РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 180/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 февруари 2014 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 228/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 13 март 2013 г. за определяне на специфични мерки за селското стопанство в най-отдалечените региони на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (1), и по-специално член 6, параграф 2, член 8, член 12, параграф 3, член 13, параграф 2, член 14, член 18, параграф 1, втора алинея, член 19, параграф 3, член 21, параграф 4, член 27, параграф 1 и член 29, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 228/2013 отмени и замени Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета (2). С Регламент (ЕС) № 228/2013 на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове и актове за изпълнение. С цел да се гарантира безпрепятственото функциониране на схемата в новата правна рамка, следва да бъдат приети правила чрез такива актове. Новите правила следва да заменят правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 793/2006 на Комисията (3). Посоченият регламент е отменен с Делегиран регламент (ЕС) No 179/2014 на Комисията (4).
(2)
За някои селскостопански продукти, които са освободени от вносни мита, вече се изисква лицензия за внос. С оглед опростяване на административните процедури лицензията за внос следва да се използва в подкрепа на режима за освобождаване на посочените продукти от вносни мита.
(3)
Следва също така да се приеме документ в подкрепа на режима за освобождаване от вносни мита на други селскостопански продукти, за които не се изисква лицензия за внос. За тази цел следва да се използва сертификат за освобождаване, изготвен въз основа на формуляра на лицензията за внос.
(4)
Следва да се установят правила за определяне на размера на помощта за доставка на продукти по силата на специфичния режим на снабдяване. Тези правила следва да вземат предвид допълнителните разходи за доставка до най-отдалечените региони, дължащи се на тяхната отдалеченост и островния им характер, които представляват тежест, която сериозно ги затруднява. С цел да се запази конкурентоспособността на продуктите от Съюза, тази помощ следва да вземе под внимание цените, които се прилагат при износа.
(5)
Схемата за помощ за продуктите, доставяни от територията на Съюза, следва да се управлява посредством сертификат, наричан „сертификат за помощ“, като се използва формулярът на лицензията за внос.
(6)
Управлението на специфичния режим на снабдяване изисква да бъдат въведени правила относно издаването на сертификата за помощ, които дерогират от обичайните правила, приложими към лицензиите за внос съгласно Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията (5).
(7)
Управлението на специфичния режим на снабдяване следва да позволява преследването на две цели. Първо, то следва да насърчава бързото издаване на лицензии и сертификати, по-специално като повече не се изисква предварително внасяне на гаранция във всички случаи, и бързото изплащане на помощта за доставките на продукти от територията на Съюза. Второ, то следва да гарантира контрола и мониторинга на операциите и да осигури на административните органи инструментите, които са им необходими, за да установят дали целите на схемата се постигат. Тези цели се състоят в това да се осигури редовна доставка на определени селскостопански продукти и да се компенсират последиците от географското положение на най-отдалечените региони, като се гарантира, че предимствата на схемата действително се прехвърлят към етапа, на който предназначените за крайните потребители продукти се пускат на пазара.
(8)
Правилата за администрирането на специфичния режим на снабдяване следва да гарантират, че в рамките на количествата, установени в прогнозните баланси за снабдяване, регистрираните оператори получават лицензия или сертификат за продуктите и количествата, включени в търговските сделки, които операторите осъществяват за собствена сметка, при представяне на документи, удостоверяващи, че операцията е реална и че заявлението за лицензия или сертификат е редовно.
(9)
Мониторингът на операциите в рамките на специфичния режим на снабдяване изисква, inter alia, срокът на валидност на лицензиите и сертификатите да съответства на изискванията на въздушния и морския транспорт, да се представи доказателство, че операцията по доставка, за която е издадена лицензията или сертификатът, е била извършена в кратък срок от време, и да бъде забранено прехвърлянето на правата и задълженията, предоставени на титуляря на съответната лицензия или сертификат.
(10)
Ползите, предоставени под формата на освобождаване от вносни мита и помощ за продуктите, доставени от територията на Съюза, трябва да се прехвърлят, така че да са отразени в производствените разходи и в цените, заплащани от крайните потребители. Следователно са необходими проверки, за да се гарантира, че ползите действително се прехвърлят.
(11)
Следва да бъдат установени правила относно разрешаването и мониторинга на износа в трети държави на продукти, обхванати от специфичния режим на снабдяване, и тяхното експедиране към останалата част от Съюза. По-специално е целесъобразно да се определят максималните количества преработени продукти, които могат да са обект на традиционен износ или пратки, както и количествата продукти и местоназначенията на износ за местно преработваните продукти, с оглед насърчаване на регионалната търговия.
(12)
С цел да се защитят потребителите и търговските интереси на операторите, продуктите, които не са с добро и задоволително пазарно качество по смисъла на член 28 от Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията (6), следва да бъдат изключени от специфичния режим на снабдяване не по-късно от времето, когато за първи път се пускат на пазара, а когато това изискване не е спазено, следва да се предприемат подходящи мерки.
(13)
В контекста на действащите процедури за партньорство за най-отдалечените региони компетентните органи на държавите членки следва да определят подробните административни правила, които са необходими, за да се гарантират управлението и мониторингът на специфичния режим на снабдяване.
(14)
За да може да бъде направена оценка на изпълнението на режима, от компетентните органи на държавите членки следва да се изисква да докладват на Комисията през редовни интервали от време.
(15)
За всяка схема за помощ, насочена към местното производство, следва да се определят обхватът на заявленията за помощ и съпътстващите ги документи, с оглед оценката на тяхната основателност.
(16)
Заявленията за помощ, съдържащи очевидни грешки, следва да могат да бъдат поправяни по всяко време.
(17)
Крайните срокове за подаване и внасяне на изменения в заявленията за помощ трябва да се спазват, за да могат националните органи да планират и впоследствие да извършват ефективни проверки за достоверността на заявленията за помощ за местно производство. Следователно следва да бъдат определени срокове, след изтичането на които да не могат да се приемат заявления. Освен това следва да се прилага намаление, за да се стимулират заявителите на помощта да спазват сроковете.
(18)
Заявителите следва да могат по всяко време да оттеглят заявленията си за помощ за местно производство или части от тях, при условие че компетентният орган все още не е информирал заявителя за грешки, съдържащи се в заявлението за помощ, или не е обявил проверка на място, която да установи грешки в частта, свързана с оттеглянето.
(19)
Спазването на правилата за схемите за помощ, управлявани съгласно интегрираната система за администриране и контрол, следва да бъде ефективно наблюдавано. За тази цел и за да се постигне хармонизирано ниво на мониторинг във всички държави членки, следва подробно да се определят критериите и техническите процедури за извършване на административни проверки и проверки на място. Когато е целесъобразно, държавите членки следва да се стремят да комбинират различните проверки по силата на настоящия регламент с проверките, предвидени съгласно други разпоредби на Съюза.
(20)
Следва да се определи минималният брой заявители на помощ, които да бъдат проверени на място по различните схеми за помощ.
(21)
Извадката за минималния процент проверки на място следва да се състави отчасти въз основа на анализ на риска и отчасти на случаен принцип. Следва да бъдат определени основните фактори, които да се отчитат при анализа на риска.
(22)
Когато бъдат установени съществени нередности, процентният дял на проверките на място следва да се увеличи през текущата и следващите години, за да се постигне приемливо ниво на сигурност относно редовността на съответните заявления за помощ.
(23)
За да са ефективни проверките на място, е важно инспекторите да са информирани за причините, поради които съответните заявители на помощ са били избрани за проверка на място. Държавите членки следва да водят архив с такава информация.
(24)
За да могат националните органи и всеки компетентен орган на Съюза да проследяват извършените проверки на място, данните от проверките следва да се отбелязват в доклад от инспекцията. Заявителите на помощ или техните представители следва да имат възможност да подпишат доклада. Въпреки това, в случай на проверки чрез дистанционно наблюдение, на държавите членки следва да се разреши да предвидят това право само в случаите, когато при проверката се открият нередности. Освен това, независимо от вида на извършената проверка на място, заявителят на помощ следва да получи копие от доклада, ако са установени нередности.
(25)
За да бъдат ефективно защитени финансовите интереси на Съюза, следва да бъдат приети адекватни мерки за борба с нередностите и измамите.
(26)
Следва да бъдат определени намаления и изключвания, като се имат предвид принципът на пропорционалност и особените проблеми, възникващи в случай на непреодолима сила, извънредни обстоятелства и природни бедствия. Тези намаления и изключвания следва да се степенуват в зависимост от тежестта на допуснатата нередност и следва да достигат до пълно изключване от една или повече схеми за помощ за местно производство за определен период.
(27)
По принцип намаленията и изключванията следва да не се прилагат, когато заявителите на помощ са подали фактологично вярна информация или могат по друг начин да докажат, че нямат вина.
(28)
Заявител, който в даден момент уведоми компетентния национален орган за нередовности в заявленията за помощ, не следва да подлежи на намаления или изключвания, независимо от причината за нередовността, при условие че не е бил информиран за намерението на компетентния орган да извърши проверка на място и при условие че органът вече не е информирал заявителя за нередност в заявлението. Същото важи и за неточни данни, съдържащи се в компютризираната база данни.
(29)
Когато спрямо един и същ заявител на помощ следва да се приложат различни намаления, те следва да се прилагат независимо едно от друго. Освен това намаленията и изключванията, предвидени в настоящия регламент, следва да се прилагат, без да се засягат допълнителните санкции съгласно други разпоредби на съюзното или националното право.
(30)
Заявителите на помощ, които вследствие на непреодолима сила или извънредни обстоятелства не са в състояние да изпълнят задълженията, предвидени в правилника за прилагане на програмите, не следва да губят правото си на помощ. Следва да се уточни кои случаи по-точно могат да бъдат признати от компетентните органи за извънредни обстоятелства.
(31)
С цел да се гарантира еднаквото прилагане на принципа на добросъвестност на цялата територия на Съюза при възстановяване на недължимо платени суми, следва да се определят условията, при които може да се прави позоваване на този принцип, без да се засяга третирането на съответните разходи в контекста на уравняването на сметки.
(32)
Следва да се приемат подробните правила, които са необходими за прилагането на графичния символ, с цел да се осигури по-голямо познаване и потребление на преработени и непреработени качествени селскостопански продукти, специфични за най-отдалечените региони на Съюза.
(33)
За приемането на допълнителните административни изисквания, които са необходими за правилното функциониране на въведените механизми за проверки и мониторинг на използването на графичния символ и за гарантиране на спазването на тези задължения, следва да носят отговорност компетентните органи в съответните региони.
(34)
За целите на освобождаването от мита на тютюна, внасян на Канарските острови, е необходимо да се определи годишният период за изчисляване на максималното количество тютюневи продукти, посочено в член 29 от Регламент (ЕС) № 228/2013. В допълнение, за да се осигури максимална гъвкавост, следва да се даде разрешение общото количество необработен тютюн, очистен от твърдите жилки, да може да се използва за внос на други продукти, на базата на коефициент за еквивалентност в зависимост от изискванията на местната промишленост.
(35)
Необходимо е да бъдат опростени процедурите за изменение на програмите, за да се осигури по-гъвкаво и по-плавно приспособяване на програмите към реалните условия, свързани с режима на снабдяване, и местните селскостопански производства. По тази причина е необходимо да се отложи с два месеца срокът за представяне на годишните изменения, така че да съответства на срока, определен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013 за подаване на годишните отчети за изпълнението. Съществените изменения обаче трябва да се представят на Комисията своевременно, за да има възможност за задълбочена оценка и решение за одобрение преди датата на прилагане на въпросните изменения.
(36)
Държавите членки следва да представят на Комисията цялата информация, свързана с изпълнението на програмите и необходима за гарантиране на добрия им мониторинг във времето. Поради това е необходимо да се определят минимален набор от общи показатели за изпълнение, съдържанието и сроковете за периодичните съобщения и статистическите данни относно специфичния режим на снабдяване и мерките в подкрепа на местното производство, както и за годишните отчети за изпълнението. С цел да могат да се изпращат уведомления с по-надеждни данни относно заявленията за помощ, свързани с подкрепа на местното производство, срокът за тези уведомления следва да се удължи с един месец.
(37)
Всички уведомления от държавите членки до Комисията, които са необходими за доброто функциониране на схемата, следва да се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (7).
(38)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за директните плащания,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
СПЕЦИФИЧЕН РЕЖИМ НА СНАБДЯВАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Прогнозни баланси за снабдяване
Член 1
Цел и изменения на прогнозните баланси за снабдяване
В прогнозните баланси за снабдяване, които трябва да бъдат изготвени от държавите членки в съответствие с член 9, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се посочват количествата продукти от основно значение, необходими да се покрият изискванията за снабдяване на всеки най-отдалечен регион за всяка календарна година.
Държавите членки могат да изменят прогнозния си баланс за снабдяване. По отношение на тези изменения се прилага член 40 от настоящия регламент.
РАЗДЕЛ 2
Доставки чрез внос от трети държави
Член 2
Лицензия за внос
1. За целите на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 продуктите, за които се изисква представяне на лицензия за внос, се освобождават от вносни мита при представяне на тази лицензия.
