени гаранциите. Заемът от 20 млн. EUR е бил предоставен от банка ATE като рефинансиране на по-стар заем от 20 млн. EUR, който е просрочен.
(50)
Гръцките органи заявиха, че за двете държавни гаранции не са използвани държавни ресурси, тъй като държавата е дължала 60 млн. EUR на Larco от възстановяване на ДДС. Следователно в случай на иск за изплащане по гаранциите сумите биха могли да компенсират непогасения дълг от държавата.
(51)
Освен това органите твърдят, че ако мярката действително е представлявала помощ, тя следва да се счита за съвместима с вътрешния пазар, тъй като е отговаряла на условията от Временната рамка (15) и съответната временна схема на Гърция за гарантиране на заеми („временна гаранционна схема“) (16). По-специално органите считат, че освен факта, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на мярката, другите условия на схемата са били изпълнени:
а)
Larco е било голямо дружество;
б)
заемът от 30 млн. EUR е бил инвестиционен заем, а заемът от 20 млн. EUR е бил заем за рефинансиране на по-стар заем, отпуснат за инвестиционни цели;
в)
гаранциите са били предоставени преди края на 2011 г.;
г)
общата стойност на двата гарантирани заема е надвишавала годишната стойност на разходите за заплати на Larco само с 3 млн. EUR;
д)
гаранциите са покривали 100 % от заема, но подобна мярка е била единствената възможност за достъп на Larco до финансиране поради специфичното състояние на гръцката икономика;
е)
гаранциите са включвали годишна премия от 1 %, която следва да се счита за пазарна премия.
(52)
И накрая, гръцките органи заявиха, че ако Комисията е достигнала до заключението, че мярката представлява помощ и че не са били изпълнени условията на временната гаранционна схема, мярката е следвало да се счита за помощ за оздравяване. Такава помощ е следвало да се счита за нотифицирана, тъй като Комисията е била уведомена за мярката в отговора на въпросника от 16 март 2012 г., когато тя е била в етапа на ex-officio предварително разследване.
(53)
Според гръцките органи помощта е отговаряла на изискванията на Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като:
а)
е представлявала помощ за осигуряване на ликвидност под формата на гарантиране на заеми;
б)
е била оправдана въз основа на сериозните социални затруднения и не е имала неблагоприятно въздействие върху други държави членки;
в)
гръцките органи са изготвяли план за преструктуриране в сътрудничество с Комисията;
г)
е била ограничена до размера, необходим за поддържането на стопанската дейност на предприятието за ограничен период от време;
д)
е отговаряла на условието „един път, последен път“, тъй като в миналото на Larco не е предоставяна помощ за оздравяване или преструктуриране;
е)
Larco е представило на държавата бизнес план, в който се обосновава необходимостта от финансирането в размер на 30 млн. EUR за инвестиции.
(54)
Гръцките органи поясниха, че мярка 6 е предоставена по силата на i) решение на Министерския съвет YA 2/95156/0025 от 30 декември 2011 г. по отношение на точната сума от 30 000 000 EUR и ii) решение на Министерския съвет YA 2/95161/0025 от 30 декември 2011 г. за точната сума от 20 000 000 EUR.
4. ОЦЕНКА
(55)
В настоящото решение като предварителен аспект се разглежда въпросът дали Larco е дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Впоследствие в решението ще бъде оценено дали разгледаните мерки представляват държавна помощ за Larco по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и, накрая, дали тази помощ може да бъде съвместима с вътрешния пазар.
4.1. Затруднения за Larco
(56)
В решението от 6 март 2013 г., и по-специално в съображения 18-25 от него Комисията достигна до предварителното заключение, че Larco е било предприятие в затруднение към момента на предоставяне на разглежданите шест мерки. Основните финансови данни на Larco в периода 2007-2011 г. са представени в таблицата:
Основни финансови данни на Larco за периода 2007 г. - юни 2012 г. (в млн. EUR)
2007 г.
2008 г.
2009 г.
2010 г.
2011 г.
Първо полугодие на 2012 г. (17)
Оборот
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Печалба преди данъчно облагане
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Регистриран капитал
163,8
163,8
109
109
109
109
Собствен капитал
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Обща стойност на дълг
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Дълг/собствен капитал (коефициент)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране гласи, че дружество с ограничена отговорност се счита за предприятие в затруднение, „когато първоначално регистрираният му капитал е намалял с повече от половината и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца“. Това отразява предположението, че предприятие, което претърпява значителна загуба на своя регистриран капитал, няма да бъде в състояние да се справи със загуби, които почти със сигурност ще го принудят да преустанови дейността си в кратък или дългосрочен период от време (както се посочва в точка 9 от Насоките за оздравяване и преструктуриране).
(58)
Освен това съгласно точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране едно предприятие може да бъде считано за намиращо се в затруднение, „когато са налице обичайните признаци за предприятие в затруднение като например - нарастващи загуби, намаляващ оборот, увеличаваща се нереализирана продукция, свръхпроизводство, намаляващ паричен поток, нарастващи дългове, нарастващи лихвени проценти и намаляващи или нулеви нетни стойности на активите.“ Във връзка с това според Общия съд „наличието на отрицателен собствения капитал […] може да се приеме за важен показател, че дадено предприятие е в затруднено финансово положение“ (18).
(59)
Според финансовите отчети на Larco за периода 2007 г. - първо полугодие на 2012 г. регистрираният капитал на дружеството не е намалял с повече от половината. През същия период обаче стойността на собствения капитал на дружеството е станала отрицателна. В предишни случаи Комисията е приемала, че когато стойността на собствения капитал на дадено дружество е отрицателна, това означава, че целият регистриран капитал на това дружество е загубен, и се допуска a priori, че са изпълнени критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране (19).
(60)
В случая на Larco според Комисията само изглежда, че неговият регистриран капитал не е намалял с повече от половината, тъй като дружеството не е предприело подходящите мерки, както обикновено се предвижда съгласно гръцкото законодателство (20). Целта на тези подходящи мерки е стойността на собствения капитал на дружеството от отрицателна да стане положителна и същевременно да бъде увеличена до адекватно равнище. Такива подходящи мерки могат да бъдат капитализация на загубите или увеличение на капитала, или и двете.
(61)
Във връзка с това Комисията счита, че капитализация на загубите би довела до загуба на целия регистриран капитал на дружеството, тъй като натрупаните загуби са били по-големи от регистрирания капитал. Поради това Комисията счита, че критериите от точка 10, буква а) от Насоките за оздравяване и преструктуриране в случая са били изпълнени от 2008 г. нататък.
(62)
Освен това по отношение на критериите от точка 11 от Насоките за оздравяване и преструктуриране Larco е отбелязало значително намаление на оборота от 2007 г. до 2009 г. и значителни загуби през 2008 г. и 2009 г. на обща стойност 221 млн. EUR (съответно 116 млн. EUR и 105 млн. EUR). През 2010 г. и 2011 г. дружеството е увеличило оборота и приходите, но тези увеличения не са били достатъчни, за да позволят финансовото възстановяване на Larco. През същия период стойността на собствения капитал на дружеството е останала отрицателна, а дългът му е продължил да нараства. Освен това през първото полугодие на 2012 г. дейностите на Larco отново са започнали да носят загуби.
(63)
Комисията не приема твърдението на гръцките органи, че Larco не е било в затруднение през 2008 г. и 2009 г., тъй като загубите са се дължали на намалената цена на фероникела.
(64)
Първо, фактът, че намалението на цената на фероникела е довело до загуби и е допринесло за затрудненията на Larco, сам по себе си не омаловажава констатацията, че Larco е показало обичайните признаци за предприятие в затруднение. Едно предприятие в добро състояние би следвало да приспособи разходите си към подобни промени в цените, за да избегне загуби.
(65)
Второ, през 2008 г. и 2009 г. предприятието е имало отрицателна стойност на собствения капитал и нарастващ дълг (увеличение от 63 % между 2007 г. и 2008 г.). Въпреки че цената на фероникела и оборотът са се увеличили значително след 2010 г., следващите финансови резултати на Larco показват, че дружеството е продължило да изпитва затруднения. Поради това не може да се направи заключението, че загубите от 2008 г. и 2009 г. са били вследствие единствено на ниските цени на фероникела.
(66)
С оглед на горепосоченото се заключава, че Larco е било дружество в затруднение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране към момента на предоставянето на шестте мерки.
4.2. Наличие на държавна помощ
(67)
В член 107, параграф 1 от Договора се предвижда, че всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да била форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(68)
Съгласно установената практика на Комисията и както се потвърждава от съдебната практика, за проверката дали дадена търговска операция между публичен орган и предприятие представлява държавна помощ, следва да се вземе предвид принципът за инвеститор или кредитор в условията на пазарна икономика („ПИПЗ“ или „ПКПИ“) (21). Според този принцип, когато държавата функционира на пазара като стопански оператор, тя трябва да действа като частен участник на пазара. В противен случай може да е налице държавна помощ. Следователно от решаващо значение при оценката за наличие на държавна помощ в дадена търговска операция е дали частен стопански субект би действал по същия начин в подобна ситуация. При прилагането на този принцип неикономическите съображения са неприемливи като обосновка за предоставяне на мерки за помощ.
4.2.1. Мярка 1: несъбиране на дълг към Министерството на финансите
(69)
Въз основа на наличната информация Комисията не може да приеме аргумента на гръцките органи, че кредитът от OER е бил частен кредит. Според гръцкия закон 1386/1983 (член 1) (22) за създаване на OER „OER ще извършва дейност в полза на социалния интерес и под надзора на държавата“. Съгласно член 3 от същия закон държавата е била единственият акционер в OER. Освен това държавата е имала възможността пряко да назначи председателя, както и двама и осемте членове на Съвета на директорите, а непряко още четирима членове. От горепосоченото следва, че ресурсите на OER представляват държавни ресурси и следователно всеки кредит от OER може да бъде приписан на държавата.
(70)
Доказателствата, представени от гръцките органи, показват, че дългът на Larco към OER (впоследствие прехвърлен на държавата) редовно е бил отчитан и фактуриран в съответствие със споразумението за уреждане на дълговете от 1998 г. Част от дълга е събран, когато рентабилността на дружеството е позволявала това. В този период Larco е предприело инвестиции, които са намалили плащанията, но тези инвестиции са били одобрени от всички кредитори. Съгласно споразумението кредиторите са нямали право да изискат принудително изплащане на непогасения дълг.