2. Лицензиите за внос се изготвят в съответствие с образеца, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Клетка 20 от заявленията за лицензия за внос и от самите лицензии за внос съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част А, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Б.
4. В клетка 12 от лицензиите за внос се посочва последният ден на валидност.
5. Компетентните органи издават лицензии за внос по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
6. Върху количествата, надвишаващи посочените в лицензията за внос, се налагат вносни мита. Толерансът от 5 %, предвиден в член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 376/2008, се позволява, при условие че свързаните с него вносни мита са платени.
Член 3
Сертификат за освобождаване
1. За целите на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 продуктите, за които не се изисква представяне на лицензия за внос, се освобождават от вносни мита при представяне на сертификат за освобождаване.
2. Сертификатите за освобождаване се изготвят въз основа на образеца на лицензия за внос, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Едно от вписванията, изброени в приложение I, част В, се отпечатва или нанася с печат в горната лява клетка на сертификата.
4. Клетка 20 от заявленията за сертификат за освобождаване и от самите сертификати за освобождаване съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част Г, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Б.
5. В клетка 12 от сертификата за освобождаване се посочва последният ден на валидност.
6. Компетентните органи издават сертификати за освобождаване по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
РАЗДЕЛ 3
Доставки от Съюза
Член 4
Определяне на размера и предоставяне на помощ
1. За целите на член 10, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013 държавите членки определят в контекста на програмата размера на помощта, която ще се отпуска, така че да компенсират отдалечеността, островния характер и отдалеченото местоположение, като вземат предвид:
а)
по отношение на специфичните допълнителни транспортни разходи - разходите за междинно претоварване при доставката на стоки до съответните най-отдалечени региони;
б)
по отношение на специфичните допълнителни разходи при местната преработка - малкият размер на пазара, необходимостта да се гарантира сигурност на доставките и специфичните изисквания за качество на стоките в съответните най-отдалечени региони.
Член 5
Сертификат за помощ и плащане
1. Помощ се предоставя при представяне на сертификат (наричан по-нататък „сертификат за помощ“), който е бил напълно използван.
Представянето на сертификат за помощ на органите, които отговарят за извършване на плащанията, е равносилно на подаване на заявление за помощта. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни климатични условия, сертификатите се представят в срок от 30 дни от датата, на която са задължени. Когато този срок бъде просрочен, помощта се намалява с 5 % за всеки ден закъснение.
Помощта се изплаща от компетентните органи не по-късно от 90 дни след датата на представяне на използвания сертификат, освен в един от следните случаи:
а)
непреодолима сила или извънредни климатични условия;
б)
когато е започнато административно разследване относно правото на помощ; в такъв случай плащането се извършва само след като бъде признато правото на помощ.
2. Сертификатите за помощ се изготвят въз основа на образеца на лицензия за внос, поместен в приложение I към Регламент (ЕО) № 376/2008.
Член 7, параграф 5 и членове 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 и 35-40 от Регламент (ЕО) № 376/2008 се прилагат mutatis mutandis, без да се засяга настоящият регламент.
3. Едно от вписванията, изброени в приложение I, част Д, се отпечатва или се нанася с печат в горната лява клетка на сертификата.
Клетки 7 и 8 от сертификата се зачеркват.
4. Клетка 20 от заявленията за сертификат за помощ и от самите сертификати за помощ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част Е, и едно от вписванията, изброени в приложение I, част Ж.
5. В клетка 12 от сертификатите за помощ се посочва последният ден на валидност.
6. Приложимият размер на помощта е размерът, който е в сила в деня на подаване на заявлението за сертификата за помощ.
7. Компетентните органи издават сертификати за помощ по искане на съответните страни, при спазване на лимитите в прогнозните баланси за снабдяване.
РАЗДЕЛ 4
Общи разпоредби
Член 6
Прехвърляне на ползата на крайния потребител
За целите на член 13, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013 компетентните органи предприемат всички подходящи мерки, за да проверят дали ползата действително се прехвърля на крайния потребител. При тази проверка те могат да оценяват търговските маржове и цените, прилагани от различните засегнати оператори.
Мерките, посочени в първа алинея, и по-специално контролните точки, използвани за определяне дали помощта е била прехвърлена, и всички направени изменения, се съобщават на Комисията в контекста на годишния отчет за изпълнението, посочен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013.
Член 7
Регистър на операторите
1. За да отговарят на условията за вписване в регистъра, посочен в член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 228/2013, операторите се задължават:
а)
да съобщават на компетентните органи, по тяхно искане, цялата съответна информация за своята търговска дейност, особено що се отнася до цените и маржовете на печалба, които прилагат;
б)
да действат изключително от свое име и за своя собствена сметка;
в)
да подават заявления за лицензии и сертификати, които съответстват на реалната им способност да пласират съответните продукти, като тази способност се доказва по отношение на обективни фактори;
г)
да не действат по начин, който може да създаде изкуствен недостиг на продукти, и да не продават наличните продукти на изкуствено ниски цени;
д)
да гарантират по удовлетворителен за компетентните органи начин, че когато селскостопанските продукти се пласират в съответния най-отдалечен регион, ползата се прехвърля на крайния потребител.
2. Операторите, възнамеряващи да експедират или изнасят непреработени, преработени или опаковани продукти при условията, посочени в член 13, декларират при подаването на молба за вписване в регистъра или на по-късен етап своето намерение да се занимават с тази дейност и посочват, когато е приложимо, местоположението на опаковъчното предприятие.
3. Операторите, възнамеряващи да изнасят или експедират преработени продукти при условията, посочени в член 13 или член 15, декларират при подаването на молба за вписване в регистъра или на по-късен етап своето намерение да се занимават с тази дейност, посочват местоположението на преработвателното предприятие и, когато е приложимо, представят аналитични списъци на преработените продукти.
Член 8
Документи, които трябва да бъдат представени от операторите, и валидност на лицензиите и сертификатите
1. При спазване на член 2, параграф 5, член 3, параграф 6, член 5, параграф 7 и членове 11 и 12, компетентните органи приемат заявления за лицензии за внос, за сертификати за освобождаване или за сертификати за помощ, представени от операторите за всяка пратка, при условие че те са придружени от оригинала или заверено копие на фактурата за покупка и оригинала или заверено копие на следните документи:
а)
за лицензиите за внос или сертификатите за освобождаване:
i)
коносамент или въздушна товарителница или транспортен документ за мултимодален транспорт;
ii)
сертификат за произход за продуктите с произход от трети страни;
б)
за сертификатите за помощ:
i)
документа T2L или документа T2LF при условията на член 315, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 2454/93 на Комисията (8); или
ii)
декларация тип CO, както е посочено в член 786, параграф 2, буква a) и дял II, клетка 1 от приложение 38 към същия регламент.
Горните документи могат да бъдат под формата на електронно съобщение. В случай че проверяващият компетентен орган няма достъп до информационната система, която управлява и издава такъв електронен документ, последният се замества от разпечатка, надлежно заверена като вярна с оригинала.
Фактурата за покупка, коносаментът или въздушната товарителница се изготвят на името на заявителя.
2. Периодът на валидност на лицензиите и сертификатите се установява на базата на времето за транспортиране. Това време може да бъде удължено от компетентния орган в особени случаи, когато сериозни и непредвидими трудности влияят на времето за транспортиране, но не може да надвишава два месеца от датата, на която са били издадени лицензията или сертификатът.
Член 9
Представяне на лицензии, сертификати и стоки
1. За продуктите, обхванати от специфичния режим на снабдяване, лицензиите за внос, сертификатите за освобождаване и сертификатите за помощ се представят на митническите органи с оглед извършване на митническите формалности в срок до 15 работни дни от датата на разрешението за разтоварване на стоките. Компетентните органи могат да намалят посочения максимален срок.
В случая на продукти, които са били под режим активно усъвършенстване или митническо складиране на Азорските острови, островите Мадейра и Канарските острови и впоследствие са допуснати за свободно обращение там, максималният срок от 15 дни започва да тече на датата, на която е подадено заявлението за лицензиите или сертификатите, посочени в първа алинея.
2. Стоките се представят в насипно състояние или на отделни партиди, отговарящи на представената лицензия или сертификат.
Лицензиите и сертификатите се използват само за една операция при извършване на митническите формалности.
Член 10
Качество на продуктите
Съответствието на продуктите с изискванията, определени в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се проверява не по-късно от етапа на първото предлагане на пазара, в съответствие с действащите стандарти или практики в Съюза.
Когато се счита, че продуктът не отговаря на изискванията, определени в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 228/2013, неговото разрешаване за специфичния режим на снабдяване се оттегля и съответното количество се вписва повторно в прогнозния баланс за снабдяване. Когато е била предоставена помощ в съответствие с член 5 от настоящия регламент, помощта се възстановява. Когато е направен внос в съответствие с членове 2 или 3 от настоящия регламент, вносното мито се заплаща, освен ако съответната страна не представи доказателство, че продуктите са били реекспортирани или унищожени.
Член 11
Значителни увеличения на заявленията за лицензии и сертификати
1. Ако състоянието на изпълнение на прогнозния баланс за снабдяване сочи значително нарастване на заявленията за лицензии за внос, сертификати за освобождаване или сертификати за помощ за определен продукт, което може да застраши постигането на една или повече от целите на специфичния режим на снабдяване, държавата членка предприема всички необходими мерки, след консултация със съответните органи, за да гарантира, че съответният най-отдалечен регион се зарежда с основни продукти, като взема предвид наличните доставки и изискванията на приоритетните сектори.
2. Когато след консултация със съответните органи държавите членки решат да приложат ограничения върху издаването на лицензии и сертификати, компетентните органи прилагат еднакъв процент на намаление за всички неразгледани заявления.
Член 12
Определяне на максималното количество на дадено заявление за лицензия или сертификат
Доколкото е строго необходимо, за да се избягват смущения на пазара в съответните най-отдалечени региони или осъществяването на спекулативни действия, които има вероятност да възпрепятстват гладкото функциониране на специфичния режим на снабдяване, компетентните органи могат да определят максималното количество на дадено заявление за лицензия или сертификат.
Компетентните органи незабавно уведомяват Комисията за случаите, в които се прилага настоящият член.
Уведомлението, посочено в настоящия член, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
РАЗДЕЛ 5
Износ и експедиция
Член 13
Условия за износ и експедиция
1. Износът и експедицията на непреработени продукти, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, или на опаковани или преработени продукти, съдържащи продукти, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, подлежат на изискванията, установени в параграфи 2-6.
2. По отношение на изнасяните продукти клетка 44 от декларацията за износ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част З.
3. Количества продукти, които са били освободени от вносни мита и се изнасят, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване.
Тези продукти не са допустими за възстановявания при износ.
4. Количествата продукти, които са били освободени от вносни мита и се експедират, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване, като размерът на вносните мита erga omnes, приложим в деня на вноса, се плаща от изпращача най-късно към момента на експедицията.
Такива продукти не се експедират, докато не се извърши плащането, посочено в първа алинея.
Когато е невъзможно да се установи денят на вноса, продуктите се считат за внесени в деня, в който са се прилагали най-високите вносни мита erga omnes през шестмесечния период, предхождащ деня на експедиция.
5. Количествата продукти, които са се ползвали от помощ и се изнасят или експедират, се вписват отново в прогнозния баланс за снабдяване, като отпуснатата помощ се възстановява от износителя или изпращача най-късно към момента на износа или експедицията.
Такива продукти не се експедират или изнасят, докато не се извърши възстановяването, посочено в първа алинея.
Когато е невъзможно да се установи размерът на отпуснатата помощ, счита се, че продуктите са получили най-високия размер на помощ, определен от Съюза за такива продукти през шестмесечния период, предхождащ подаването на заявлението за износ или експедиция.
Тези продукти могат да се ползват от възстановяване при износ, при условие че са спазени критериите за отпускане на такава помощ.
6. Компетентните органи разрешават износа или експедицията на количества преработени продукти, различни от посочените в параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член и в член 15, само когато износителят удостовери, че тези продукти не са се ползвали от специфичния режим на снабдяване.
Компетентните органи разрешават реекспорта или повторното експедиране на непреработени или опаковани продукти, различни от посочените в параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член, само когато износителят удостовери, че тези продукти не са се ползвали от специфичния режим на снабдяване.
Компетентните органи извършват необходимите проверки, за да гарантират точността на удостоверенията, посочени в първа и втора алинея, и, когато е необходимо, изискват да бъде възстановена ползата.
Член 14
Лицензия за износ и значително увеличаване на износа
1. За износа на следните продукти не се изисква представяне на лицензия за износ:
а)
продуктите, посочени в член 13, параграф 3;
б)
продуктите, посочени в член 13, параграф 5, които не отговарят на изискванията за отпускане на възстановяване при износ.
2. Ако съществува риск, че редовните доставки към най-отдалечените региони могат да бъдат застрашени от значително увеличаване на износа на продуктите, посочени в член 13, параграф 1, компетентните органи могат да ограничат количествата по такъв начин, че да гарантират задоволяване на приоритетните нужди в съответните сектори. Посоченото количествено ограничение се прилага по недискриминационен начин.
Член 15
Традиционен износ, износ в контекста на регионалната търговия и традиционни експедиции на преработени продукти
1. Преработватели, които са декларирали съгласно член 7, параграф 3 своето намерение да изнасят в контекста на традиционните търговски потоци или регионалната търговия, или да експедират в контекста на традиционните търговски потоци, както е посочено в член 14, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, преработени продукти, съдържащи суровини, които са се възползвали от специфичния режим на снабдяване, могат да направят това в рамките на годишните количества, посочени в приложения II-V към настоящия регламент. Компетентните органи издават необходимите разрешения по такъв начин, че да гарантират, че операциите не надвишават тези годишни количества.
Списъкът на държавите, посочен в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 228/2013, е поместен в приложение VI към настоящия регламент.
За износа, извършван в рамките на регионалната търговия, износителите представят на компетентните органи документите, описани в член 17 от Регламент (ЕО) № 612/2009, в рамките на сроковете, определени в член 46 от същия регламент. Когато документите не са представени в посочените срокове, компетентните органи изискват да се възстанови ползата, предоставена по силата на специфичния режим на снабдяване.
2. За износа на продуктите, посочени в настоящия член, не се изисква представяне на лицензия за износ.
3. По отношение на изнасяните продукти, посочени в настоящия член, клетка 44 от декларацията за износ съдържа едно от вписванията, изброени в приложение I, част И.
РАЗДЕЛ 6
Управление, контрол и мониторинг
Член 16
Проверки
1. Административните проверки, извършвани по отношение на вноса, въвеждането, износа и експедирането на селскостопански продукти, са изчерпателни и включват насрещни проверки с документите, посочени в член 8, параграф 1.
2. Физическите проверки, извършвани в съответния най-отдалечен регион по отношение на вноса, въвеждането, износа и експедирането на селскостопански продукти, включват представителна извадка в размер не по-малко от 5 % от лицензиите и сертификатите, представени в съответствие с член 9.
Регламент (ЕО) № 1276/2008 на Комисията (9) се прилага mutatis mutandis по отношение на тези физически проверки.
В особени случаи Комисията може да изиска физическите проверки да обхващат други проценти.
Член 17
Национални правила за управление и мониторинг
Компетентните органи приемат допълнителните правила, необходими за управлението и мониторинга в реално време на специфичния режим на снабдяване.
По искане на Комисията те я уведомяват за всички мерки, които прилагат съгласно първа алинея.
ГЛАВА II
МЕРКИ В ПОДКРЕПА НА МЕСТНИТЕ СЕЛСКОСТОПАНСКИ ПРОДУКТИ
РАЗДЕЛ 1
Заявления за помощ
Член 18
Подаване на заявления
Заявленията за помощ за дадена календарна година се подават до службата, определена от компетентните органи на държавата членка, в съответствие с образците, изготвени от последните, и в рамките на установените от тях срокове. Тези срокове се определят така, че да се даде време за необходимите проверки на място, и не продължават след 28 февруари на следващата календарна година.
Член 19
Поправяне на очевидни грешки
Заявлението за помощ може да се поправи по всяко време след подаването му, когато компетентният орган признае наличието на очевидна грешка.
Член 20
Закъсняло подаване на заявления
Освен в случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, подаването на заявление за помощ след срока, определен в съответствие с член 18, води до намаление от 1 % за всеки работен ден на сумите, на които заявителят на помощта би имал право, ако заявлението за помощ е било подадено в срок. Ако закъснението надвишава 25 календарни дни, заявлението се счита за недопустимо.
Член 21
Оттегляне на заявления за помощ
1. Заявлението за помощ може да се оттегли изцяло или частично по всяко време.
Когато обаче компетентният орган вече е информирал заявителя на помощта за нередности в заявлението за помощ или е уведомил заявителя за намерението си да извърши проверка на място и при тази проверка се установят нередности, не се разрешава оттегляне по отношение на тези части от заявлението за помощ, за които се отнасят нередностите.
2. Оттеглянето по параграф 1 поставя заявителя в положението, в което се е намирал преди подаването на заявление за помощ или на част от въпросното заявление за помощ.
РАЗДЕЛ 2
Проверки
Член 22
Общи принципи
Проверяването се осъществява чрез административни проверки и проверки на място.
Административните проверки са изчерпателни и включват насрещни проверки с, inter alia, данни от интегрираната система за администриране и контрол, предвидена в дял V, глава II, дял VI, глава II и членове 47 и 61 и член 102, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10).
Въз основа на анализ на риска в съответствие с член 24, параграф 1 от настоящия регламент компетентните органи извършват проверки на място върху извадка от най-малко 5 % от заявленията за помощ. Освен това извадката представлява най-малко 5 % от сумите, обхванати от помощта.
Във всички подходящи случаи държавите членки използват интегрираната система за администриране и контрол.
Член 23
Проверки на място
1. Проверките на място не се обявяват. Въпреки това, при условие че целта на проверката няма да бъде изложена на риск, може да се направи предварително известие, строго ограничено до необходимия минимум. Това известие се изпраща не по-рано от 48 часа предварително, освен в надлежно обосновани случаи.
2. Където е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия раздел, се извършват съвместно с всички други проверки, предвидени в законодателството на Съюза.
3. Съответното заявление или заявления за помощ се отхвърлят, ако заявителите на помощта или техните представители попречат на извършването на проверка на място.
Член 24
Подбор на заявителите на помощ, които да бъдат проверявани на място
1. Заявителите на помощ, на които да бъде направена проверка на място, се подбират от компетентния орган въз основа на анализ на риска и въз основа на представителността на подадените заявления за помощ. При анализа на риска се вземат предвид:
а)
размерът на помощта;
б)
броят на земеделските парцели, площта и броят на животните, включени в заявлението за помощ, или произведеното, транспортирано, преработено или предложено на пазара количество;
в)
промените в сравнение с предходната година;
г)
констатациите от проверките, извършени през предходните години;
д)
други параметри, които следва да бъдат определени от държавите членки.
За да се осигури елемент на представителност, държавите членки подбират на случаен принцип между 20 % и 25 % от минималния брой заявители на помощ, които следва да бъдат проверявани на място.
2. Компетентният орган води регистър на причините, поради които конкретни заявители на помощ са били избрани за извършване на проверки на място. Инспекторът, който извършва проверката на място, бива информиран за тези причини, преди да започне проверката.
Член 25
Доклад от инспекцията
1. За всяка проверка на място се изготвя доклад от инспекцията с подробни данни за извършените проверки. В докладите се посочват по-специално:
а)
схемата за помощ и заявленията, които се проверяват;
б)
присъстващите лица;
в)
проверените земеделски парцели, измерените земеделски парцели, резултатите от измерванията за всеки измерен парцел и използваните методи за измерване;
г)
броят и видът на установените на място животни и, когато е приложимо, номерата на ушните марки, вписванията в регистъра и в компютризираната база данни за животни от вида на едрия рогат добитък и всички проверени подкрепящи документи, резултатите от проверките и, когато е приложимо, конкретни забележки по отношение на отделни животни или идентификационния им код;
д)
произведените, транспортирани, преработени или предложени на пазара количества, които са обхванати от проверката;
е)
дали заявителят на помощ е бил предварително уведомен за посещението, и ако е така, колко време предварително;
ж)
други евентуално осъществени мерки за контрол.
2. На заявителите на помощ или техните представители се дава възможност да подпишат доклада, за да удостоверят присъствието си по време на проверката и да добавят забележки. В случай на установяване на нередности заявителят на помощта получава копие от доклада от инспекцията.
Когато проверката на място се извършва чрез дистанционно наблюдение, държавите членки могат да решат да не дават на заявителите на помощ или техните представители възможност да подпишат доклада от инспекцията, ако по време на проверката чрез дистанционно наблюдение не са открити нередности.
РАЗДЕЛ 3
Намаления и изключвания и недължими плащания
Член 26
Намаления и изключвания
В случай на несъответствие между информацията, декларирана в контекста на заявленията за помощ, и констатациите от проверките, предвидени в раздел 2, съответната държава членка прилага намаления и изключвания от помощта. Тези намаления и изключвания са ефективни и пропорционални и имат възпиращ ефект.
Член 27
Изключения от прилагането на намаления и изключвания
1. Намаленията и изключванията, предвидени в член 26, не се прилагат, когато заявителят на помощта е подал фактологично вярна информация или може по друг начин да докаже, че няма вина.
2. Намаленията и изключванията не се прилагат по отношение на онези части от заявлението за помощ, за които заявителят на помощта писмено уведомява компетентния орган, че не са верни или са станали неверни, след като е подадено заявлението, при условие че компетентният орган вече не е уведомил заявителя на помощта за намерението си да извърши проверка на място или за нередност в заявлението.
Въз основа на информацията, подадена от заявителя на помощта, както е посочено в първа алинея, заявлението за помощ се поправя, така че да отразява реалното положение.
Член 28
Възстановяване на недължими плащания и санкции
1. В случай на недължимо плащане се прилага mutatis mutandis член 80 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията (11).
2. Когато недължимото плащане е извършено в резултат на невярна декларация, документи с невярно съдържание или груба небрежност от страна на заявителя на помощта, се налага санкция, равна на недължимо платената сума, заедно с лихва, изчислена в съответствие с член 80, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1122/2009.
Член 29
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
В случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 се прилага mutatis mutandis член 75 от Регламент (ЕО) № 1122/2009.
ГЛАВА III
СЪПЪТСТВАЩИ МЕРКИ
РАЗДЕЛ 1
Графичен символ
Член 30
Проверка на условията за използване на графичния символ
Компетентните органи редовно проверяват дали одобрените оператори спазват условията за използване на графичния символ, посочени в член 5 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, както и задълженията, предвидени в член 6, параграф 4 от същия делегиран регламент.
Компетентните органи могат да делегират извършването на тези проверки на квалифицирани за тази цел органи, които притежават необходимите технически компетенции и безпристрастност. В такива случаи тези органи редовно им представят доклад за извършваните от тях проверки.
Член 31
Неправомерно използване и публичност на графичния символ
Държавите членки прилагат съществуващите съответни национални разпоредби за предотвратяване и, когато се налага, за санкциониране на неправомерното използване на графичния символ или приемат необходимите за целта мерки. По искане на Комисията те я уведомяват за прилаганите мерки.
Държавите членки осигуряват подходяща публичност за графичния символ и за продуктите, за които той може да бъде използван.
Член 32
Национални мерки
1. Компетентните органи приемат всички допълнителни административни мерки, необходими за управлението на механизма на графичния символ. Тези мерки могат да включват, по-специално, начисляване на такса на одобрените оператори за отпечатването на графичния символ, както и за покриване на административните разходи и на разходите по контрола.
2. По искане на Комисията компетентните органи уведомяват Комисията за службите или, според случая, за органите, отговарящи за предоставянето на одобрението, предвидено в член 6, параграф 3 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, и за извършване на проверките, изисквани съгласно настоящия раздел, както и за допълнителните мерки, посочени в параграф 1 от настоящия член.
3. Компетентните органи уведомяват Комисията за всяко одобрение на правото на използване на графичния символ, като посочват името и седалището на производителя, продуктите и периода, за който е предоставено правото.
Уведомлението, посочено в настоящия параграф, се извършва в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
РАЗДЕЛ 2
Животински продукти
Член 33
Животновъдство
1. Вносът на млади мъжки животни от рода на едрия рогат добитък с произход от трети държави, попадащи под кодове по КН 0102 29 05, 0102 29 29 или 0102 29 49 и предназначени за угояване и консумация във френските отвъдморски департаменти или на островите Мадейра, не подлежи на облагане с мита, докато броят на местните млади мъжки животни от рода на едрия рогат добитък не достигне ниво, достатъчно да осигури запазването и развитието на местното производство на говеждо и телешко месо.
2. За да се ползва от освобождаването, предвидено в параграф 1, вносителят или заявителят доказва, че отговаря на условията, посочени в член 8 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014, като представя:
а)
писмена декларация, изготвена при пристигането на животните във френските отвъдморски департаменти или на островите Мадейра, че животните от рода на едрия рогат добитък са предназначени за угояване там за срок от най-малко 120 дни, считано от датата на действителното им пристигане, като впоследствие ще бъдат консумирани там;
б)
писмено задължение, изготвено при пристигането на животните, да съобщи на компетентните органи, в срок от един месец от датата на пристигането на животните, стопанството или стопанствата, в които животните ще бъдат угоявани.
РАЗДЕЛ 3
Внос на тютюн на Канарските острови
Член 34
Освобождаване на тютюна от мита
1. Годишният период за изчисляване на максималното годишно количество тютюн, подлежащо на освобождаване от вносни мита при пряк внос в Канарските острови, посочено в член 29, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 228/2013, тече от 1 януари на дадена година до 31 декември на същата година.
2. Количествата суров и полуобработен тютюн, посочени в член 29, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013, се превръщат в количества необработен тютюн, очистен от твърдите жилки, на базата на коефициентите за еквивалентност, поместени в приложение VII към настоящия регламент, за съответните продукти.
Член 35
Условия за освобождаване
1. За вноса на продуктите, изброени в приложение VII, се изисква представянето на сертификат за освобождаване. В клетка 20 от заявленията за сертификати и в самите сертификати се включва едно от вписванията, изброени в приложение I, част Й.