(71)
С оглед на горепосоченото се заключава, че мярка 1 отговаря на ПКПИ, тъй като държавата като кредитор е действала по начин, сравним с този на частен кредитор, тъй като е използвала всички средства, с които е разполагала, и съобразно договорно одобрената рамка, за да събере своя дълг.
4.2.2. Мярка 2: държавна гаранция от 2008 г.
(72)
Държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите плащането се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение, води до загуба на финансови средства за държавата. Следователно критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за тази мярка и това не се оспорва от гръцките органи.
(73)
Комисията не приема аргумента на гръцките органи, че условията от точка 3.2. от известието относно гаранциите са изпълнени. Комисията е установила, че Larco е било дружество в затруднение през 2008 г. Освен това годишната гаранционна премия от 1 % не може да се счита за отразяваща риска от неизпълнение по гарантираните заеми предвид значителните финансови затруднения на Larco, и по-специално неговия висок коефициент на дълг спрямо собствен капитал.
(74)
Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена избирателно на Larco, Комисията заключава, че държавната гаранция от 2008 г. е предоставила избирателно предимство на получателя.
(75)
Larco извършва дейност в сектор, в който се търгуват продукти между държавите членки, а самото предприятие изнася по-голямата част от продукцията си в други държави членки. Освен това добив, топене и пречистване на никел се извършват в шест държави членки освен в Гърция, а именно в Австрия, Финландия, Франция (Нова Каледония), Испания, Швеция и Обединеното кралство (23). Търговия с никел се осъществява в почти всички държави членки (24).
(76)
Въпросните мерки позволяват на Larco да продължи да функционира, така че за разлика от други конкуренти с финансови затруднения не е принудено да се изправи пред последиците, които обичайно произтичат от неговите неблагоприятни финансови резултати. Това нарушава конкуренцията, тъй като други предприятия, които работят на същите пазари, трябва да извършват дейност без такава държавна помощ.
(77)
Във връзка с това се заключава, че мярка 2 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че помощта се равнява на стойността на гарантирания заем, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантирания заем, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи това финансиране от пазара.
(78)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.3. Мярка 3: увеличение на капитала от 2009 г.
(79)
Участието на държавата в увеличението на капитала на Larco през 2009 г. е свързано с държавни ресурси и се приписва на държавата. Следователно този критерий е изпълнен и не се оспорва от гръцките органи.
(80)
Комисията не е получила убедителни доказателства от гръцките органи, които да обосноват твърдението им, че държавата е действал като разумен инвеститор в условията на пазарна икономика. Действително протоколът от акционерните събрания, предоставен като доказателство, показва, че на акционерите не е представен план за преструктуриране преди увеличението на капитала, въпреки че Larco е било предприятие в затруднение. Освен това окончателният размер на увеличението на капитала в крайна сметка е бил недостатъчен за покриване на отрицателната стойност на капитала на Larco и следователно не може да се разглежда като мярка, защитаваща стойността на дружеството и подпомагаща неговото преструктуриране.
(81)
По отношение на участието на NBG Комисията припомня пояснението на Съда, че „дори при наличие на значителни частни инвестиции само по себе си съвпадането във времето не може да бъде достатъчно, за да се направи извод за липса на помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕС, без да се вземат предвид другите относими фактически или правни обстоятелства.“ (25).
(82)
В действителност частичното участие на NBG не може да се използва като доказателство за едновременно наличие на държавни и частни акционери, тъй като NBG е била изложена на рискове във връзка с Larco не само като акционер, но и като кредитор. Следователно решението ѝ да участва частично в увеличението на капитала е представлявало средство, чрез което не само да защити стойността на своята инвестиция, но и позицията си на кредитор.
(83)
Освен това държавата вече е била предоставила на Larco държавната гаранция от 2008 г. Следователно съгласно установената съдебна практика участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. не може да се разглежда изолирано, а трябва да се анализира в контекста на други мерки за помощ (26).
(84)
И накрая, протоколът от общото събрание на акционерите не съдържа аргумента на гръцките органи, че намерението на PPC е било да позволи на държавата да притежава голям мажоритарен дял. Вместо това PPC просто е декларирало, че няма да участва в увеличението на капитала.
(85)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би участвал в увеличението на капитала на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията счита, че участието на държавата в увеличението на капитала от 2009 г. е предоставило на получателя избирателно предимство.
(86)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(87)
Следователно се заключава, че мярка 3 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. След като не се оспорва, че държавата е упражнила изцяло правата си за увеличение на дяловия капитал [неясно], стойността на мярка 3 възлиза на 44 999 999,40 EUR.
(88)
Що се отнася до датата на предоставяне, от протокола от общото събрание на акционерите на 14 май 2009 г. става ясно, че гръцката държава е предоставила 15 000 000 EUR за увеличението на капитала на 15 април 2009 г. (27) във връзка с общото участие на държавата в увеличението на дяловия капитал [неясно], което е възлизало на 44 999 999,40 EUR. Комисията не разполага с информация за датата, на която е предоставена останалата сума от участието на държавата в увеличението на дяловия капитал на дружеството.
4.2.4. Мярка 4: държавна гаранция от 2010 г.
(89)
По същите причини като при мярка 2 критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен за мярка 4 и това не беше оспорено от гръцките органи.
(90)
Комисията приема, че може да бъде общоприета бизнес практика акционерите да предоставят гаранции при обстоятелства, сходни с настоящия случай. Но тъй като NBG също е била акционер в Larco, Комисията счита, че би било нормално акционерите да поделят пропорционално рисковете, произтичащи от въпросната гаранция. Вместо това държавата е поела целия риск, предоставяйки гаранция за дълг, когато Larco е било предприятие в затруднение и вече е имало нарастващ дълг.
(91)
Що се отнася до мярка 2, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на тази марка, тъй като не може да се счита, че премия от 2 % отразява риска от неизпълнение от страна на Larco.
(92)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен инвеститор в условията на пазарна икономика не би предоставил на Larco гаранция при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(93)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката съдържа потенциал да засегна търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(94)
Следователно се заключава, че мярка 4 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираната сума, тъй като е ясно, независимо от условията, че никой разумен участник на пазара не би гарантирал тази сума за Larco предвид икономическите затруднения на дружеството. С други думи Комисията счита, че Larco е получило предимство, равняващо се на стойността на гарантираната сума, тъй като без държавната гаранция дружеството не би било в състояние да получи гаранция от пазара.
(95)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.5. Мярка 5: гаранционни писма вместо авансово плащане на допълнителен данък през 2010 г.
(96)
Комисията взема предвид поясненията, предоставени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 5.
(97)
С оглед на доказателствата, представени от гръцките органи, Комисията приема, че правото на заместване на авансовото плащане на допълнителния данък с гаранционни писма е предоставено на Larco от съда въз основа на обективни критерии, които биха се прилагали по отношение на всяко дружество в подобно положение. Следователно се заключва, че мярка 5 не е предоставила избирателно предимство на Larco.
4.2.6. Мярка 6: държавни гаранции от 2011 г.
(98)
Комисията взема под внимание поясненията, представени от гръцките органи по отношение на фактическите обстоятелства във връзка с мярка 6.
(99)
Комисията не е съгласна с гръцките органи, че мярка 6 не е свързана с държавни ресурси. Първо, както е обяснено по отношение на мярка 2, държавните гаранции излагат на риск държавни ресурси, тъй като в случай на иск за изплащане по гаранциите то се извършва чрез държавния бюджет. Освен това всяка гаранция, за която не се получава подходящо възнаграждение под формата на пазарна премия, води до загуба на финансови средства за държавата. Също така аргументът за неизплатения дълг в размер на 60 млн. EUR за ДДС изглежда противоречи на мнението, представено по отношение на мярка 5, в което гръцките органи твърдят, че законно и преднамерено не са възстановили дължимия ДДС, за да компенсират преустановяването на авансовото плащане на допълнителния данък.
(100)
Поради това Комисията счита, че критерият за държавни ресурси и приписване на държавата е изпълнен по отношение на настоящата мярка.
(101)
Подобно на мерки 2 и 4, условията от точка 3.2 от известието относно гаранциите не са изпълнени и по отношение на настоящата мярка.
(102)
Във връзка с това Комисията счита, че разумен кредитор в условията на пазарна икономика не би предоставил гаранция на Larco при тези условия. Тъй като мярката е била предоставена на Larco избирателно, Комисията заключава, че тя е предоставила избирателно предимство на получателя.
(103)
Поради причините, изложени в съображения 75 и 76 по-горе, мярката може потенциално да засегне търговията между държавите членки и да наруши конкуренцията.
(104)
Следователно се заключава, че мярка 6 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Както по отношение на мярка 2, Комисията счита, че размерът на помощта се равнява на стойността на гарантираните заеми, тъй като е под въпрос дали с оглед на неговите икономически затруднения Larco би намерило финансиране на пазара независимо от условията.
(105)
Комисията не разполага с информация, която да показва, че гаранцията е била задействана.
4.2.7. Заключение относно наличието на държавна помощ
(106)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 1 и 5 не представляват държавна помощ, а мерки 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(107)
Следователно държавната помощ, съдържаща се в мярка 2, възлиза на 30 000 000 EUR, предоставени на 22 декември 2008 г. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 3, възлиза на 44 999 999,40 EUR, но датата(ите) на предоставяне трябва да бъде(ат) изяснена(и) от гръцките органи. Държавната помощ, съдържаща се в мярка 4, възлиза на 10 820 824,95 EUR, предоставени на 10 май 2010 г., а общата стойност на държавната помощ, съдържаща се в мярка 6, възлиза на 50 000 000 EUR (сборът от 30 000 000 EUR и 30 000 000 EUR), предоставени на 30 декември 2011 г.
4.3. Неправомерна помощ
(108)
Мерките 2, 3, 4 и 6 представляват държавна помощ и са предоставени в нарушение на задълженията за уведомяване и непредприемане на действия, установени в член 108, параграф 3 от Договора. Следователно тези мерки представляват неправомерна държавна помощ.
4.4. Съвместимост на мярката
(109)
След като някои мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, тяхната съвместимост трябва да бъде оценена по отношение на изключенията, предвидени в параграфи 2 и 3 от този член.