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, членове 3, 7-10, 12 и 16 от настоящия регламент, член 1 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014 и член 12, параграф 2 и член 18 от Регламент (ЕС) № 228/2013 се прилагат mutatis mutandis.
2. Компетентните органи гарантират, че продуктите, изброени в приложение VII, се използват в съответствие със съответните правила на Съюза, и по-специално с членове 291-300 от Регламент (ЕО) № 2454/93.
ГЛАВА IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 36
Изплащане на помощта
След проверяване на заявленията за помощ и на съответните подкрепящи документи и след изчисляване на сумите, които следва да бъдат предоставени съгласно програмите POSEI, посочени в глава II от Регламент (ЕС) № 228/2013, компетентните органи изплащат помощта за една календарна година, както следва:
а)
в случай на специфичния режим на снабдяване, на мерките за внос и снабдяване с живи животни и на мерките, посочени в член 9 от Делегиран регламент (ЕС) № 179/2014 - в течение на цялата година;
б)
в случай на директни плащания - в съответствие с член 75 от Регламент (ЕС) № 1306/2013;
в)
в случай на други плащания - през периода, който започва на 16 октомври на текущата година и завършва на 30 юни на следващата година.
Член 37
Показатели за изпълнение
Всяка година държавите членки съобщават на Комисията най-малкото данните, свързани с определените в приложение VIII показатели за изпълнение, за всеки от най-отдалечените си региони.
Тези данни се съобщават в контекста на годишния отчет за изпълнението, посочен в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013.
Член 38
Уведомления
1. По отношение на специфичния режим на снабдяване компетентните органи уведомяват Комисията не по-късно от последния ден на месеца, следващ края на всяко тримесечие, за следните налични към посочената дата данни, отнасящи се до операциите, извършени през предходните месеци, по отношение на баланса за снабдяване за референтната календарна година, с разбивка по продукти и кодове по КН и, където е приложимо, по отделни местоназначения:
а)
количествата, разбити в съответствие с това дали са внесени от трети държави или са експедирани от Съюза;
б)
размера на помощта и реално извършените разходи по продукти и, когато е приложимо, по отделни местоназначения;
в)
количествата, за които не са били използвани лицензии и сертификати, разбити по категория на лицензията или сертификата;
г)
всички количества, реекспортирани или експедирани повторно съгласно член 13, и единичните и общите суми на възстановената помощ;
д)
всички количества, реекспортирани или експедирани повторно след преработка в съответствие с член 15;
е)
трансфери в рамките на общо количество за дадена категория продукти и изменения в прогнозните баланси за снабдяване през този период;
ж)
наличния баланс и степента на използване.
Данните, предвидени в първа алинея, се представят на базата на използваните лицензии и сертификати. Окончателните данни относно баланса за снабдяване за всяка календарна година се съобщават на Комисията най-късно до 31 май на следващата година.
2. По отношение на подкрепата за местното производство държавите членки уведомяват Комисията:
а)
не по-късно от 30 април всяка година - за получените заявления за помощ и съответните суми за предходната календарна година;
б)
не по-късно от 31 юли всяка година - за окончателно допустимите заявления за помощ и съответните суми за предходната календарна година.
3. Уведомленията, посочени в настоящия член, се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
4. Уведомленията, посочени в член 23, параграф 3 и член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 228/2013, също се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 39
Доклад
1. Докладът, предвиден в член 32, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013, съдържа inter alia:
а)
всички значими промени в социално-икономическата среда и селскостопанската обстановка;
б)
обобщение на наличните физически и финансови данни за изпълнението на всяка мярка, следвано от анализ на данните и, когато е необходимо, от представяне и анализ на сектора, за който се отнася мярката;
в)
напредъкът по мерките и приоритетите по отношение на специфичните и общите цели към датата на представяне на доклада, като се използват количествени показатели;
г)
кратка справка за всички основни проблеми, възникнали при управлението и изпълнението на мерките;
д)
преглед на резултатите от всички мерки, като се вземат предвид техните реципрочни връзки;
е)
за специфичния режим на снабдяване:
i)
данни и анализ относно тенденциите в цените и начина, по който е била прехвърлена предоставената полза, както и взетите мерки и извършените проверки, за да се гарантира, че ползата е била прехвърлена в съответствие с член 6 от настоящия регламент,
ii)
като се има предвид другата налична помощ - анализ на пропорционалността на помощта по отношение на допълнителните разходи за транспорт до най-отдалечените региони и прилаганите цени при износ за трети държави, а в случаите на продукти, предназначени за преработка и производствени ресурси за селското стопанство - допълнителните разходи поради островния характер и отдалеченото местоположение;
ж)
посочване, въз основа на обективни показатели, на степента, в която са постигнати целите, определени за всяка от съдържащите се в програмата мерки;
з)
данни за годишния баланс за снабдяване на съответния регион по отношение, inter alia, на потреблението, измененията в поголовието, производството и търговията;
и)
данни за действително отпуснатите суми за изпълнение на програмните мерки въз основа на критериите, определени от държавите членки, като брой на допустимите производители, брой на животните, обхванати от плащането, допустима площ или брой на съответните стопанства;
й)
информация за финансовото изпълнение на всяка мярка по програмата;
к)
статистически данни за извършените от компетентните органи проверки и евентуално приложените санкции;
л)
коментари на съответната държава членка относно изпълнението на програмата;
м)
годишните данни относно показателите за изпълнение, посочени в член 37 от настоящия регламент.
2. Докладът, посочен в параграф 1, се представя на Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 40
Изменения на програмите
1. Измененията, които трябва да бъдат направени във всяка програма POSEI, се представят на Комисията за одобрение и надлежно се обосновават, като се посочва по-специално следното:
a)
причините за евентуални проблеми при изпълнението, обосноваващи изменението на програмата;
б)
очакваните ефекти от изменението;
в)
последиците по отношение на финансирането и контрола на задълженията.
Освен в случаите на непреодолима сила и извънредни обстоятелства, държавите членки представят предложения за изменение на програмите само веднъж за всяка календарна година и за всяка програма. Комисията трябва да получи тези предложения за изменение най-късно на 30 септември всяка година.
Ако Комисията няма възражения по предложените изменения, те се прилагат от 1 януари на годината, следваща годината, в която са били съобщени.
Измененията могат да се прилагат по-рано, ако Комисията потвърди писмено на държавата членка преди датата, посочена в трета алинея, че съобщените изменения са в съответствие със законодателството на Съюза.
Ако съобщеното изменение не е в съответствие със законодателството на Съюза, Комисията уведомява държавата членка преди датата, посочена в трета алинея, че съобщеното изменение не се прилага, докато Комисията не получи изменение, което може да бъде обявено за съответстващо.
2. Чрез дерогация от параграф 1 Комисията оценява поотделно следните изменения, предложени от държавите членки, и взема решение за одобрението им най-късно до четири месеца след представянето им в съответствие с процедурата, посочена в член 34, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 228/2013:
а)
присъединяване на нов най-отдалечен регион;
б)
въвеждане в общата програма на нови групи продукти за подпомагане в рамките на специфичния режим на снабдяване или на нови мерки за подпомагане на местното селскостопанско производство; и
в)
увеличаване на вече одобрения размер на отделната помощ за всяка съществуваща мярка с повече от 50 % от размера, който е бил в сила към момента на представяне на предложението за изменение.
Без да се засяга процедурата, посочена в параграф 1, държавите членки могат да представят предложенията за изменения, предвидени в настоящия параграф, веднъж за всяка календарна година и за всяка програма. Комисията трябва да получи предложенията за изменения, посочени в настоящия параграф, най-късно на 31 юли на годината, предхождаща прилагането им.
Одобрените по този начин изменения се прилагат от 1 януари на годината, следваща годината, през която е направено предложението за изменение, или от изрично посочената в решението за одобрение дата.
3. Държавите членки могат да правят следните изменения, без да прибягват до изложената в параграф 1 процедура, при условие че Комисията е уведомена за измененията:
а)
по отношение на прогнозните баланси за снабдяване - промени до 20 % от размера на всяка помощ или промени в количествата на съответните продукти, обхванати от баланса за снабдяване, и съответно на общата сума на отпуснатата помощ за всяка гама продукти;
б)
по отношение на всички мерки - корекции в размер до 20 % от финансовите средства, разпределени за всяка отделна мярка, без да се засягат финансовите тавани, предвидени в член 30 от Регламент (ЕС) № 228/2013, при условие че тези корекции са съобщени не по-късно от 30 април на годината, следваща календарната година, за която се отнася изменението на разпределените финансови средства; и
в)
промени в резултат на изменения на кодовете и описанията, установени в Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (12), използвани за идентифициране на продуктите, които се ползват от помощ, доколкото тези изменения не водят до промяна на самите продукти.
4. Измененията, посочени в параграф 3, нe се прилагат преди датата, на която са получени от Комисията. Те надлежно се обясняват и обосновават и могат да се прилагат само веднъж годишно, освен в следните случаи:
а)
непреодолима сила или извънредни обстоятелства;
б)
изменение на количествата на продуктите, обхванати от режима на снабдяване;
в)
промени в резултат на изменения на кодовете и описанията, установени в Регламент (ЕИО) № 2658/87.
5. За целите на настоящия член се прилагат следните определения:
а)
„мярка“ означава групиране на схеми за помощ и действия, необходими за постигането на една или повече цели на програмата, съставляващо продуктова гама, за която е определено финансиране във финансовата таблица, посочена в член 5, буква а) от Регламент (ЕС) № 228/2013;
б)
„група продукти“ означава всички продукти, на които първите две цифри от кода по КН съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87 са едни и същи.
6. Уведомленията, посочени в настоящия член, се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 41
Намаляване на авансовите плащания
Без да се засягат общите правила относно бюджетната дисциплина, когато информацията, предадена от държавите членки на Комисията съгласно членове 38 и 39, е непълна или не е спазен срокът за предаването ѝ, Комисията може да намали авансовите плащания временно и с фиксирани суми при осчетоводяване на селскостопанските разходи.
Член 42
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 февруари 2014 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 180/2014
af 20. februar 2014
om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 228/2013 om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i Unionens fjernområder
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 228/2013 af 13. marts 2013 om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i Unionens fjernområder og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 247/2006 (1), særlig artikel 6, stk. 2, artikel 8, artikel 12, stk. 3, artikel 13, stk. 2, artikel 14, artikel 18, stk. 1, andet afsnit, artikel 19, stk. 3, artikel 21, stk. 4, artikel 27, stk. 1, og artikel 29, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EU) nr. 228/2013 ophæves og erstattes forordning (EF) nr. 247/2006 (2). Ved forordning (EU) nr. 228/2013 bemyndiges Kommissionen til at vedtage delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. For at sikre, at ordningen fungerer hensigtsmæssigt efter de nye retsregler, bør der vedtages regler ved hjælp af sådanne retsakter. De nye regler skal træde i stedet for gennemførelsesbestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 793/2006 (3). Nævnte forordning ophæves ved Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 179/2014 (4).
(2)
Der gælder allerede nu et krav om, at der for visse landbrugsprodukter, som er fritaget for importtold, skal udstedes en importlicens. For at forenkle administrationen bør importlicensen bruges i forbindelse med ordningen med fritagelse af disse produkter for importtold.
(3)
Der bør også indføres et dokument til brug ved fritagelse for importtold for andre landbrugsprodukter, som der ikke skal udstedes importlicens for. Der bør i denne forbindelse anvendes en fritagelseslicens, der udstedes på grundlag af importlicensblanketten.
(4)
Der bør fastlægges regler for fastsættelsen af den støtte, der ydes til levering af produkter under den særlige forsyningsordning. Reglerne bør tage højde for de ekstraomkostninger ved levering, der er en følge af disse områders fjerne beliggenhed og østatus, og som medfører byrder, der udgør et stort handicap for områderne. For at opretholde EU-produkternes konkurrenceevne bør der i forbindelse med denne støtte tages højde for eksportpriserne.
(5)
Støtteordningen for produkter, der leveres fra EU's område, bør forvaltes ved hjælp af en licens, i det følgende benævnt »støttelicens«, og hertil anvendes importlicensblanketten.
(6)
Der bør med henblik på forvaltningen af den særlige forsyningsordning indføres regler om udstedelsen af støttelicenser, der afviger fra de bestemmelser, der normalt gælder for importlicenser i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2008 (5).
(7)
Forvaltningen af den særlige forsyningsordning bør have et dobbelt sigte. For det første skal den fremme hurtig udstedelse af licenserne, navnlig ved at den generelle forpligtelse til at stille forudgående sikkerhed afskaffes, og hurtig udbetaling af støtte i forbindelse med levering af produkter fra EU's område. For det andet bør reguleringen og overvågningen af transaktionerne sikres, og de myndigheder, der forvalter forsyningsordningen, bør have adgang til de instrumenter, der er nødvendige for at nå ordningens mål. Disse mål er at sikre regelmæssige forsyninger af visse landbrugsprodukter og at kompensere for virkningerne af fjernområdernes geografiske beliggenhed ved at sikre, at de indrømmede fordele reelt slår igennem på det stadium, hvor produkterne afsættes til de endelige brugere.