(110)
Съгласно съдебната практика на Съда на Европейския съюз държавите членки трябва да се позоват на възможни основания за съвместимост и да докажат, че условията за такава съвместимост са изпълнени (28).
4.4.1. Съвместимост на мерки 2, 4 и 6
(111)
По отношение на мерки 2 и 4 гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимост, тъй като според тях мерките не представляват държавна помощ.
(112)
След като мерките представляват държавна помощ, те следва да бъдат оценени по отношение на тяхната съвместимост съгласно член 107, параграф 3, буква в) от Договора, и по-специално съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като Larco е било предприятие в затруднение най-малко от 2008 г. насам. Съгласно точка 20 от Насоките за оздравяване и преструктуриране „едно предприятие в затруднение не може да бъде разглеждано като подходящо средство за изпълнение на други обществени цели до момента, до който не бъде осигурена неговата жизнеспособност. Следователно Комисията е на мнение, че помощите за предприятия в затруднение могат да допринесат за развитието на икономическата дейност, без това сериозно да засегне търговията до степен, противоречаща на интересите на Общността, само ако са изпълнени условията на настоящите насоки.“
(113)
В настоящия случай обаче не са изпълнени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране (точка 3.1). Гаранциите не са били прекратени след 6 месеца, а гръцката държава не е оповестила план за преструктуриране, който да възстанови жизнеспособността на предприятието, като същевременно не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили план за ликвидация.
(114)
По отношение на мярка 6 гръцките органи заявиха, че тя е съвместима с временната рамка и временната гаранционна схема и че във всеки случай е отговаряла на условията за помощ за оздравяване.
(115)
Комисията не приема аргументите на гръцките органи. Тя счита, че условията на временната рамка и временната гаранционна схема не са били изпълнени, тъй като Larco е било предприятие в затруднение. Общата стойност на двете гаранции е била по-висока от годишните разходи на Larco за заплати, гаранцията е надвишавала 90 % от заема, а годишното равнище от 1 % не може да се счита за пазарна премия, отразяваща риска от неизпълнение по гарантираната сума.
(116)
Що се отнася до аргумента, че мярката представлява помощ за оздравяване - въпреки че от 2011 г. Комисията провежда обсъждания с гръцките органи по отношение на Larco, органите никога не са посочвали, че гаранциите от 2011 г. следва да се считат за помощ за оздравяване и никога не са предоставяли каквато и да е информация във връзка с това. Дори в отговора си от 16 март 2012 г. на въпросника гръцките органи изрично завиха, че дружеството не се е възползвало от помощ за оздравяване и/или преструктуриране през последните 10 години.
(117)
Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гаранциите от 2011 г. не са прекратени след 6 месеца, а гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране или план за ликвидация. Бизнес планът, в който се обосновава необходимостта от 30 млн. EUR за инвестиции, не може да представлява основата на съвместим план за преструктуриране от гледна точка на Насоките за оздравяване и преструктуриране. Това е така, защото целта на този план не е била възстановяване на жизнеспособността на предприятието и не са предвидени или приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта. Органите не са представили и план за ликвидация.
(118)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на мерки 2, 4 и 6.
(119)
С оглед на горепосоченото Комисията счита, че мерки 2, 4 и 6 са несъвместими с вътрешния пазар.
4.4.2. Съвместимост на мярка 3
(120)
Гръцките органи не представиха възможни основания за съвместимостта на мярка 3, тъй като според тях мярката не представлява държавна помощ.
(121)
При условие че мярката представлява държавна помощ, тя следва да бъде оценена по отношение на нейната съвместимост съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране, поради причините, посочени в съображение 112 по-горе. Съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране в никакъв случай не са изпълнени и в настоящия случай. Гръцките органи не са оповестили план за преструктуриране, чрез който да бъде възстановена жизнеспособността на предприятието, и не са приложени компенсаторни мерки за ограничаване на нарушенията на конкуренцията. И накрая, няма доказателства, че помощта е била ограничена до необходимия минимум, по-специално чрез значително собствено участие на получателя на помощта.
(122)
Комисията не установи други възможни основания за съвместимостта на настоящата мярка.
(123)
При тези обстоятелства Комисията счита, че мярка 3 е несъвместима с вътрешния пазар.
4.5. Възстановяване
(124)
Съгласно Договора и установената съдебна практика на Съда Комисията е компетентна да реши дали съответната държава членка трябва да отмени или да измени помощта, когато се установи, че тя е несъвместима с вътрешния пазар (29). Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с вътрешния пазар, цели да възстанови съществувалата преди това ситуация (30). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като по този начин се е отказал от предимството, което е имал спрямо конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (31).
(125)
В съответствие със съдебната практика член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (32) гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя […]“.
(126)
Следователно предвид факта, че Комисията не е уведомена за нито една от въпросните мерки в нарушение на член 108 от Договора и поради това те трябва да се считат за неправомерна и несъвместима помощ, помощта трябва да се възстанови с цел възстановяване на ситуацията, която е съществувала на пазара преди нейното предоставяне. Възстановяването следва да обхваща периода от възникването на предимството за получателя, т.е. когато помощта е предоставена на разположение на получателя, до момента на действителното ѝ възстановяване, а в подлежащите на възстановяване суми се включват лихвите, начислени до действителното възстановяване.
5. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(127)
Мерки 1 и 5 не представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(128)
Гърция неправомерно е привела в действие мерки 2, 3, 4 и 6 в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора.
(129)
По-специално мерки 2, 4 и 6 (държавните гаранции от 2008 г., 2010 г. и 2011 г.) в полза на Larco са представлявали държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и са били несъвместими с вътрешния пазар, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(130)
Мярка 3 (участието на държавата в увеличението на капитала на Larco от 2009 г.) също е представлявала държавна помощ и е била несъвместима с Договора, тъй като не са били спазени съответните условия от Насоките за оздравяване и преструктуриране и не са установени други основания за съвместимост.
(131)
Комисията отбелязва, че Гърция се е съгласила настоящото решение да бъде прието на английски език,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Несъбирането на дълг към Министерството на финансите и гаранционните писма вместо авансово плащане на допълнителния данък през 2010 г., който Гърция наложи на Larco, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
Член 2
Държавната помощ в размер на 135 820 824,35 EUR под формата на държавни гаранции за Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. през 2008 г., 2010 г. и 2011 г. и под формата на участие на държавата в увеличението на капитала на дружеството през 2009 г., неправомерно предоставена от Гърция в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. Гърция възстановява несъвместимата помощ, посочена в член 2, от получателя.
2. Върху сумите, подлежащи на възстановяване, се начислява лихва, считано от датата, на която те са предоставени на получателите, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (33), както е изменен.
4. По отношение на мярка 3 Гърция следва да предостави точната(ите) дата(и), когато е предоставила своето участие в увеличението на дяловия капитал от 2009 г.
5. Гърция отменя всички неизплатени плащания от помощта, посочена в член 2, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, се извършва незабавно и ефективно.
2. Гърция гарантира изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е била уведомена за него.
Член 5
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Гърция предоставя следната информация:
а)
общата сума (главница и лихви по възстановяване), която получателят трябва да възстанови;
б)
подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, доказващи, че на получателя е наредено да възстанови помощта.
2. Гърция редовно уведомява Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 2. При поискване от страна на Комисията тя незабавно предоставя информация за вече предприетите и планираните мерки за спазване на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация относно размера на помощта и лихвите по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 27 март 2014 година.
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 27. marts 2014
om statsstøtte SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) iværksat af Grækenland til Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(meddelt under nummer C(2014) 1818)
(Kun den engelske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2014/539/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at indsende deres bemærkninger i henhold til ovenstående bestemmelser (1), og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Som led i sit økonomiske tilpasningsprogram har Grækenland gennemført et privatiseringsprogram. (2) Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (»Larco«) er blevet udpeget som statsejet virksomhed, der skal privatiseres.
(2)
I marts 2012 underrettede den græske privatiseringsfond (Hellenic Republic Asset Development Fund - »HRADF«) (3) Kommissionen om forslaget til privatisering af Larco. For at afgøre, om eventuelle spørgsmål om statsstøtte kunne opstå i forbindelse med privatiseringsprojektet, åbnede Kommissionen en sag af egen drift og indledte en foreløbig vurdering i april 2012.
(3)
I forbindelse med drøftelserne fremgik det af de græske myndigheders svar på et spørgeskema den 16. marts 2012, at Larco allerede havde modtaget statsstøtte. Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger ved e-mail af 18. april 2012, 24. april 2012, 5. juli 2012, 22. august 2012 og 7. december 2012 og ved brev af 4. maj 2012 og 14. januar 2013, som de græske myndigheder besvarede den 20. april 2012, 26. april 2012, 3. oktober 2012, 13. november 2012, 15. november 2012, 7. december 2012, 24. december 2012 og 18. januar 2013. Møder mellem Kommissionens tjenestegrene og repræsentanter for de græske myndigheder fandt sted den 30. april 2012 og den 11. september 2012 i Athen og den 25. januar 2013 i Bruxelles.
(4)
Ved brev af 6. marts 2013 (»afgørelsen af 6. marts 2013«) informerede Kommissionen Grækenland om, at den havde besluttet at indlede proceduren i henhold til artikel 108, stk. 2, i traktaten, for så vidt angår visse støtteforanstaltninger som beskrevet i afsnit 2.2 nedenfor (»den formelle undersøgelsesprocedure«).
(5)
Afgørelsen af 6. marts 2013 er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (4). Kommissionen opfordrede de græske myndigheder og andre interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til støtteforanstaltningerne.
(6)
Kommissionen modtog bemærkninger fra de græske myndigheder den 30. april 2013. Den modtog ingen bemærkninger fra interesserede parter.
(7)
Ved e-mail af 21. januar 2014 meddelte de græske myndigheder Kommissionen, at de accepterede, at afgørelsen blev vedtaget på engelsk.
2. BESKRIVELSE AF STØTTEFORANSTALTNINGERNE
2.1. Støttemodtageren
(8)
Larco specialiserer sig i udvinding og forarbejdning af lateritmalm, udvinding af brunkul og fremstilling af ferronikkel og biprodukter. Virksomhedens aktiviteter omfatter efterforskning, udvikling, minedrift, smeltning og omsætning af Larcos produkter verden over. Larco er en af verdens største ferronikkelproducenter. I 2012 havde virksomheden 960 ansatte og kunne dermed kategoriseres som en stor virksomhed. (5)
(9)
På tidspunktet for den formelle undersøgelsesprocedure var 55,2 % af Larcos aktier ejet af den græske stat gennem HRADF, 33,4 % af National Bank of Greece S.A. (»NBG«, en privat finansiel institution) og 11,4 % af Public Power Corporation S.A. (»PPC«, den etablerede elproducent i Grækenland, hvori staten er majoritetsaktionær). on
(10)
Larco driver et smelteværk i Larymna i det centrale Grækenland. Larco har desuden udvindingsrettigheder forskellige steder i Grækenland i fire klynger: Agios Ioannis-minerne (i nærheden af Larymna), Evia-minerne, Kastoria-minerne og Servia-brunkulsminen.
(11)
Larco blev stiftet i 1989 som en ny virksomhed efter afviklingen af Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna. Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna er stadig under afvikling, men dens aktiver blev overdraget til Larco sammen med de tilknyttede passiver i 1989. Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna er derfor kreditor for Larco.
2.2. Beskrivelse af foranstaltningerne
2.2.1. Foranstaltning 1: Manglende inddrivelse af gæld til finansministeriet
(12)
I april 1998 blev der indgået en låneaftale mellem Larco og dens største kreditorer, dvs. Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna, PPC og den græske stat. Ifølge aftalen fra 1998 pålægges Larcos gæld til de pågældende kreditorer en rente på 6 % pro anno (»p.a.«). Gælden til den græske stat er imidlertid forblevet stabil eller steget en smule i det mindste siden 2004, (6) hvorimod gælden til PPC og Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna er afviklet eller faldet. (7)
(13)
Det ser således ud til, at staten har forvaltet sit lån til Larco på en anden måde end de andre to kreditorer.
2.2.2. Foranstaltning 2: Statsgarantien fra 2008
(14)
Den 22. december 2008 stillede staten garanti for et lån på 30 mio. EUR fra ATE Bank til Larco. Garantien dækkede 100 % af det pågældende lån i op til tre år og havde en garantipræmie på 1 % p.a.
2.2.3. Foranstaltning 3: Kapitalforhøjelsen i 2009
(15)
I lyset af den negative egenkapital stillede Larcos bestyrelse i 2009 forslag om en aktiekapitalforhøjelse på 134 mio. EUR, som de tre aktionærer godkendte. Kun den græske stat udøvede dog sine rettigheder fuldt ud, mens NBG udøvede sine rettigheder delvist, og PPC overhovedet ikke deltog i aktiekapitalforhøjelsen. Ingen nye aktionærer bidrog til aktiekapitalforhøjelsen.
(16)
Den reelle aktiekapitalforhøjelse beløb sig kun til 65,5 mio. EUR, hvor staten bidrog med ca. 45 mio. EUR (69 % af den samlede kapitaltilførsel) og NBG med 20,5 mio. EUR (31 %). Trods Larcos dårlige finansielle situation ser det ikke ud til, at kapitalforhøjelsen var baseret på en omstruktureringsplan med henblik på at genoprette virksomhedens levedygtighed, og NBG lader til at have afskrevet virksomhedens regnskabsmæssige værdi, »fordi koncernen ikke forventer at få udbetalt den regnskabsmæssige værdi af investeringen, eftersom virksomheden har betydelige finansielle vanskeligheder« (8) (se betragtning 45 i afgørelsen af 6. marts 2013).
2.2.4. Foranstaltning 4: Statsgarantien fra 2010
(17)
Den 10. maj 2010 stillede staten en garanti for NBG-bankens dækning af en garantierklæring for en Larco-gældspost på omkring 10,8 mio. EUR. Garantien dækkede 100 % af risikoen i forbindelse med den dækkede garantierklæring i en ubegrænset periode og havde en garantipræmie på 2 % p.a.
2.2.5. Foranstaltning 5: Garantierklæringer i stedet for forudbetaling af en skattebøde i 2010
(18)
I 2010 reviderede de græske skattemyndigheder Larcos årsregnskab og afviste den regnskabsmæssige behandling af visse tab som følge af anvendelsen af hedging-kontrakter med hensyn til prisen på nikkel. Som følge af den ukorrekte registrering af tabene blev Larco pålagt en skattebøde på 190 mio. EUR. (9)
(19)
Larco indbragte efterfølgende den pålagte skattebøde for de græske domstole. I henhold til græsk lovgivning (10) skal en enhed, der er blevet pålagt en skattebøde, forudbetale 25 % af beløbet for at kunne indbringe bøden for domstolene (i dette tilfælde ville 25 % beløbe sig til 47 mio. EUR).
(20)
I Larcos tilfælde besluttede en græsk forvaltningsdomstol imidlertid at fritage virksomheden for forpligtelsen til forudbetaling af 25 % af skattebøden og erstattede den med en forpligtelse til at indgive garantierklæringer for blot 1,5 mio. EUR.
2.2.6. Foranstaltning 6: Statsgarantierne fra 2011
(21)
Den 30. december 2011 stillede staten to garantier for to lån på henholdsvis 30 mio. EUR og 20 mio. EUR fra ATE Bank. Et af lånene (på 20 mio. EUR) var forfaldent på det tidspunkt, hvor garantien blev stillet. Garantierne dækkede 100 % af risikoen og havde en præmie på 1 % p.a.
2.3. Begrundelse for indledning af den formelle undersøgelsesprocedure
(22)
I afgørelsen af 6. marts 2013 (betragtning 18-25) kom Kommissionen til den foreløbige konklusion, at Larco siden 2007 har kunnet betragtes som en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering (11). På denne baggrund kom Kommissionen til den foreløbige konklusion, at alle seks foranstaltninger udgjorde statsstøtte, og udtrykte tvivl om, hvorvidt de kunne betragtes som forenelige med det indre marked.
(23)
Hvis de pågældende foranstaltninger kunne betragtes som statsstøtte, ville de være iværksat i strid med anmeldelsesforpligtelsen og standstill-forpligtelsen i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3.
3. BEMÆRKNINGER FRA GRÆKENLAND
3.1. Kriseramt virksomhed
(24)
I sine bemærkninger som led i den formelle undersøgelsesprocedure hævdede de græske myndigheder, at Larco ikke var en kriseramt virksomhed i 2008 og 2009, eftersom de registrerede tab skyldtes de faldende globale priser på ferronikkel de pågældende år. De græske myndigheder fremførte, at Larco kun har været en kriseramt virksomhed siden 2010.
3.2. Foranstaltning 1: Manglende inddrivelse af gæld til finansministeriet
(25)
De græske myndigheder hævdede, at statens lån til Larco ikke udgjorde statsmidler, eftersom det oprindeligt var et privat lån ydet af Organisation for Entreprise Restructuring S.A. (»OER«). Da OER blev afviklet blev alle dens fordringer, i henhold til lov nr. 2741/1999, overført til staten.
(26)
Derudover forklarede de, at låneaftalen fra 1998 indeholdt specifikke regler for behandling og inddrivelse af udestående gæld, som ville gælde ved udgangen af hvert regnskabsår som følger:
a.
Hvis Larco havde overskud i løbet af regnskabsåret, ville de påløbne renter (6 % p.a.) blive udbetalt til kreditorerne først, inden tilbagebetalingen af hovedstolen.
b.
Efter en eventuel tilbagebetaling af renter ville Larco beholde et vist beløb af overskuddet til investeringer.
c.
Efter anvendelse af a) og b) ville et eventuelt resterende overskud i Larcos regnskab blive tildelt proportionalt til Larcos kreditorer.
(27)
Hvis Larco ikke fik overskud efter 1999, havde kreditorerne ret til at søge tilbagebetaling af deres gæld på forskellig vis, f.eks. vurdering af det skyldige beløb, kapitalisering af gælden osv. Kreditorerne var dog ikke berettigede til tvangsinddrivelse af udestående gæld, f.eks. til at beslaglægge virksomhedens aktiver eller begære virksomheden konkurs.
(28)
Frem til 2003 modtog kreditorerne de påløbne renter ifølge aftalen. I perioden 2004-2007 havde Larco ikke overskud og tilbagebetalte derfor ikke påløbne renter. I 2007 indgik PPC en aftale om råstoffer med Larco, som blev godkendt af alle kreditorer, ifølge hvilken Larco leverede brunkul til PPC, hvilket nedbragte gælden tilsvarende. Gælden til PPC var afviklet fuldt ud i 2011.
(29)
Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymnas kurator har fortsat inddrivelsen af gælden ad rettens vej, og det ser ud til, at visse beløb allerede er tilbagebetalt. I 2011 havde Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna inddrevet 5 mio. EUR af sin udestående gæld i henhold til aftalen fra 1998. Eftersom Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna også har gæld til den græske stat, inddrev sidstnævnte hele beløbet på 5 mio. EUR.
(30)
For så vidt angår Larcos direkte gæld til den græske stat, har staten løbende sendt fakturaer på det årlige gældsbeløb, inklusive de påløbne renter, til Larco.
(31)
Ifølge de græske myndigheder kunne gælden som følge af aftalen fra 1998 således ikke betragtes som statsmidler, og Larco havde under alle omstændigheder ikke fået nogen selektiv fordel.
3.3. Foranstaltning 2: Statsgarantien fra 2008
(32)
De græske myndigheder påberåbte sig garantimeddelelsen (12), navnlig afsnit 3.2, som indeholder betingelserne for, at Kommissionen kan udelukke statsstøtte i forbindelse med en individuel garanti. Ifølge de græske myndigheder:
a.
var Larco ikke en kriseramt virksomhed på det tidspunkt, hvor garantien blev stillet
b.
kunne garantiens størrelse måles korrekt på det tidspunkt, hvor garantien blev ydet
c.
blev garantien stillet for et gældsbevis (obligationslån) og kunne derfor overstige 80 % af det udestående lån
d.
var den præmie på 1 %, der blev betalt for garantien, en markedspris, som afspejlede Larcos finansielle situation.
(33)
Ifølge de græske myndigheder udgjorde statsgarantien fra 2008 således ikke statsstøtte.
(34)
De græske myndigheder præciserede, at foranstaltning 2 blev iværksat ved ministerbeslutning YA 2/93378/0025 af 22. december 2008 og dækkede det nøjagtige beløb på 30 000 000 EUR.