(8)
Reglerne for forvaltningen af den særlige forsyningsordning bør sikre, at der inden for de mængder, der er fastsat i den foreløbige forsyningsopgørelse, kan udstedes en licens til en registreret erhvervsdrivende for de produkter og mængder, der indgår i en handelstransaktion, som vedkommende gennemfører for egen regning, når denne dokumenterer, at transaktionen rent faktisk har fundet sted, og at licensansøgningen er berettiget.
(9)
Der må stilles en række krav i forbindelse med overvågningen af de transaktioner, der gennemføres under den særlige forsyningsordning, bl.a. må licensernes gyldighedsperiode afpasses efter sø- og lufttransportens varighed, der må være pligt til inden for korte frister at dokumentere, at den levering, der er omfattet af licensen, har fundet sted, og licensindehaveren må ikke kunne overdrage sine rettigheder og forpligtelser.
(10)
De fordele, der indrømmes i form af fritagelse for importafgift og støtte til levering af produkter fra EU's område, skal have en indvirkning både på produktionsomkostningerne og på de priser, som den endelige bruger skal betale. Det bør derfor kontrolleres, at dette reelt sker.
(11)
Der bør fastsættes regler om tilladelser til og overvågning af eksport af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, til tredjelande og forsendelse heraf til resten af Unionen. Det bør bl.a. fastsættes, hvor store mængder forarbejdede produkter der som led i traditionel samhandel kan eksporteres eller forsendes, og hvor store mængder lokalt forarbejdede produkter der kan eksporteres til bestemte destinationer for at fremme den regionale samhandel.
(12)
For at beskytte forbrugerne og de erhvervsdrivendes handelsinteresser bør produkter, som ikke er af sund og sædvanlig handelskvalitet, jf. artikel 28 i Kommissionens forordning (EF) nr. 612/2009 (6), udelukkes fra den særlige forsyningsordning, senest når de afsættes første gang, og der bør træffes passende foranstaltninger for de tilfælde, hvor dette krav ikke er opfyldt.
(13)
Det bør inden for rammerne af de gældende partnerskabsprocedurer for fjernområderne fastsættes, at medlemsstaternes kompetente myndigheder skal udforme de nødvendige administrative regler for forvaltningen og overvågningen af den særlige forsyningsordning.
(14)
For at det kan vurderes, hvordan ordningen gennemføres, bør det bestemmes, at medlemsstaternes kompetente myndigheder med regelmæssige mellemrum skal sende oplysninger til Kommissionen.
(15)
Det bør for hver støtteordning til fordel for den lokale produktion fastsættes, hvad støtteansøgningerne skal indeholde, og hvilke dokumenter der skal vedlægges som begrundelse.
(16)
Hvis støtteansøgningerne indeholder åbenlyse fejl, bør de når som helst kunne rettes.
(17)
Det er nødvendigt, at fristerne for indsendelse af støtteansøgninger og ændring af støtteansøgninger overholdes, for at de nationale myndigheder kan planlægge og efterfølgende føre en effektiv kontrol med, at ansøgningerne om støtte til den lokale produktion er korrekte. Derfor bør der fastsættes en sidste frist, hvorefter indsendte ansøgninger ikke længere tages i betragtning. Der bør desuden foretages en nedsættelse af støttebeløbet for at tilskynde ansøgerne til at overholde de fastsatte frister.
(18)
Ansøgerne bør til enhver tid kunne trække hele eller en del af deres ansøgning om støtte til lokal produktion tilbage, forudsat at de kompetente myndigheder endnu ikke har givet dem meddelelse om fejl i støtteansøgningen eller om kontrol på stedet, hvor der konstateres fejl i den del, der berøres af tilbagetrækningen.
(19)
Der bør føres effektiv kontrol med, at bestemmelserne om de støtteordninger, der forvaltes ved hjælp af det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, overholdes. Med henblik herpå og for at opnå et ensartet kontrolniveau i alle medlemsstater bør der fastsættes præcise kriterier og tekniske procedurer for gennemførelsen af administrativ kontrol og kontrol på stedet. Medlemsstaterne bør, hvor det er muligt, forsøge at kombinere de forskellige kontrolforanstaltninger i henhold til denne forordning med dem, der gælder i henhold til andre EU-bestemmelser.
(20)
Det bør fastlægges, hvor mange ansøgere der som et minimum skal kontrolleres på stedet under de forskellige støtteordninger
(21)
Det udsnit, der som et minimum skal kontrolleres på stedet, bør fastlægges dels på grundlag af en risikoanalyse, dels ved tilfældig udvælgelse. De faktorer, der hovedsagelig skal tages hensyn til ved risikoanalysen, bør fastlægges nærmere.
(22)
Konstateres der væsentlige uregelmæssigheder, bør det medføre, at kontrollen på stedet øges i det pågældende og efterfølgende år, så der opnås en acceptabel sikkerhed for, at de pågældende støtteansøgninger er korrekte.
(23)
For at kontrollen på stedet kan være effektiv, bør kontrollanterne informeres om grunden til, at de pågældende ansøgere er udvalgt til kontrol på stedet. Medlemsstaterne bør registrere oplysningerne herom.
(24)
For at de nationale myndigheder og de kompetente EU-myndigheder kan følge op på kontrollen på stedet, bør kontroloplysningerne registreres i en kontrolrapport. Støtteansøgeren eller dennes repræsentant bør have mulighed for at underskrive rapporten. Foretages der kontrol ved telemåling, bør medlemsstaterne dog bemyndiges til kun at give ansøgeren mulighed herfor, hvis der konstateres uregelmæssigheder ved kontrollen. Uanset hvordan kontrollen på stedet foretages, bør støtteansøgeren modtage en kopi af rapporten, hvis der konstateres uregelmæssigheder.
(25)
Med henblik på en effektiv beskyttelse af EU's finansielle interesser bør der vedtages passende foranstaltninger til bekæmpelse af uregelmæssigheder og svig.
(26)
Nedsættelser og udelukkelser bør fastsættes under hensyntagen til proportionalitetsprincippet og til de særlige problemer i forbindelse med force majeure og usædvanlige og naturbetingede omstændigheder. Nedsættelserne og udelukkelserne bør stå i forhold til uregelmæssighedens alvor og bør i værste fald medføre total udelukkelse fra en eller flere ordninger for støtte til lokal produktion for en bestemt periode.
(27)
Generelt bør der ikke foretages nedsættelser og udelukkelser, hvis støtteansøgeren har givet sagligt korrekte oplysninger, eller hvis han på anden måde kan godtgøre, at han ikke har begået nogen fejl.
(28)
Støtteansøgere, der på et hvilket som helst tidspunkt giver de kompetente nationale myndigheder meddelelse om fejl i en støtteansøgning, bør ikke pålægges en nedsættelse eller udelukkelse, uanset grunden til fejlen, forudsat at ansøgeren ikke har fået meddelelse om, at de kompetente myndigheder har til hensigt at foretage kontrol på stedet, og forudsat at de kompetente myndigheder ikke allerede har underrettet ansøgeren om eventuelle uregelmæssigheder i ansøgningen. Det samme bør gælde med hensyn til ukorrekte data i den elektroniske database.
(29)
Hvis der for den samme ansøger skal foretages flere nedsættelser, bør de foretages uafhængigt af hinanden. Desuden bør de nedsættelser og udelukkelser, der foretages i henhold til denne forordning, ikke indskrænke anvendelsen af andre sanktioner i henhold til andre EU-bestemmelser eller national ret.
(30)
Hvis en ansøger som følge af force majeure eller usædvanlige omstændigheder ikke er i stand til at opfylde de forpligtelser, der er fastsat i reglerne for gennemførelsen af programmerne, bør han ikke miste retten til støtte. Det bør præciseres, hvilke tilfælde de kompetente myndigheder navnlig vil kunne anerkende som usædvanlige omstændigheder.
(31)
For at sikre at princippet om god tro anvendes ensartet i hele Unionen, bør det i forbindelse med inddrivelse af uberettiget udbetalte beløb fastlægges, på hvilke betingelser dette princip kan påberåbes, uden at dette berører behandlingen af de pågældende udgifter i forbindelse med regnskabsafslutningen.
(32)
Der bør fastsættes de fornødne bestemmelser for anvendelsen af det logo, som skal øge kendskabet til og forbruget af forarbejdede eller uforarbejdede kvalitetslandbrugsprodukter, der er specifikke for EU's fjernområder.
(33)
Det bør påhvile de kompetente myndigheder i de pågældende områder at vedtage de supplerende administrative bestemmelser, som er nødvendige for at få de mekanismer, der er indført med henblik på at kontrollere og overvåge anvendelsen af logoet, til at fungere korrekt og for at sikre, at forpligtelserne overholdes.
(34)
Med henblik på toldfritagelsen ved import af tobak til De Kanariske Øer bør den årlige periode til beregning af den maksimale mængde tobaksprodukter som omhandlet i artikel 29 i forordning (EF) nr. 228/2013 fastsættes. For at opnå størst mulig smidighed bør den samlede mænge strippet råtobak under anvendelse af en ækvivalenskoefficient også kunne bruges til import af andre produkter for at dække den lokale industris behov.
(35)
Procedurerne for ændring af programmerne bør forenkles for at sikre en mere fleksibel og gnidningsløs tilpasning af programmerne til de faktiske forhold, der gør sig gældende for forsyningsordningen og den lokale produktion af landbrugsprodukter. Derfor bør fristen for forelæggelsen af de årlige ændringer forlænges med to måneder, således at den er rettet ind efter den frist for fremsendelsen af den årlige gennemførelsesrapport, der er fastsat i artikel 32, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013. Større ændringer bør dog meddeles Kommissionen i god tid, således de kan gennemgås grundigt og der kan træffes afgørelse om godkendelse inden den dato, hvor ændringerne tages i anvendelse.
(36)
Medlemsstaterne bør forelægge Kommissionen alle de oplysninger vedrørende gennemførelsen af programmerne, der er nødvendige for at sikre korrekt overvågning af programmerne på lang sigt. Der bør derfor fastlægges en række fælles minimumsresultatindikatorer, og det bør fastsættes, hvilke oplysninger de periodiske meddelelser og statistikker vedrørende den specifikke forsyningsordning, foranstaltningerne til støtte for den lokale produktion samt de årlige gennemførelsesrapporter skal indeholde, og hvornår de skal forelægges. For at gøre det muligt at meddele mere pålidelige oplysninger om ansøgningerne om støtte til lokal produktion, bør fristen for meddelelsen af sådanne oplysninger forlænges med en måned.
(37)
Medlemsstaterne bør sende Kommissionen alle de oplysninger, der er nødvendige, for at ordningen kan fungere efter hensigten, i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 792/2009 (7).
(38)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
DEN SÆRLIGE FORSYNINGSORDNING
AFDELING 1
Foreløbige forsyningsopgørelser
Artikel 1
Formålet med de foreløbige forsyningsopgørelser og ændring af dem
I de foreløbige forsyningsopgørelser, som medlemsstaterne skal opstille i henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013, angives de mængder af uundværlige produkter, der kræves pr. kalenderår for at dække hvert fjernområdes forsyningsbehov.
Medlemsstaterne kan ændre forsyningsopgørelsen. Artikel 40 i nærværende forordning finder anvendelse på sådanne ændringer.
AFDELING 2
Tilførsel af forsyninger ved import fra tredjelande
Artikel 2
Importlicens
1. Med henblik på artikel 12, stk. 1, i forordning (EU) nr. 228/2013 fritages produkter, som der skal forelægges importlicens for, for importtold mod fremlæggelse af nævnte licens.
2. Importlicensen udformes efter forlægget i bilag I til forordning (EF) nr. 376/2008.
Artikel 7, stk. 5, artikel 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 og artikel 35-40 i forordning (EF) nr. 376/2008 anvendes med de fornødne ændringer, jf. dog bestemmelserne i nærværende forordning.
3. I rubrik 20 på importlicensansøgningen og importlicensen anføres en af angivelserne i bilag I, del A, og en af angivelserne i bilag I, del B.
4. I rubrik 12 på importlicensen anføres sidste gyldighedsdag.
5. Importlicensen udstedes af de kompetente myndigheder efter ansøgning fra de berørte parter og inden for de mængder, der er fastsat i de foreløbige forsyningsopgørelser.
6. Der opkræves importtold af de mængder, der overskrider de mængder, som er anført på importlicensen. Den tolerance på 5 %, der er fastsat i artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 376/2008, indrømmes på betingelse af, at den tilsvarende importtold betales.
Artikel 3
Fritagelseslicens
1. Med henblik på artikel 12, stk. 1, i forordning (EU) nr. 228/2013 fritages produkter, som der ikke skal forelægges importlicens for, for importtold mod fremlæggelse af en fritagelseslicens.
2. Fritagelseslicensen udformes efter det forlæg til importlicensblanket, der er vist i bilag I til forordning (EF) nr. 376/2008.
Artikel 7, stk. 5, artikel 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 og 35-40 i forordning (EF) nr. 376/2008 anvendes med de fornødne ændringer, jf. dog bestemmelserne i nærværende forordning.
3. En af de angivelser, der er nævnt i bilag I, del C, trykkes eller stemples i licensens øverste venstre rubrik.
4. I rubrik 20 på ansøgningen om fritagelseslicens og på selve fritagelseslicensen anføres en af angivelserne i bilag I, del D, og en af angivelserne i bilag I, del B.
5. I rubrik 12 på fritagelseslicensen anføres sidste gyldighedsdag.
6. Fritagelseslicensen udstedes af de kompetente myndigheder efter ansøgning fra de berørte og inden for de mængder, der er fastsat i de foreløbige forsyningsopgørelser.
AFDELING 3
Forsyninger fra unionen
Artikel 4
Fastsættelse og ydelse af støtte
1. Med henblik på artikel 10, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013 fastsætter medlemsstaten som led i programmet den støtte, som skal kompensere for områdets fjerne beliggenhed, status som øsamfund eller beliggenhed i den yderste periferi, under hensyntagen til følgende:
a)
hvad angår de særlige ekstraomkostninger ved transport, den mellemliggende omladning ved levering af varer til de pågældende fjernområder
b)
hvad angår de særlige ekstraomkostninger i forbindelse med lokal forarbejdning, markedets beskedne størrelse, nødvendigheden af at sikre varetilførslerne og de særlige kvalitetskrav, der må stilles til varer, som skal bruges i de pågældende fjernområder.
Artikel 5
Støttelicens og betaling
1. Støtten udbetales mod forelæggelse af en fuldt udnyttet licens (i det følgende benævnt »støttelicens«).
Forelæggelsen af støttelicensen for de udbetalende myndigheder gælder som støtteansøgning. Undtagen i tilfælde af force majeure eller udsædvanlige vejrforhold forelægges støttelicensen senest 30 dage efter dagen for afskrivningen på støttelicensen. Hvis denne frist overskrides, reduceres støttebeløbet med 5 % for hver dag, fristen overskrides.
Støtten udbetales af de kompetente myndigheder senest 90 dage efter dagen for indgivelse af den udnyttede licens, undtagen:
a)
i tilfælde af force majeure eller udsædvanlige vejrforhold
b)
hvis der er indledt en administrativ undersøgelse af støttens berettigelse; i så fald finder udbetalingen først sted, når retten til støtten er fastslået.
2. Støttelicensen udformes efter det forlæg til importlicensblanket, der er vist i bilag I til forordning (EF) nr. 376/2008.
Artikel 7, stk. 5, artikel 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 og 35-40 i forordning (EF) nr. 376/2008 anvendes med de fornødne ændringer, jf. dog bestemmelserne i nærværende forordning.
3. En af de angivelser, der er nævnt i bilag I, del E, trykkes eller stemples i licensens øverste venstre rubrik.
Rubrik 7 og 8 i licensen overstreges fuldstændigt.
4. I rubrik 20 på licensansøgningen og på selve støttelicensen anføres en af angivelserne i bilag I, del F, og en af angivelserne i bilag I, del G.
5. Støttelicensen skal i rubrik 12 indeholde angivelse af sidste gyldighedsdag.
6. Som støtte ydes det beløb, der gælder den dag, hvor ansøgningen om støttelicens indgives.
7. Støttelicensen udstedes af de kompetente myndigheder efter ansøgning fra de berørte parter og inden for de mængder, der er fastsat i de foreløbige forsyningsopgørelser.
AFDELING 4
Fælles bestemmelser
Artikel 6
Overførelse af fordelen til den endelige bruger
Med henblik på artikel 13, stk. 1, i forordning (EU) nr. 228/2013 træffer de kompetente myndigheder passende foranstaltninger for at kontrollere, at fordelen faktisk kommer den endelige bruger til gode. De kan i den forbindelse vurdere avancer og priser hos de berørte erhvervsdrivende.
De foranstaltninger, der er nævnt i stk. 1, og navnlig de kontrolpunkter, der anvendes til at afgøre, om støtten er slået igennem, og eventuelle ændringer heraf, meddeles Kommissionen i den årlige gennemførelsesrapport, der er omhandlet i artikel 32, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013.
Artikel 7
Register over erhvervsdrivende
1. For at blive opført i det register, der er omhandlet i artikel 12, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 228/2013, er de erhvervsdrivende forpligtede til:
a)
efter anmodning fra de kompetente myndigheder at give disse alle nødvendige oplysninger om deres handelsvirksomhed, specielt hvad angår priser og avancer
b)
udelukkende at handle i eget navn og for egen regning
c)
at indsende licensansøgninger, der står i rimeligt forhold til deres reelle mulighed for at afsætte de pågældende produkter, idet denne mulighed skal dokumenteres ved hjælp af objektive data
d)
at afholde sig fra enhver handling, der kan skabe kunstig varemangel, eller fra at sælge disponible varer til unormalt lave priser
e)
at dokumentere over for de kompetente myndigheder, at fordelen kommer den endelige bruger til gode ved afsætning af landbrugsprodukterne i det pågældende fjernområde.
2. Erhvervsdrivende, der agter at forsende eller eksportere uforarbejdede, forarbejdede eller emballerede produkter på de betingelser, der er omhandlet i artikel 13, skal ved forelæggelsen af registreringsansøgningen eller på et senere tidspunkt erklære, at de har til hensigt at udøve en sådan aktivitet, og angive, hvor eventuelle emballeringsanlæg er beliggende.
3. En forarbejdningsvirksomhed, der agter at eksportere eller forsende forarbejdede produkter på de betingelser, der er omhandlet i artikel 13 eller 15, skal ved forelæggelsen af registreringsansøgningen eller på et senere tidspunkt erklære, at den har til hensigt at udøve en sådan aktivitet og angive, hvor forarbejdningsanlægget er beliggende, og eventuelt udlevere analytiske lister over de forarbejdede produkter.
Artikel 8
Dokumenter, som de erhvervsdrivende skal forelægge, og licensens gyldighed
1. Medmindre andet følger af artikel 2, stk. 5, artikel 3, stk. 6, artikel 5, stk. 7, og artikel 11 og 12, godkender de kompetente myndigheder importlicensansøgningen, fritagelseslicensansøgningen eller støttelicensansøgningen fra en erhvervsdrivende, hvis den vedrører én forsendelse og er vedlagt originalen eller en bekræftet kopi af købsfakturaen samt originalen eller en bekræftet kopi af følgende dokumenter:
a)
hvis der er tale om en importlicens eller en fritagelseslicens:
i)
konnossementet eller luftfragtbrevet eller det multimodale transportdokument
ii)
oprindelsescertifikatet for tredjelandsprodukter
b)
hvis der er tale om en støttelicens:
i)
T2L-dokumentet eller T2LF-dokumentet på de betingelser, der er fastsat i artikel 315, stk. 1 og 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (8), eller
ii)
et CO-dokument som omhandlet i artikel 786, stk. 2, litra a), og i afsnit II, rubrik 1, i bilag 38 til nævnte forordning.
Ovennævnte dokumenter kan sendes elektronisk. Hvis den myndighed, der foretager kontrollen, ikke har adgang til det it-system, der forvalter og udfærdiger sådanne elektroniske dokumenter, forelægges dokumentet i form af en behørigt bekræftet udskrift.
Købsfakturaen, konnossementet eller luftfragtbrevet udstedes i licensansøgerens navn.
2. Licensens gyldighedsperiode fastsættes efter transporttiden. Gyldighedsperioden kan forlænges af de kompetente myndigheder i særlige tilfælde, hvor alvorlige og uforudsigelige vanskeligheder influerer på transporttiden, men kan dog ikke overstige to måneder regnet fra licensens udstedelsesdato.
Artikel 9
Forelæggelse af licenser og frembydelse af varer
1. For produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, skal importlicensen, fritagelseslicensen og støttelicensen forelægges toldmyndighederne til behandling senest femten arbejdsdage efter den dag, der blev givet tilladelse til losning af varerne. De kompetente myndigheder kan afkorte denne maksimumsfrist.
For produkter, der har været genstand for aktiv forædling eller oplagt på toldoplag på Azorerne, Madeira eller De Kanariske Øer, og som senere er overgået til fri omsætning dér, løber maksimumsfristen på femten dage fra den dag, der er ansøgt om de licenser, som er nævnt i første afsnit.
2. Varerne frembydes som bulkvarer eller i separate dele svarende til de forelagte licenser.
Licenserne kan ved toldbehandling kun anvendes i forbindelse med en enkelt transaktion.
Artikel 10
Produktkvalitet
Senest når produkterne afsættes første gang, undersøges det i overensstemmelse med de normer og sædvaner, der gælder i Unionen, om de opfylder kravene i artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 228/2013.
Konstateres det, at et produkt ikke opfylder kravene i artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 228/2013, ophører det med at være omfattet af den særlige forsyningsordning, og en tilsvarende mængde genopføres på den foreløbige forsyningsopgørelse. Hvis der er ydet støtte i henhold til artikel 5, betales støtten tilbage. I tilfælde af import i henhold til nærværende forordnings artikel 2 eller 3, betales importtolden, medmindre det dokumenteres, at produkterne er blevet reeksporteret eller destrueret.
Artikel 11
Betydelig stigning i antallet af licensansøgninger
1. Fremgår det af oversigten over gennemførelsen af en foreløbig forsyningsopgørelse, at der for et bestemt produkt er en betydelig stigning i antallet af ansøgninger om importlicens, fritagelseslicens eller støttelicens, og indebærer stigningen en risiko for, at et eller flere af målene for den særlige forsyningsordning ikke nås, træffer medlemsstaten efter at have hørt de berørte myndigheder og under hensyntagen til de disponible mængder og behovene i de vigtigste sektorer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at det pågældende fjernområde får forsyninger af uundværlige produkter.
2. Hvis medlemsstaterne efter at have hørt de berørte myndigheder beslutter at begrænse udstedelsen af licenser, nedsætter de kompetente myndigheder mængderne i alle ansøgninger, der er til behandling, med samme procentsats.
Artikel 12
Fastsættelse af en maksimumsmængde pr. licensansøgning
De kompetente myndigheder kan fastsætte en maksimumsmængde pr. licensansøgning, hvis det er absolut nødvendigt for at undgå markedsforstyrrelser i de pågældende fjernområder eller transaktioner i spekulationsøjemed, der kan hindre den særlige forsyningsordning i at fungere korrekt.
De kompetente myndigheder underretter omgående Kommissionen om de tilfælde, hvor denne artikel er blevet anvendt.
De meddelelser, der er nævnt i denne artikel, sendes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
AFDELING 5
Eksport og forsendelse
Artikel 13
Betingelser for eksport og forsendelse
1. Eksport eller forsendelse af uforarbejdede produkter, der har været omfattet af den særlige forsyningsordning, eller af emballerede eller forarbejdede produkter, der indeholder produkter, som har været omfattet af den særlige forsyningsordning, sker på de betingelser, der er fastsat i stk. 2-6.
2. For produkter, der eksporteres, skal rubrik 44 på udførselsangivelsen indeholde en af angivelserne i bilag I, del H.
3. Produktmængder, som er blevet fritaget for importtold, og som eksporteres, skal genopføres på den foreløbige forsyningsopgørelse.
Der kan ikke ydes eksportrestitutioner for disse produkter.
4. Produktmængder, som er blevet fritaget for importtold, og som forsendes, skal genopføres på den foreløbige forsyningsopgørelse, og afsenderen skal senest ved afsendelsen betale de erga omnes-importafgifter, der var gældende på importdatoen.
Disse produkter afsendes først, når den betaling, der er nævnt i første afsnit, har fundet sted.
Hvis det er umuligt at fastslå importdatoen, betragtes produkterne som importeret den dag i seksmånedersperioden forud for forsendelsesdatoen, hvor erga omnes-importafgifterne var højest.
5. Produktmængder, hvortil der er ydet støtte, og som eksporteres eller forsendes, genopføres på den foreløbige forsyningsopgørelse, og eksportøren eller afsenderen betaler støtten tilbage senest ved eksporten eller forsendelsen.
Disse produkter forsendes eller eksporteres først, når den tilbagebetaling, der er nævnt i første afsnit, har fundet sted.
Hvis det er umuligt at fastslå, hvilken støtte der er ydet, anses produkterne for at have fået tildelt den højeste støtte, som Unionen har fastsat for disse produkter i seksmånedersperioden forud for indgivelsen af ansøgningen om eksport eller forsendelse.
Der kan ydes eksportrestitution for sådanne produkter, forudsat at kriterierne for at yde en sådan støtte er opfyldt.
6. De kompetente myndigheder giver kun tilladelse til eksport eller forsendelse af andre forarbejdede produkter end dem, der er nævnt i stk. 3, 4 og 5 i denne artikel og i artikel 15, hvis eksportøren attesterer, at de pågældende produkter ikke har været omfattet af den særlige forsyningsordning.
De kompetente myndigheder giver kun tilladelse til reeksport eller videreforsendelse af andre uforarbejdede eller emballerede produkter end dem, der er nævnt i stk. 3, 4 og 5 i denne artikel, hvis eksportøren attesterer, at de pågældende produkter ikke har været omfattet af den særlige forsyningsordning.