3.4. Foranstaltning 3: Kapitalforhøjelsen i 2009
(35)
Ifølge de græske myndigheder skulle statens deltagelse i kapitalforhøjelsen beskytte virksomhedens værdi i lyset af dens kommende privatisering og med henblik på gennemførelse af en omstruktureringsplan. I sin afgørelse tog staten højde for Larcos potentielle vækst, værdien af virksomhedens aktiver og den generelle situation på ferronikkelmarkedet samt omstruktureringsforanstaltninger og omkostningsbesparende foranstaltninger.
(36)
NBG bidrog med 31 % af kapitalforhøjelsen. I modsætning til staten besluttede NBG kun at udøve sine rettigheder delvist. Ifølge de græske myndigheder var NBG's mål at bevare en vis kontrol over virksomheden, og dens handlinger skulle således ikke betragtes som manglende tillid til Larcos fremtid. NBG reducerede sin aktiepost i Larco til det nødvendige minimum for at have vetoret i forbindelse med visse vigtige beslutninger i bestyrelsen i henhold til græsk lovgivning.
(37)
Den tredje aktionær, PPC, besluttede udtrykkeligt ikke at deltage i kapitalforhøjelsen og accepterede, at dens aktiepost ville blive udvandet. Ifølge de græske myndigheder deltog PPC ikke, fordi den havde til hensigt at give staten mulighed for at få en større aktiemajoritet i lyset af privatiseringen af virksomheden.
(38)
Det kan således konkluderes, at staten ifølge de græske myndigheder handlede som en markedsøkonomisk investor, og at kapitalforhøjelsen i 2009 derfor ikke udgjorde statsstøtte.
(39)
For så vidt angår tildelingsdatoen, fremsendte de græske myndigheder ikke afgørende dokumentation. Ifølge referatet fra generalforsamlingen bidrog den græske stat til kapitalforhøjelsen med 15 000 000 EUR den 15. april 2009, jf. dokument nr. Οικ2/27694/0025 fra finansministeriet, ud af statens samlede bidrag til aktiekapitalforhøjelsen, som beløb sig til 44 999 999,40 EUR. Larcos årsregnskab fra 2009 viser, at der blev truffet afgørelse om kapitalforhøjelsen den 14. maj 2009, men præciserer ikke, hvornår den reelle tilførsel af ny kapital fandt sted.
3.5. Foranstaltning 4: Statsgarantien fra 2010
(40)
De græske myndigheder forklarede, at Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna i forbindelse med aftalen fra 1998 havde søgt tilbagebetaling af Larcos gæld ved de græske domstole, og at der havde været en række domme og omstødelser, bl.a. vedrørende en gæld på omkring 10,5 mio. EUR. (13)
(41)
I forbindelse med en appelsag indbragt af Larco og som følge af faren for uoprettelige tab suspenderede den græske højesteret betalingen af gælden på omkring 10,5 mio. EUR, indtil den relevante domstol havde afsagt sin endelige dom. Suspensionen blev accepteret på betingelse af, at Larco afgav en garantierklæring til Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna for det suspenderede beløb. NBG afgav garantierklæringen for et beløb i omegnen af 10,8 mio. EUR (10,5 mio. EUR for den oprindeligt omtvistede gæld + 0,3 mio. EUR for retlige gebyrer og omkostninger) til Larco. Garantierklæringen blev dækket af en statsgaranti for hele beløbet med en præmie på 2 % p.a. for en ubegrænset periode.
(42)
De græske myndigheder forklarede, at den pågældende støtte blev ydet af staten som aktionær med intention om at opfylde betingelserne for suspensionen og beskytte sin investering mod gæld, der erklæres forfalden. Ellers ville suspensionen ikke have fundet anvendelse, og Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna ville have haft ret til at fortsætte inddrivelsen af gælden, eventuelt ved beslaglæggelse af Larcos aktiver. Larco kunne i givet fald være blevet insolvent. Ifølge de græske myndigheder ville NBG ikke have afgivet garantierklæringen uden statsgarantien.
(43)
De græske myndigheder præciserede, at foranstaltning 4 blev iværksat ved ministerbeslutning YA 2/923/0025 af 10. maj 2010 og dækkede det nøjagtige beløb på 10 510 824,95 EUR og 310 000 EUR til retlige gebyrer og omkostninger, dvs. i alt 10 820 824,95 EUR.
3.6. Foranstaltning 5: Garantierklæringer i stedet for forudbetaling af en skattebøde i 2010
(44)
De græske myndigheder forklarede, at den pågældende foranstaltning er en ekstra skat snarere end en skattebøde. Den ekstra skat blev pålagt, fordi skattemyndighederne ikke var enige i, at tabene som følge af anvendelsen af hedging-kontrakter skulle trækkes fra Larcos nettoindtægter, som Larco påstod. De græske myndigheder forklarede endvidere, at domstolen anmodede Larco om at afgive garantierklæringer for en samlet værdi af 4,7 mio. EUR.
(45)
De græske myndigheder forelagde dokumentation for, at Larco havde tilladelse til at erstatte forudbetalingen af den ekstra skat med garantierklæringer på grundlag af en generel bestemmelse i lovgivningen. Dommen, der tillod Larco at erstatte forudbetalingen af den ekstra skat med garantierklæringer, anvendte, i overensstemmelse med national lovgivning, (14) en afvejning, hvor der blev taget højde for fordelene for kreditoren (staten) og debitorens (Larco) levedygtighed, og domstolen traf i overensstemmelse hermed afgørelse om midlertidig suspension af forpligtelsen til forudbetaling af 47 mio. EUR (dvs. 25 % af den ekstra skat) og erstatning heraf med garantierklæringer for 4,7 mio. EUR i alt. Suspensionen skulle gælde, indtil der var afsagt endelig dom i den sag, som Larco havde indbragt imod staten for pålæggelsen af den ekstra skat.
(46)
De græske myndigheder hævdede desuden, at domme afsagt af nationale domstole ikke kan tilskrives staten.
(47)
De græske myndigheder forklarede endvidere, at staten, trods den midlertidige suspension, i praksis havde underkendt den finansielle virkning af suspensionen ved at modregne den ekstra skat, som Larco var pålagt, i beløb, som staten skyldte Larco, herunder indkomstskat eller moms. Grækenland har med den seneste lovgivning tilladt denne praksis med henblik på at fremskynde skatteopkrævningen.
(48)
Det så således ud til, at staten reelt allerede havde opkrævet mindst 16,1 mio. EUR af det skyldige beløb i forbindelse med forudbetalingen af Larcos ekstra skat.
3.7. Foranstaltning 6: Statsgarantierne fra 2011
(49)
De græske myndigheder forklarede, at ingen af de to lån, som garantierne var stillet for, var forfaldne. Lånet på 20 mio. EUR blev ydet af ATE-banken som refinansiering af et tidligere lån på 20 mio. EUR, som var forfaldent.
(50)
Ifølge de græske myndigheder udgjorde de to statsgarantier ikke statsmidler, fordi staten skyldte Larco 60 mio. EUR i moms. Hvis garantierne blev indfriet, kunne beløbene således udligne statens udestående gæld.
(51)
Myndighederne hævdede endvidere, at hvis foranstaltningen ikke kunne betragtes som støtte, skulle den betragtes som forenelig med det indre marked, eftersom den var i overensstemmelse med de midlertidige rammebestemmelser (15) og den relevante midlertidige græske ordning for lånegarantier (»den midlertidige garantiordning«). (16) Myndighederne mente navnlig, at de øvrige betingelser i ordningen - bortset fra den kendsgerning, at Larco var en kriseramt virksomhed, da foranstaltningen blev iværksat - var opfyldt:
a.
Larco var en stor virksomhed.
b.
Lånet på 30 mio. EUR var et investeringslån, mens lånet på 20 mio. EUR var et lån til refinansiering af et tidligere lån, der var ydet til investeringsformål.
c.
Garantierne blev stillet inden udgangen af 2011.
d.
Det samlede beløb for de to garanterede lån oversteg Larcos årlige lønsum med blot 3 mio. EUR.
e.
Garantierne dækkede 100 % af lånet, men en sådan foranstaltning var Larcos eneste mulighed for at få adgang til finansiering som følge af den særlige situation i den græske økonomi.
f.
Garantierne omfattede en præmie på 1 % p.a., hvilket burde betragtes som en markedspræmie.
(52)
Endelig hævdede de græske myndigheder, at hvis Kommissionen konkluderede, at foranstaltningen kunne betragtes som støtte, og betingelserne i den midlertidige garantiordning ikke var opfyldt, skulle foranstaltningerne betragtes som redningsstøtte. En sådan støtte burde betragtes som anmeldt, eftersom Kommissionen blev underrettet om foranstaltningen i besvarelsen af 16. marts 2012 på spørgeskemaet i forbindelse med Kommissionens foreløbige undersøgelse af egen drift.
(53)
Ifølge de græske myndigheder opfyldte støtten betingelserne i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering, fordi:
a.
Der var tale om likviditetsstøtte i form af lånegarantier.
b.
Den var begrundet i alvorlige sociale vanskeligheder og havde ikke alvorlige negative spillover-effekter i andre medlemsstater.
c.
De græske myndigheder var i gang med at udarbejde en omstruktureringsplan i samarbejde med Kommissionen.
d.
Den begrænsede sig til det beløb, der var nødvendigt for at holde virksomheden kørende i en begrænset periode.
e.
Den opfyldte princippet om engangsstøtte, eftersom Larco ikke tidligere havde modtaget rednings- eller omstruktureringsstøtte.
f.
Larco forelagde staten en forretningsplan, som begrundede behovet for støtte for et beløb af 30 mio. EUR til investeringer.
(54)
De græske myndigheder præciserede, at foranstaltning 6 blev iværksat ved i) ministerbeslutning YA 2/95156/0025 af 30. december 2011 og dækkede det nøjagtige beløb på 30 000 000 EUR og ii) ministerbeslutning YA 2/95161/0025 af 30. december 2011 for det nøjagtige beløb på 20 000 000 EUR.
4. VURDERING
(55)
Denne afgørelse behandler indledningsvis spørgsmålet om, hvorvidt Larco er en kriseramt virksomhed i henhold til rammebestemmelserne for redning og omstrukturering. Dernæst behandler afgørelsen spørgsmålet om, hvorvidt de pågældende foranstaltninger udgør statsstøtte til Larco i henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten, og endelig hvorvidt denne støtte er forenelig med det indre marked.
4.1. Larcos problemer
(56)
I afgørelsen af 6. marts 2013, særlig betragtning 18-25, konkluderede Kommissionen foreløbigt, at Larco var en kriseramt virksomhed på det tidspunkt, hvor de seks foranstaltninger blev truffet. Larcos økonomiske nøgletal i perioden 2007-2011 fremgår af tabellen:
Larcos økonomiske nøgletal for perioden 2007-2006/2012 (mio. EUR)
2007
2008
2009
2010
2011
H1 2012 (17)
Omsætning
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Resultat før renter og skat
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Aktiekapital
163,8
163,8
109
109
109
109
Egenkapital
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Samlet gæld
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Forhold mellem gæld og egenkapital
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Det præciseres i punkt 10, litra a), i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering, at et selskab med begrænset ansvar betragtes som kriseramt, når »over halvdelen af den tegnede kapital er forsvundet, og over en fjerdedel af denne kapital er gået tabt i løbet af de sidste 12 måneder«. Det afspejler antagelsen om, at en virksomhed, der oplever et massivt tab af sin tegnede kapital, vil være ude af stand til at dæmme op for tab, der næsten med sikkerhed vil medføre virksomhedens ophør på kort eller mellemlang sigt (som nævnt i punkt 9 i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering).
(58)
I henhold til punkt 11 i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering kan en virksomhed anses for kriseramt, »hvis de sædvanlige tegn på, at en virksomhed er kriseramt, er til stede, såsom voksende underskud, faldende omsætning, voksende lagerbeholdninger, overskudskapacitet, faldende cash flow, stigende gældsætning, stigende finansieringsudgifter og faldende eller opbrugt nettoformue«. I denne henseende gælder det ifølge Retten, at »en negativ egenkapital […] kan betragtes som en vigtig indikator for, at en virksomhed befinder sig i en økonomisk vanskelig situation«. (18)
(59)
Ifølge Larcos årsregnskaber for perioden 2007-H1 2012 faldt virksomhedens tegnede kapital ikke til under halvdelen. I samme periode blev virksomhedens egenkapital dog negativ. I tidligere sager har Kommissionen vurderet, at når en virksomhed har negativ egenkapital, indebærer det, at hele den pågældende virksomheds tegnede kapital er forsvundet, og at det på forhånd antages, at kriterierne i punkt 10, litra a), i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering er opfyldt. (19)
(60)
For Larcos vedkommende mener Kommissionen, at virksomhedens tegnede kapital kun ser ud til ikke at være faldet til under halvdelen, fordi virksomheden ikke traf passende foranstaltninger, jf. almindelige bestemmelser i den græske lovgivning. (20) Sådanne passende foranstaltninger sigter mod at vende en virksomheds egenkapital fra negativ til positiv og samtidig øge egenkapitalen til et tilstrækkeligt niveau. Passende foranstaltninger kan være enten kapitalisering af tab eller en kapitalforhøjelse eller begge.
(61)
I denne henseende vurderer Kommissionen, at en kapitalisering af tab ville have gjort, at hele virksomhedens tegnede kapital forsvandt, eftersom de akkumulerede tab var højere end den tegnede kapital. Derfor mener Kommissionen, at kriterierne i punkt 10, litra a), i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering har været opfyldt i sagen siden 2008.
(62)
Derudover oplevede Larco - for så vidt angår kriterierne i punkt 11 i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering - et betydeligt fald i omsætningen fra 2007 til 2009 og betydelige tab i 2008 og 2009 for et samlet beløb af 221 mio. EUR (henholdsvis 116 mio. EUR og 105 mio. EUR). I 2010 og 2011 steg virksomhedens omsætning og indtjening, men ikke tilstrækkeligt til at sikre Larcos finansielle genopretning. I samme periode forblev virksomhedens egenkapital negativ, og dens gæld voksede fortsat. Derudover begyndte Larcos aktiviteter igen at give tab i H1 2012.
(63)
Kommissionen er ikke enig i de græske myndigheders argument om, at Larco ikke var kriseramt i 2008 og 2009, fordi tabene skyldtes de faldende priser på ferronikkel.
(64)
For det første ændrer den kendsgerning, at faldende priser på ferronikkel førte til tab og bidrog til Larcos vanskeligheder, ikke i sig selv på den konklusion, at Larco udviste de typiske kendetegn for kriseramte virksomheder. En sund virksomhed ville skulle tilpasse sine omkostninger til sådanne prisændringer for at undgå tab.
(65)
For det andet havde virksomheden i 2008 og 2009 negativ egenkapital og stigende gæld (en stigning på 63 % i perioden 2007-2008). Til trods for at prisen på ferronikkel og omsætningen steg betydeligt efter 2010, tyder Larcos efterfølgende finansielle resultater på, at virksomhedens vanskeligheder fortsatte. Det kan således ikke konkluderes, at tabene i 2008 og 2009 udelukkende skyldtes lave priser på ferronikkel.
(66)
På baggrund af ovennævnte konkluderes det, at Larco var en kriseramt virksomhed i henhold til rammebestemmelserne for redning og omstrukturering på det tidspunkt, hvor de seks foranstaltninger blev truffet.
4.2. Forekomst af statsstøtte
(67)
Det er fastsat i traktatens artikel 107, stk. 1, at statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, er uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(68)
Ifølge Kommissionens faste praksis og som bekræftet i retspraksis er det kriterium, der anvendes til at vurdere, om en transaktion mellem en offentlig instans og en virksomhed udgør statsstøtte, princippet om en markedsøkonomisk investor eller kreditor. (21) Det følger af dette princip, at når staten handler på et marked som kommerciel operatør, skal den gøre det på samme måde som en privat operatør. Hvis staten ikke handler som sådan, kan der være tale om statsstøtte. Med andre ord er udgangspunktet for at vurdere, om en transaktion indebærer statsstøtte, hvorvidt en privat operatør i en tilsvarende situation ville have handlet på samme måde. I forbindelse med anvendelsen af dette princip kan ikke-økonomiske overvejelser ikke anvendes som begrundelse for at yde støtte.
4.2.1. Foranstaltning 1: Manglende inddrivelse af gæld til finansministeriet
(69)
På baggrund af de tilgængelige oplysninger er Kommissionen ikke enig i de græske myndigheders argument om, at lånet fra OER var et privat lån. I henhold til græsk lov nr. 1386/1983 (artikel 1) (22) om oprettelse af OER »vil OER handle i samfundets interesse og under statens tilsyn«. I henhold til artikel 3 i samme lov var staten eneaktionær i OER. Derudover havde staten mulighed for direkte at udpege formanden og to ud af otte bestyrelsesmedlemmer og indirekte yderligere fire bestyrelsesmedlemmer. Det følger af ovenstående, at OER's midler er statsmidler, og ethvert lån fra OER kan dermed tilsyneladende tilskrives staten.
(70)
Ifølge den dokumentation, som de græske myndigheder har fremlagt, var Larcos gæld til OER (som efterfølgende blev overført til staten) løbende blevet indberettet og faktureret i overensstemmelse med låneaftalen fra 1998. En del af gælden blev inddrevet, da virksomhedens rentabilitet tillod det. Larco foretog investeringer i den periode, hvilket reducerede tilbagebetalingerne, men investeringerne var godkendt af samtlige kreditorer. I henhold til aftalen var kreditorerne ikke berettigede til tvangsinddrivelse af udestående gæld.
(71)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at foranstaltning 1 var i overensstemmelse med princippet om en markedsøkonomisk kreditor, eftersom staten som kreditor handlede på en måde, der kunne sammenlignes med en privat kreditor, og brugte de midler, den havde til rådighed, og som lå inden for kontraktens rammer, til at inddrive sin gæld.
4.2.2. Foranstaltning 2: Statsgarantien fra 2008
(72)
Statsgarantier bringer statens midler i fare, da deres indfrielse sker over statens budget. Endvidere indebærer en garanti, for hvilken der ikke betales en passende modydelse, et tab af finansielle midler for staten. Kriteriet om, at der skal være tale om statsmidler og om, at støtten skal kunne tilskrives staten, er således opfyldt for denne foranstaltning, hvilket ikke anfægtes af de græske myndigheder.
(73)
Kommissionen er ikke enig i de græske myndigheders argument om, at betingelserne i afsnit 3.2 i garantimeddelelsen er opfyldt. Kommissionen har fastslået, at Larco var en kriseramt virksomhed i 2008. Derudover kan en årlig garantipræmie på 1 % - i betragtning af Larcos betydelige finansielle vanskeligheder og navnlig den høje gældsrate - ikke anses for at afspejle risikoen for misligholdelse af de garanterede lån.
(74)
Kommissionen mener ikke, at en fornuftig markedsøkonomisk kreditor ville have stillet garanti for Larco under disse vilkår. Fordi foranstaltningen blev iværksat selektivt over for Larco, konkluderer Kommissionen, at statsgarantien fra 2008 giver støttemodtageren en selektiv fordel.
(75)
Larco er aktiv i en sektor, hvori der er samhandel mellem medlemsstaterne, og eksporterer selv det meste af sin produktion til andre medlemsstater. Derudover foregår der nikkeludvinding, smeltning og raffinering i seks medlemsstater ud over Grækenland, nemlig Østrig, Finland, Frankrig (Ny Kaledonien), Spanien, Sverige og Det Forenede Kongerige (23). Nikkel forhandles i næsten alle medlemsstaterne (24).
(76)
De pågældende foranstaltninger gør det muligt for Larco at fortsætte produktionen, således at virksomheden i modsætning til andre konkurrenter med finansielle vanskeligheder ikke skal håndtere de konsekvenser, de finansielle vanskeligheder normalt ville have. Det fordrejer konkurrencen, fordi andre virksomheder, som er aktive på de samme markeder, skal drives uden statsstøtte.
(77)
Følgelig udgør foranstaltning 2 statsstøtte i den betydning, der anvendes i traktatens artikel 107, stk. 1. Kommissionen mener, at støtten svarer til det garanterede lånebeløb, fordi det er tvivlsomt, at Larco, i lyset af virksomhedens økonomiske vanskeligheder, ville have opnået finansiering på markedet uanset vilkårene. Med andre ord mener Kommissionen, at Larco modtog en fordel, der svarer til det garanterede lånebeløb, fordi den uden statsgarantien ikke ville have kunnet opnå den pågældende finansiering på markedet.