De kompetente myndigheder udfører den nødvendige kontrol for at sikre, at de attester, der er nævnt i første og andet afsnit, er korrekte, og kræver eventuelt den indrømmede fordel tilbagebetalt.
Artikel 14
Eksportlicens og stærkt stigende eksport
1. Ved eksport af følgende produkter kræves der ingen eksportlicens:
a)
de produkter, der er nævnt i artikel 13, stk. 3
b)
de produkter, der er nævnt i artikel 13, stk. 5, og som ikke opfylder betingelserne for tildeling af eksportrestitutioner.
2. Er der risiko for, at de regelmæssige forsyninger til fjernområderne bringes i fare på grund af stærkt stigende eksport af de produkter, der er nævnt i artikel 13, stk. 1, kan de kompetente myndigheder indføre kvantitative begrænsninger for at sikre, at de primære behov i de berørte sektorer dækkes. Sådanne kvantitative begrænsninger skal foretages uden forskelsbehandling.
Artikel 15
Traditionel eksport, eksport som led i regional samhandel og traditionel forsendelse af forarbejdede produkter
1. Hvis en forarbejdningsvirksomhed i henhold til artikel 7, stk. 3, har erklæret, at den som led i traditionel og regional samhandel agter at eksportere eller som led i traditionel samhandel, jf. artikel 14, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013, agter at forsende forarbejdede produkter, der indeholder råvarer, som har været omfattet af den særlige forsyningsordning, kan den gøre dette inden for de årlige produktmængder, der er angivet i nærværende forordnings bilag II til V. De kompetente myndigheder udsteder de nødvendige tilladelser på en sådan måde, at det sikres, at transaktionerne ikke overstiger disse årlige mængder.
Den liste over lande, der er omhandlet i artikel 14, stk. 3, i forordning (EU) nr. 228/2013, er opstillet i bilag VI til nærværende forordning.
Ved eksport som led i regional samhandel skal eksportøren forelægge de dokumenter, der er nævnt i artikel 17 i forordning (EF) nr. 612/2009, for de kompetente myndigheder inden for de frister, der er fastsat i artikel 46 i samme forordning. Forelægges dokumenterne ikke inden for disse frister, kræver de kompetente myndigheder den fordel, der er ydet under den særlige forsyningsordning, tilbagebetalt.
2. Ved eksport af de produkter, der er omhandlet i denne artikel, kræves der ingen eksportlicens.
3. Ved eksport af produkter, der er omhandlet i denne artikel, skal rubrik 44 på udførselsangivelsen indeholde en af angivelserne i bilag I, del I.
AFDELING 6
Forvaltning, kontrol og overvågning
Artikel 16
Kontrol
1. Den administrative kontrol ved import, indførsel, eksport og forsendelse af landbrugsprodukter skal være udtømmende og omfatte krydskontrol med de dokumenter, der er nævnt i artikel 8, stk. 1.
2. Den fysiske kontrol ved import, indførsel, eksport og forsendelse af landbrugsprodukter, som foretages i det pågældende fjernområde, skal omfatte et repræsentativt udsnit på mindst 5 % af de licenser, der forelægges efter artikel 9.
Kommissionens forordning (EF) nr. 1276/2008 (9) anvendes på denne fysiske kontrol med de fornødne ændringer.
Under særlige omstændigheder kan Kommissionen anmode om, at der anvendes andre kontrolprocentsatser.
Artikel 17
Nationale forvaltnings- og overvågningsbestemmelser
De kompetente myndigheder vedtager de supplerende bestemmelser, der er nødvendige for forvaltning og realtidsovervågning af den særlige forsyningsordning.
De underretter på anmodning fra Kommissionen denne om de foranstaltninger, de gennemfører i henhold til stk. 1.
KAPITEL II
FORANSTALTNINGER TIL FORDEL FOR DEN LOKALE LANDBRUGSPRODUKTION
AFDELING 1
Støtteansøgninger
Artikel 18
Indgivelse af ansøgninger
Støtteansøgningerne for et kalenderår indgives til det kontor, som medlemsstatens kompetente myndigheder har udpeget, i overensstemmelse med de modeller, som sidstnævnte har udarbejdet, og inden for tidsfrister, de har fastsat. Disse frister fastsættes, således at der er tid til den nødvendige kontrol på stedet, og strækker sig ikke ud over den 28. februar i det efterfølgende kalenderår.
Artikel 19
Korrektion af åbenlyse fejl
En støtteansøgning kan korrigeres på et hvilket som helst tidspunkt efter indgivelsen, hvis den kompetente myndighed finder en åbenlys fejl.
Artikel 20
Forsinket indsendelse af ansøgninger
Indsendes en støtteansøgning efter den frist, der er fastsat i henhold til artikel 18, nedsættes de beløb, som støtteansøgeren ville have haft ret til, hvis ansøgningen var blevet indsendt rettidigt, med 1 % for hver arbejdsdags forsinkelse, undtagen hvis der er tale om force majeure eller udsædvanlige omstændigheder. Er forsinkelsen på over 25 kalenderdage, afvises ansøgningen.
Artikel 21
Tilbagetrækning af støtteansøgninger
1. En støtteansøgning kan på et hvilket som helst tidspunkt trækkes helt eller delvist tilbage.
Hvis de kompetente myndigheder allerede har underrettet støtteansøgeren om uregelmæssigheder i støtteansøgningen, eller hvis de har meddelt støtteansøgeren, at de har til hensigt at foretage kontrol på stedet, og der ved kontrollen konstateres uregelmæssigheder, kan de dele af støtteansøgningen, som uregelmæssighederne vedrører, dog ikke trækkes tilbage.
2. Tilbagetrækning i henhold til stk. 1 sætter ansøgeren i samme situation som før indsendelsen af støtteansøgningen eller den pågældende del af støtteansøgningen.
AFDELING 2
Kontrol
Artikel 22
Generelle principper
Der føres kontrol ved hjælp af administrativ kontrol og kontrol på stedet.
Den administrative kontrol skal være grundig og omfatte krydskontrol med bl.a. data fra det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, der er omhandlet i afsnit V, kapitel II, afsnit VI, kapitel II, artikel 47 og 61 og artikel 102, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 (10).
På grundlag af en risikoanalyse, jf. artikel 24, stk. 1, i nærværende forordning, foretager de kompetente myndigheder stikprøvekontrol på stedet af mindst 5 % af støtteansøgningerne. Stikprøven skal desuden repræsentere mindst 5 % af den udbetalte støtte.
I alle tilfælde, hvor det er hensigtsmæssigt, gør medlemsstaterne brug af det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem.
Artikel 23
Kontrol på stedet
1. Kontrol på stedet foretages uanmeldt. Der kan dog gives et varsel, som begrænses til det absolutte minimum, forudsat at formålet med kontrollen ikke bringes i fare. Undtagen i behørigt begrundede tilfælde må et sådant varsel højst gives 48 timer i forvejen.
2. Hvor det er relevant, gennemføres den kontrol på stedet, der er foreskrevet i denne afdeling, i forbindelse med eventuelle andre kontroller, der er foreskrevet i EU-lovgivningen.
3. Hvis ansøgeren eller dennes repræsentant forhindrer gennemførelsen af kontrollen på stedet, afvises den eller de pågældende støtteansøgninger.
Artikel 24
Udvælgelse af støtteansøgere til kontrol på stedet
1. De kompetente myndigheder udvælger de støtteansøgere, hos hvem der skal foretages kontrol på stedet, på grundlag af en risikoanalyse og en metode, der sikrer, at de udvalgte ansøgninger er repræsentative for de støtteansøgninger, der er indsendt. Ved risikoanalysen tages der hensyn til følgende:
a)
støttens størrelse
b)
antallet af marker, det areal og antallet af dyr, som er omfattet af en støtteansøgning, eller den mængde, der er produceret, transporteret, forarbejdet eller afsat
c)
ændringer i forhold til det foregående år
d)
kontrolresultaterne fra de foregående år
e)
andre parametre, som medlemsstaterne fastlægger.
For at sikre en sådan repræsentativitet udvælger medlemsstaterne tilfældigt mellem 20 % og 25 % af det antal støtteansøgere, hos hvem der som et minimum skal foretages kontrol på stedet.
2. De kompetente myndigheder noterer de grunde, der har ført til, at en given ansøger er blevet udvalgt til kontrol på stedet. Den kontrollant, der foretager kontrollen på stedet, informeres om begrundelserne, før kontrollen påbegyndes.
Artikel 25
Kontrolrapport
1. For hver kontrol på stedet skal der udfærdiges en kontrolrapport, som nøjagtigt beskriver de nærmere enkeltheder vedrørende den foretagne kontrol. I rapporten anføres bl.a.:
a)
den støtteordning og de støtteansøgninger, der er kontrolleret
b)
de tilstedeværende personer
c)
de kontrollerede marker, de opmålte marker, opmålingsresultaterne for hver opmålt mark og den anvendte opmålingsmetode
d)
antallet og arten af de forefundne dyr og eventuelt de øremærkenumre og angivelser i listerne og i den elektroniske database for kvæg og bevisdokumenter, der er kontrolleret, samt resultaterne af kontrollen og eventuelle særlige bemærkninger vedrørende bestemte dyr og/eller deres identifikationskode
e)
de producerede, transporterede, forarbejdede og afsatte mængder, der er kontrolleret
f)
angivelse af, hvorvidt ansøgeren havde fået et varsel om kontrolbesøget, og i givet fald hvor lang tid i forvejen
g)
alle andre gennemførte kontrolforanstaltninger.
2. Støtteansøgeren eller dennes repræsentant skal have mulighed for at underskrive rapporten, så han kan bekræfte sin tilstedeværelse ved kontrollen og fremsætte sine bemærkninger. Hvis der konstateres uregelmæssigheder, udleveres der en kopi af kontrolrapporten til støtteansøgeren.
Hvis kontrollen på stedet foretages ved telemåling, kan medlemsstaterne beslutte ikke at give støtteansøgeren eller dennes repræsentant mulighed for at underskrive kontrolrapporten, hvis der ikke konstateres uregelmæssigheder ved telemålingskontrollen.
AFDELING 3
Nedsættelser, udelukkelser og uretmæssige betalinger
Artikel 26
Nedsættelser og udelukkelser
Afviger de oplysninger, der er meddelt i forbindelse med støtteansøgningerne, fra de forhold, der konstateres ved den kontrol, der er fastsat i afdeling 2, nedsætter medlemsstaten støtten eller udelukker retten til den. Nedsættelserne og udelukkelserne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
Artikel 27
Undtagelser vedrørende nedsættelser og udelukkelser
1. De nedsættelser og udelukkelser, der er fastsat krav om i artikel 26, finder ikke anvendelse, hvis støttemodtageren har indgivet sagligt korrekte oplysninger eller på anden måde kan godtgøre, at han ikke har begået nogen fejl.
2. Nedsættelserne og udelukkelserne finder ikke anvendelse på de dele af støtteansøgningen, for hvilke støtteansøgeren skriftligt har underrettet de kompetente myndigheder om, at ansøgningen er urigtig, eller at den er blevet urigtig efter indsendelsen, forudsat at de kompetente myndigheder ikke allerede har meddelt støtteansøgeren, at de har til hensigt at foretage en kontrol på stedet, eller om, at der er uregelmæssigheder i ansøgningen.
På grundlag af støtteansøgerens oplysninger, som omhandlet i første afsnit, korrigeres støtteansøgningen, så den stemmer overens med de faktiske forhold.
Artikel 28
Inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb og sanktioner
1. I tilfælde af uretmæssigt udbetalte beløb anvendes artikel 80 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1122/2009 (11) med de fornødne ændringer.
2. Skyldes de uretmæssigt udbetalte beløb urigtige erklæringer, urigtige dokumenter eller alvorlig forsømmelse fra støtteansøgerens side, anvendes der desuden en sanktion, der svarer til det uretmæssigt udbetalte beløb, forhøjet med en rente, som beregnes i henhold til artikel 80, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1122/2009.
Artikel 29
Force majeure og usædvanlige omstændigheder
I tilfælde af force majeure eller usædvanlige omstændigheder som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1306/2013 anvendes artikel 75 i forordning (EF) nr. 1122/2009 med de fornødne ændringer.
KAPITEL III
LEDSAGEFORANSTALTNINGER
AFDELING 1
Logo
Artikel 30
Kontrol af betingelserne for anvendelsen af logoet
De kompetente myndigheder kontrollerer regelmæssigt, at de godkendte erhvervsdrivende opfylder de betingelser for anvendelsen af logoet som omhandlet i artikel 5 i den delegerede forordning (EU) nr. 179/2014 og de forpligtelser, der er fastsat i samme delegerede forordnings artikel 6, stk. 4.
De kompetente myndigheder kan uddelegere kontrollen til kompetente uvildige organer, som har den fornødne kompetence. I så fald aflægger disse organer med jævne mellemrum rapport til de kompetente myndigheder om gennemførelsen af deres kontrolopgaver.
Artikel 31
Misbrug af og reklame for logoet
Medlemsstaterne anvender de relevante nationale bestemmelser for at forhindre eller om nødvendigt straffe misbrug af logoet eller træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik herpå. På anmodning fra Kommissionen meddeler de Kommissionen de gældende foranstaltninger på dette område.