(78)
Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om, at garantien skulle være blevet indfriet.
4.2.3. Foranstaltning 3: Kapitalforhøjelsen i 2009
(79)
Statens deltagelse i Larcos aktiekapitalforhøjelse i 2009 omfatter statsmidler og kan tilskrives staten. Dette kriterium er således opfyldt, hvilket ikke bestrides af de græske myndigheder.
(80)
Kommissionen har ikke modtaget overbevisende dokumentation fra de græske myndigheder, som underbygger deres argument om, at staten handlede som en fornuftig markedsøkonomisk investor. Ifølge referater fra generalforsamlinger, som er indsendt som dokumentation, blev aktionærerne ikke forelagt nogen omstruktureringsplan forud for kapitalforhøjelsen, til trods for at Larco var en kriseramt virksomhed. Derudover var kapitalforhøjelsens endelige beløb utilstrækkeligt til at dække Larcos negative egenkapital og kunne således ikke betragtes som en foranstaltning, der beskytter virksomhedens værdi og støtter dens omstrukturering.
(81)
For så vidt angår NBG's deltagelse, minder Kommissionen om Rettens præcisering, at »samtidigheden […] ikke i sig selv - selv i tilfælde af betydelige private investeringer - [vil] være tilstrækkelig til at nå til den konklusion, at der ikke foreligger statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF, uden at tage hensyn til de andre relevante faktiske eller retlige elementer« (25).
(82)
NBG's delvise deltagelse kan ikke bruges som dokumentation for samtidig deltagelse af statslige og private aktionærer, fordi NBG ikke blot var eksponeret for Larco som aktionær, men også som kreditor. Dens beslutning om delvist at deltage i kapitalforhøjelsen skulle således beskytte ikke blot værdien af bankens investering, men også dens position som kreditor.
(83)
Staten havde desuden allerede stillet statsgarantien fra 2008 over for Larco. Som fastlagt i den relevante retspraksis kan statens deltagelse i kapitalforhøjelsen i 2009 således ikke betragtes isoleret, men skal ses i sammenhæng med de andre støtteforanstaltninger. (26)
(84)
Endelig underbygger referater fra generalforsamlinger ikke de græske myndigheders argument om, at PPC havde til hensigt at give staten mulighed for at få en større aktiemajoritet. I stedet erklærede PPC blot, at den ikke ville deltage i aktiekapitalforhøjelsen.
(85)
Kommissionen mener ikke, at en fornuftig markedsøkonomisk investor ville have deltaget i Larcos aktiekapitalforhøjelse under disse vilkår. Fordi foranstaltningen blev iværksat selektivt over for Larco, konkluderer Kommissionen, at statens deltagelse i kapitalforhøjelsen i 2009 gav støttemodtageren en selektiv fordel.
(86)
Af de årsager, der er anført i betragtning 75-76 ovenforovenover, kan foranstaltningen påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencen.
(87)
Følgelig udgør foranstaltning 3 statsstøtte i den betydning, der anvendes i traktatens artikel 107, stk. 1. Eftersom det ikke bestrides, at staten udøvede sine rettigheder til aktiekapitalforhøjelsen fuldt ud [uklart], beløber foranstaltning 3 sig til 44 999 999,40 EUR.
(88)
For så vidt angår tildelingsdatoen, følger det af referatet for generalforsamlingen den 14. maj 2009, at den græske stat bidrog til kapitalforhøjelsen med 15 000 000 EUR den 15. april 2009 (27) ud af statens samlede bidrag til kapitalforhøjelsen [uklart], som beløb sig til 44 999 999,40 EUR. Kommissionen råder ikke over oplysninger om den dato, hvorpå det resterende beløb af statens bidrag til virksomhedens aktiekapitalforhøjelse blev tildelt.
4.2.4. Foranstaltning 4: Statsgarantien fra 2010
(89)
Af samme årsager som for foranstaltning 2 er kriteriet om, at der skal være tale om statsmidler og om, at støtten skal kunne tilskrives staten, opfyldt for foranstaltning 4, hvilket ikke anfægtes af de græske myndigheder.
(90)
Kommissionen erkender, at det kan være almindelig forretningspraksis for aktionærer at stille garantier under omstændigheder, der ligner omstændighederne i denne sag. Eftersom NBG også var aktionær i Larco, mener Kommissionen dog, at det ville være normalt, at aktionærer deler eksponeringen for den pågældende garanti forholdsmæssigt. I stedet påtog staten sig hele risikoen, idet den stillede garanti for gæld, mens Larco var i vanskeligheder og allerede havde stigende gældsætning.
(91)
For så vidt angår foranstaltning 2 er betingelserne i afsnit 3.2 i garantimeddelelsen heller ikke opfyldt for denne foranstaltning, eftersom en præmie på 2 % ikke kan anses for at afspejle risikoen for Larcos misligholdelse.
(92)
Kommissionen mener derfor, at en fornuftig markedsøkonomisk kreditor ikke ville have stillet garanti for Larco under disse vilkår. Fordi foranstaltningen blev iværksat selektivt over for Larco, konkluderer Kommissionen, at den gav støttemodtageren en selektiv fordel.
(93)
Af de årsager, der er anført i betragtning 75-76 ovenforovenover, kan foranstaltningen påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencen.
(94)
Følgelig udgør foranstaltning 4 statsstøtte i den betydning, der anvendes i traktatens artikel 107, stk. 1. Kommissionen vurderer, at støttebeløbet svarer til det garanterede beløb, fordi det er indlysende, at ingen fornuftig markedsaktør uanset vilkårene ville have kunnet stille garanti for dette beløb over for Larco i betragtning af virksomhedens økonomiske vanskeligheder. Med andre ord mener Kommissionen, at Larco modtog en fordel, der svarer til det garanterede beløb, fordi den uden statsgarantien ikke ville have kunnet opnå en garanti på markedet.
(95)
Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om, at garantien skulle være blevet indfriet.
4.2.5. Foranstaltning 5: Garantierklæringer i stedet for forudbetaling af en ekstra skat i 2010
(96)
Kommissionen hæfter sig ved de græske myndigheders oplysninger vedrørende de faktuelle omstændigheder i forbindelse med foranstaltning 5.
(97)
I lyset af den dokumentation, som de græske myndigheder har fremlagt, er Kommissionen enig i, at domstolen gav Larco ret til at erstatte forudbetalingen af den ekstra skat med garantierklæringer på grundlag af objektive kriterier, som kunne have fundet anvendelse på en hvilken som helst virksomhed i en tilsvarende situation. Det konkluderes således, at foranstaltning 5 ikke indebar en selektiv fordel for Larco.
4.2.6. Foranstaltning 6: Statsgarantierne fra 2011
(98)
Kommissionen hæfter sig ved de græske myndigheders oplysninger vedrørende de faktuelle omstændigheder i forbindelse med foranstaltning 6.
(99)
Kommissionen er ikke enig med de græske myndigheder om, at foranstaltning 6 ikke indebærer statsmidler. For det første bringer statsgarantier - som forklaret i forbindelse med foranstaltning 2 - statens midler i fare, da deres indfrielse sker over statens budget. Endvidere indebærer en garanti, for hvilken der ikke betales en passende modydelse i form af en markedspræmie, et tab af finansielle midler for staten. Derudover ser argumentet om den udestående gæld på 60 mio. EUR i moms ud til at være i strid med bemærkningerne vedrørende foranstaltning 5, hvor de græske myndigheder hævdede, at de i overensstemmelse med lovgivningen og bevidst ikke tilbagebetalte skyldig moms med henblik på at udligne suspensionen af forudbetalingen af den ekstra skat.
(100)
Kommissionen mener således, at kriteriet om, at der skal være tale om statsmidler, og at støtten skal kunne tilskrives staten, er opfyldt for den pågældende foranstaltning.
(101)
Som i forbindelse med foranstaltning 2 og 4 er betingelserne i afsnit 3.2 i garantimeddelelsen heller ikke opfyldt for denne foranstaltning.
(102)
Kommissionen mener derfor ikke, at en fornuftig markedsøkonomisk kreditor ville have stillet garanti for Larco under disse vilkår. Fordi foranstaltningen blev iværksat selektivt over for Larco, konkluderer Kommissionen, at den gav støttemodtageren en selektiv fordel.
(103)
Af de årsager, der er anført i betragtning 75-76 ovenfor, kan foranstaltningen påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencen.
(104)
Følgelig udgør foranstaltning 6 statsstøtte i den betydning, der anvendes i traktatens artikel 107, stk. 1. Som i forbindelse med foranstaltning 2 mener Kommissionen, at støtten svarer til de garanterede lånebeløb, fordi det er tvivlsomt, at Larco, i lyset af virksomhedens økonomiske vanskeligheder, ville have opnået finansiering på markedet uanset vilkårene.
(105)
Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om, at garantien skulle være blevet indfriet.
4.2.7. Konklusion om forekomsten af statsstøtte
(106)
Kommissionen mener på den baggrund, at foranstaltning 1 og 5 ikke udgør statsstøtte, mens foranstaltning 2, 3, 4 og 6 udgør statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1.
(107)
Statsstøtten i foranstaltning 2 beløber sig således til 30 000 000 EUR, som blev tildelt den 22. december 2008. Statsstøtten i foranstaltning 3 beløber sig til 44 999 999,40 EUR, men tildelingsdatoen(-datoerne) skal præciseres af de græske myndigheder. Statsstøtten i foranstaltning 4 beløber sig til 10 820 824,95 EUR, tildelt den 10. maj 2010, og den samlede statsstøtte i foranstaltning 6 beløber sig til 50 000 000 EUR (30 000 000 EUR + 30 000 000 EUR) tildelt den 30. december 2011.
4.3. Ulovlig støtte
(108)
Foranstaltning 2, 3, 4 og 6 betragtes som statsstøtte og blev ydet i strid med anmeldelsesforpligtelsen og standstill-forpligtelsen i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3. Støtteforanstaltningerne udgør derfor ulovlig statsstøtte.
4.4. Støttens forenelighed
(109)
Da nogle af foranstaltningerne udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten, skal deres forenelighed med det indre marked vurderes på baggrund af undtagelserne i denne artikels stk. 2 og 3.
(110)
Ifølge Domstolens retspraksis er det medlemsstatens ansvar at anføre mulige grunde til foreneligheden med det indre marked og vise, at betingelserne for en sådan forenelighed er opfyldt. (28)
4.4.1. Foreneligheden med det indre marked - foranstaltning 2, 4 og 6
(111)
For så vidt angår foranstaltning 2 og 4 påberåbte de græske myndigheder sig ikke eventuelle grunde til forenelighed, fordi de hævdede, at foranstaltningerne ikke udgjorde statsstøtte.
(112)
Eftersom foranstaltningerne udgør statsstøtte, bør de vurderes med hensyn til deres forenelighed i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i traktaten og navnlig i henhold til rammebestemmelserne for redning og omstrukturering, fordi Larco har været en kriseramt virksomhed mindst siden 2008. I henhold til punkt 20 i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering »kan en kriseramt virksomhed ikke betragtes som et velegnet instrument til at fremme andre politiske mål, før der er skabt sikkerhed for dens levedygtighed. Derfor mener Kommissionen, at støtte til kriseramte virksomheder kun kan bidrage til at fremme udviklingen af bestemte erhvervsgrene uden at ændre samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse, hvis betingelserne i disse rammebestemmelser er opfyldt«.
(113)
De relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering (afsnit 3.1.) er imidlertid ikke opfyldt i denne sag. Garantierne var ikke ophævet efter seks måneder, og de græske myndigheder anmeldte ikke nogen omstruktureringsplan, der ville genoprette virksomhedens levedygtighed, og der blev ikke gennemført nogen foranstaltninger vedrørende kompenserende modydelser for at afbøde konkurrencefordrejningerne. Endelig er der ikke dokumentation for, at støtten blev begrænset til det nødvendige minimum, navnlig via et betydeligt eget bidrag fra støttemodtageren. Myndighederne indsendte ikke nogen plan for afvikling.
(114)
For så vidt angår foranstaltning 6, hævdede de græske myndigheder, at den var i overensstemmelse med de midlertidige rammebestemmelser og den midlertidige garantiordning, og at den under alle omstændigheder kunne betragtes som redningsstøtte.
(115)
Kommissionen er ikke enig i de græske myndigheders argumenter. Kommissionen mener ikke, at betingelserne i de midlertidige rammebestemmelser og den midlertidige garantiordning var opfyldt, eftersom Larco var en kriseramt virksomhed. De to garantiers samlede beløb oversteg Larcos årlige lønsum, garantien dækkede over mere end 90 % af lånet, og 1 % p.a. kunne ikke betragtes som en markedspræmie, der afspejler risikoen for misligholdelse af de garanterede lån.
(116)
For så vidt angår argumentet om, at foranstaltningen udgjorde redningsstøtte, havde de græske myndigheder aldrig - selv om Kommissionen havde haft drøftelser med dem om Larco siden 2011 - nævnt, at garantierne fra 2011 skulle betragtes som redningsstøtte, eller anmeldt en sådan redningsstøtte. I deres svar af 16. marts 2012 på spørgeskemaet erklærede de græske myndigheder udtrykkeligt, at virksomheden ikke havde modtaget rednings- og/eller omstruktureringsstøtte i de seneste ti år.
(117)
De relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering er under alle omstændigheder heller ikke opfyldt i denne sag. Garantierne fra 2011 var ikke afsluttet efter seks måneder, og de græske myndigheder anmeldte ikke nogen omstruktureringsplan eller plan for afvikling af virksomheden. Forretningsplanen, som begrundede behovet for 30 mio. EUR til investeringer, kan ikke danne udgangspunkt for en omstruktureringsplan, der er i overensstemmelse med rammebestemmelserne for redning og omstrukturering. Det skyldes, at planen ikke skulle genoprette virksomhedens levedygtighed, og at der ikke blev overvejet eller gennemført nogen foranstaltninger om kompenserende modydelser for at afbøde konkurrencefordrejningerne. Endelig var der ikke dokumentation for, at støtten blev begrænset til det nødvendige minimum, navnlig via et betydeligt eget bidrag fra støttemodtageren. Myndighederne indsendte heller ikke nogen plan for afvikling.
(118)
Kommissionen har ikke identificeret nogen andre mulige grunde til foreneligheden med det indre marked af foranstaltning 2, 4 og 6.
(119)
Kommissionen mener på den baggrund, at foranstaltning 2, 4 og 6 er uforenelige med det indre marked.
4.4.2. Foreneligheden med det indre marked - foranstaltning 3
(120)
De græske myndigheder identificerede ikke nogen mulige grunde til foranstaltning 3's forenelighed med det indre marked, idet de hævdede, at foranstaltningen ikke udgjorde statsstøtte.
(121)
Fordi foranstaltningen udgør statsstøtte, skal den også vurderes med hensyn til dens overensstemmelse med rammebestemmelserne for redning og omstrukturering af de årsager, der er fastsat i betragtning 112 ovenfor. De relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering er imidlertid heller ikke opfyldt i denne sag. De græske myndigheder anmeldte ikke nogen omstruktureringsplan, der ville genoprette virksomhedens levedygtighed, og der blev ikke gennemført nogen foranstaltninger vedrørende kompenserende modydelser for at afbøde konkurrencefordrejningerne. Endelig er der ikke dokumentation for, at støtten blev begrænset til det nødvendige minimum, navnlig via et betydeligt eget bidrag fra støttemodtageren.
(122)
Kommissionen har ikke identificeret nogen andre mulige grunde til denne foranstaltnings forenelighed med det indre marked.
(123)
Kommissionen mener på den baggrund, at foranstaltning 3 er uforenelig med det indre marked.
4.5. Tilbagesøgning
(124)
I henhold til traktaten og Domstolens faste retspraksis er Kommissionen, når den har fundet støtte uforenelig med det indre marked, kompetent til at beslutte, at den pågældende medlemsstat skal ophæve eller ændre den (29). Ifølge Domstolens faste retspraksis har en medlemsstats forpligtelse til at ophæve den støtte, som Kommissionen anser for at være uforenelig med det indre marked, til formål at genetablere den tidligere situation. (30) I den sammenhæng har Domstolen fastslået, at dette mål er nået, når modtageren har tilbagebetalt de beløb, der er tildelt som ulovlig støtte, hvorved den fordel fortabes, som selskabet har haft i forhold til sine konkurrenter på markedet, og den situation, der herskede på markedet, før støtten blev ydet, genskabes. (31)
(125)
I tråd med retspraksis bestemmer artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (32), at »i negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren […]«.
(126)
Eftersom ingen af de pågældende foranstaltninger - i strid med traktatens artikel 108 - blev anmeldt til Kommissionen og dermed skal betragtes som ulovlig og uforenelig støtte, skal støtten tilbagesøges for at genoprette den situation, der herskede på markedet, før støtten blev ydet. Tilbagesøgning skal finde sted fra det tidspunkt, hvor støttemodtageren opnåede fordelen, dvs. da støtten blev stillet til rådighed for støttemodtageren, og der bør betales renter af de tilbagesøgte beløb, indtil beløbene er tilbagebetalt.
5. KONKLUSION
(127)
Foranstaltning 1 og 5 udgør ikke statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1.
(128)
Grækenland gennemførte foranstaltning 2, 3, 4 og 6 ulovligt i strid med traktatens artikel 108, stk. 3.
(129)
Navnlig foranstaltning 2, 4 og 6 (statsgarantier fra 2008, 2010 og 2011) til fordel for Larco udgjorde statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1, og var uforenelige med det indre marked, fordi de relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering ikke var opfyldt, og der ikke var identificeret andre grunde til forenelighed.
(130)
Foranstaltning 3 (statens deltagelse i Larcos kapitalforhøjelse i 2009) udgjorde også uforenelig statsstøtte og var uforenelig med traktaten, fordi de relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering ikke var opfyldt, og der ikke var identificeret andre grunde til forenelighed.
(131)
Kommissionen bemærker, at Grækenland har accepteret, at nærværende afgørelse vedtages på engelsk -
VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den manglende inddrivelse af gæld til finansministeriet og garantierklæringer i stedet for forudbetaling af en ekstra skat i 2010, som Grækenland gennemførte til fordel for Larco, udgør ikke statsstøtte som defineret i traktatens artikel 107, stk. 1.
Artikel 2
Statsstøtten for et beløb af 135 820 824,35 EUR i form af statsgarantier til Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. i 2008, 2010 og 2011 og statens deltagelse i virksomhedens kapitalforhøjelse i 2009, som blev gennemført ulovligt af Grækenland i strid med traktatens artikel 108, stk. 3, er uforenelig med det indre marked.
Artikel 3
1. Grækenland skal tilbagesøge den i artikel 2 omhandlede uforenelige støtte fra støttemodtageren.
2. De beløb, der skal inddrives, tilskrives rente fra den dato, hvor de blev stillet til rådighed for modtagerne, indtil de er tilbagebetalt.
3. Beløbet beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (33), som ændret.
4. For så vidt angår foranstaltning 3 skal Grækenland oplyse den eller de nøjagtige datoer, hvor landet deltog i aktiekapitalforhøjelsen i 2009.
5. Grækenland skal indstille alle udestående betalinger af den i artikel 2 omhandlede støtte med virkning fra datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.
Artikel 4
1. Tilbagesøgningen af den i artikel 2 omhandlede støtte iværksættes øjeblikkeligt og effektivt.
2. Grækenland skal sikre, at denne afgørelse efterkommes senest fire måneder efter meddelelsen deraf.
Artikel 5
1. Senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse sender Grækenland følgende oplysninger:
a)
det samlede beløb (hovedstol og renter), der skal inddrives fra støttemodtageren
b)
en detaljeret beskrivelse af allerede trufne og planlagte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne afgørelse
c)
dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.
2. Grækenland underretter løbende Kommissionen om resultaterne af gennemførelsen af de nationale foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til denne afgørelse, indtil tilbagebetalingen af den i artikel 2 nævnte støtte er afsluttet. Grækenland indsender på Kommissionens anmodning straks oplysninger om, hvilke foranstaltninger der allerede er truffet eller planlagt for at efterkomme afgørelsen. Grækenland giver tillige detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, støttemodtagerne allerede har tilbagebetalt.
Artikel 6
Denne afgørelse er rettet til Den Hellenske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. marts 2014.