Medlemsstaterne sørger for, at der bliver gjort behørig reklame for logoet og for de produkter, som det kan anvendes til.
Artikel 32
Nationale foranstaltninger
1. De kompetente myndigheder vedtager de supplerende administrative foranstaltninger, der er nødvendige for at forvalte ordningen for logoet. Foranstaltningerne kan bl.a. bestå i, at der opkræves et gebyr hos de godkendte erhvervsdrivende til dækning af udgifterne til trykning af logoet og administrations- og kontrolomkostningerne.
2. På anmodning fra Kommissionen underretter de kompetente myndigheder Kommissionen om, hvilke tjenestegrene eller eventuelt organer, der er ansvarlige for den godkendelse, der er omhandlet i artikel 6, stk. 3, i den delegerede forordning (EU) nr. 179/2014, og for udførelsen af de kontrolopgaver, der er fastsat krav om i denne afdeling, samt om de supplerende foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1.
3. De kompetente myndigheder underretter Kommissionen om hver enkelt godkendelse af retten til at anvende logoet med oplysning om producentens navn og hovedsæde, og hvilke produkter der er tale om, samt den periode, som godkendelsen er indrømmet for.
De meddelelser, der er nævnt i dette stykke, sendes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
AFDELING 2
Animalske produkter
Artikel 33
Husdyrbrug
1. Importen af ungtyre, der har oprindelse i tredjelande, og som henhører under KN-kode 0102 29 05, 0102 29 29 eller 0102 29 49 og skal opfedes og forbruges i de franske oversøiske departementer eller på Madeira, pålægges ikke told, før bestanden af lokale ungtyre er tilstrækkeligt stor til sikre, at den lokale oksekødsproduktion bliver videreført og udviklet.
2. For at være berettiget til den fritagelse, der er fastsat i stk. 1, skal importøren eller ansøgeren dokumentere, at han opfylder de betingelser, der er fastsat i artikel 8 i den delegerede forordning (EU) nr. 179/2014 ved at fremlægge:
a)
en skriftlig erklæring - ved dyrenes ankomst til de franske oversøiske departementer eller Madeira - om, at kreaturerne dér er bestemt til opfedning i mindst 120 dage regnet fra deres faktiske ankomstdag, og at de efterfølgende er bestemt til forbrug samme sted
b)
en skriftlig forpligtelse - ved dyrenes ankomst - til senest en måned efter deres ankomst at meddele de kompetente myndigheder, på hvilken bedrift eller hvilke bedrifter dyrene skal opfedes.
AFDELING 3
Import af tobak til de kanariske øer
Artikel 34
Toldfritagelse for tobak
1. Den årlige periode til beregning af den maksimale årlige mængde tobak, som kan fritages for told ved direkte import til De Kanariske Øer som omhandlet i artikel 29, stk. 1, i forordning (EU) nr. 228/2013, løber fra den 1. januar til den 31. december i et og samme år.
2. De mængder råtobak og halvbearbejdet tobak, der er nævnt i artikel 29, stk. 1, i forordning (EU) nr. 228/2013, omregnes til strippet råtobak ved hjælp af de ækvivalenskoefficienter, der er fastsat i bilag VII til nærværende forordning.
Artikel 35
Betingelser for fritagelse
1. Ved import af de produkter, der er anført i bilag VII, fremlægges der en fritagelseslicens. I rubrik 20 på licensansøgningen og selve licensen anføres en af angivelserne i bilag I, del J.
Medmindre andet er fastsat i denne forordning anvendes artikel 3, 7 - 10, 12 og 16 i denne forordning, artikel 1 i den delegerede forordning (EU) nr. 179/2014 og artikel 12, stk. 2, og artikel 18 i forordning (EU) nr. 228/2013 med de fornødne ændringer.
2. De kompetente myndigheder sørger for, at de produkter, der er anført i bilag VII, anvendes i henhold de EU-bestemmelser, der er fastsat på dette område, særlig artikel 291 - 300 i forordning (EØF) nr. 2454/93.
KAPITEL IV
ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 36
Udbetaling af støtte
Når de har kontrolleret støtteansøgningerne og de relevante støttedokumenter og beregnet størrelsen af den støtte, der skal ydes i henhold til de POSEI-programmer, der er omhandlet i kapitel II i forordning (EU) nr. 228/2013, udbetaler de kompetente myndigheder støtten for et kalenderår som følger:
a)
i årets løb, hvis der er tale om den særlige forsyningsordning, foranstaltningen vedrørende import og levering af levende dyr og de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 9 i den delegerede forordning (EU) nr. 179/2014
b)
i henhold til artikel 75 i forordning (EU) nr. 1306/2013, hvis der er tale om direkte betalinger
c)
fra den 16. oktober i det igangværende år til den 30. juni det følgende år, hvis der er tale om andre betalinger.
Artikel 37
Resultatindikatorer
Hvert år sender medlemsstaterne som et minimum Kommissionen oplysninger for hvert enkelt fjernområde vedrørende de resultatindikatorer, der er fastsat i bilag VIII.
Oplysningerne meddeles i forbindelse med den årlige gennemførelsesrapport, der er omhandlet i artikel 32, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013.
Artikel 38
Meddelelser
1. I forbindelse med den særlige forsyningsordning sender de kompetente myndigheder senest den sidste dag i den måned, der følger udgangen af hvert kvartal, Kommissionen følgende oplysninger for hvert produkt, hver KN-kode og, hvis det er relevant, for hver enkelt destination, der foreligger den pågældende dag, om transaktioner i de foregående måneder vedrørende forsyningsbalancen for referencekalenderåret:
a)
de mængder, der er importeret fra tredjelande, og dem, der er leveret fra Unionen
b)
støttens størrelse og de udgifter, der reelt er afholdt for hvert produkt og, hvis det er relevant, for hver enkelt destination
c)
de mængder, for hvilke licenserne ikke er blevet udnyttet, fordelt på licenstyper
d)
de mængder, der eventuelt er reeksporteret eller videreforsendt i henhold til artikel 13, og støtten pr. enhed og den samlede støtte, der er tilbagebetalt
e)
de mængder, der eventuelt er reeksporteret eller videreforsendt efter forarbejdning i henhold til artikel 15
f)
overførsler inden for den samlede mængde for en produktkategori og ændringer af de foreløbige forsyningsopgørelser i løbet af perioden
g)
den disponible saldo og udnyttelsesgraden.
De oplysninger, der kræves i henhold til første afsnit, gives på grundlag af de udnyttede licenser. De endelige oplysninger vedrørende forsyningsbalancen for hvert kalenderår meddeles Kommissionen senest den 31. maj det følgende år.
2. Hvad angår støtte til lokal produktion giver medlemsstaterne Kommissionen oplysning om følgende:
a)
senest den 30. april hvert år de støtteansøgninger, der er modtaget for det foregående kalenderår, og de beløb, det drejer sig om
b)
senest den 31. juli hvert år de støtteansøgninger, der er fundet støtteberettigede for det foregående kalenderår, og de beløb, det drejer sig om.
3. De meddelelser, der er nævnt i denne artikel, sendes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
4. De meddelelser, der er omhandlet i artikel 23, stk. 3, og artikel 32, stk. 1, i forordning (EU) nr. 228/2013, sendes ligeledes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
Artikel 39
Rapport
1. Den rapport, der er omhandlet i artikel 32, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013, skal bl.a. omfatte:
a)
oplysninger om eventuelle vigtige ændringer i de socioøkonomiske forhold og i landbruget
b)
en sammenfatning af de disponible fysiske og finansielle data om gennemførelsen af de enkelte foranstaltninger, ledsaget af en analyse af disse data og om fornødent en præsentation og analyse af den sektor, som foranstaltningen vedrører
c)
en status over gennemførelsen af foranstaltninger og prioriterede opgaver i forhold til de opstillede generelle og specifikke mål på tidspunktet for fremlæggelsen af rapporten, idet der anvendes kvantificerede indikatorer
d)
en kort redegørelse for eventuelle større problemer i forbindelse med forvaltningen og gennemførelsen af foranstaltningerne
e)
en gennemgang af resultaterne af alle disse foranstaltninger under hensyntagen til samspillet mellem dem
f)
for den særlige forsyningsordnings vedkommende:
i)
oplysninger om og en analyse af prisudviklingen og af, om den indrømmede fordel er kommet de endelige brugere til gode, og af de foranstaltninger, der er truffet, og den kontrol, der er gennemført i henhold til denne forordnings artikel 6 for at sikre, at fordelen er kommet den endelige forbruger til gode
ii)
en analyse af, om støtten under hensyntagen til andre former for støtte står i forhold til ekstraomkostningerne ved levering til fjernområderne og priserne ved eksport til tredjelande og, når det drejer sig om produkter til forarbejdning eller rå- og hjælpestoffer til landbruget, ekstraomkostningerne som følge af fjernområdernes status som øsamfund eller beliggenhed i den yderste periferi
g)
oplysning om, i hvilket omfang målene for programmets foranstaltninger er nået, målt ved hjælp af objektive indikatorer
h)
oplysninger om den årlige forsyningsopgørelse for det pågældende område med vægt på bl.a. forbruget, udviklingen i dyrebestanden, produktionen og handelen
i)
oplysninger om de beløb, der rent faktisk er ydet med henblik på gennemførelse af programmets foranstaltninger på grundlag af de kriterier, medlemsstaterne har fastsat, f.eks. oplysninger om antallet af støtteberettigede producenter, antallet af dyr, der er ydet støtte for, støtteberettigede arealer, eller antallet af berørte bedrifter
j)
oplysninger om den finansielle gennemførelse af hver programforanstaltning
k)
statistiske oplysninger om den kontrol, de kompetente myndigheder har gennemført, og om eventuelle sanktioner
l)
medlemsstatens kommentarer vedrørende programmets gennemførelse.
m)
de årlige oplysninger om de resultatindikatorer, der er omhandlet i denne forordnings artikel 37.
2. Den rapport, der er nævnt i stk. 1, indgives i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
Artikel 40
Ændring af programmer
1. Ændringer af de enkelte POSEI-programmer forelægges Kommissionen til godkendelse og begrundes behørigt, idet der fremsendes følgende oplysninger:
a)
årsagerne til eventuelle gennemførelsesvanskeligheder, som kan nødvendiggøre en ændring af programmet
b)
ændringens forventede virkninger
c)
følgerne for finansieringen og for kontrollen af, at forpligtelserne overholdes.
Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder, må medlemsstaterne højst forelægge forslag til programændringer én gang pr. kalenderår og pr. program. Forslagene til ændring skal være Kommissionen i hænde senest den 30. september hvert år.
Hvis Kommissionen ikke gør indsigelse mod de foreslåede ændringer, anvendes ændringerne fra den 1. januar året efter, at der er givet meddelelse om dem.
En ændring kan dog anvendes tidligere, hvis Kommissionen inden udløbet af den frist, der er nævnt i tredje afsnit, skriftligt underretter medlemsstaten om, at den meddelte ændring er i overensstemmelse med EU-retten.
Hvis den meddelte ændring ikke er i overensstemmelse med EU-retten, underretter Kommissionen medlemsstaten før den dato, der er omhandlet i tredje afsnit, om at den meddelte ændring først anvendes, når Kommissionen har modtaget en ændring, der kan betragtes som forskriftsmæssig.
2. Uanset stk. 1 behandler Kommissionen følgende forslag til ændring fra medlemsstaterne særskilt og træffer efter proceduren i artikel 34, stk. 2, i forordning (EU) nr. 228/2013 senest fire måneder efter deres forelæggelse afgørelse om, hvorvidt de kan godkendes:
a)
tilføjelse af et nyt fjernområde
b)
indførelse i det overordnede program af nye produktgrupper, som der skal ydes støtte for inden for rammerne af den særlige forsyningsordning, eller nye foranstaltninger til støtte for den lokale landbrugsproduktion, og
c)
forhøjelse af den støtte pr. enhed, der allerede er godkendt for hver gældende foranstaltning med over 50 % af det beløb, der gælder på tidspunktet for forelæggelsen af forslaget til ændring.
Uden at dette berører proceduren i stk. 1, kan medlemsstaterne forelægge deres forslag til programændringer som omhandlet i dette stykke én gang pr. kalenderår og pr. program. De forslag til programændringer, der er omhandlet i dette stykke, skal være Kommissionen i hænde senest den 31. juli året før, de anvendes.
Ændringer, der er godkendt efter denne procedure, anvendes fra den 1. januar året efter forelæggelsen af forslaget til programændring eller fra den dato, der udtrykkeligt er nævnt i afgørelsen om godkendelse.
3. Medlemsstaterne kan foretage følgende ændringer uden at følge proceduren i stk. 1, forudsat at ændringerne meddeles Kommissionen:
a)
i de foreløbige forsyningsopgørelser kan den individuelle støttesats ændres med højst 20 %, eller der kan foretages ændringer i mængderne af de produkter, der indgår i forsyningsopgørelsen, og dermed det samlede beløb, der ydes i støtte for hver produktlinje
b)
det gælder for alle foranstaltninger, at den finansielle tildeling til de enkelte foranstaltninger kan ændres med højst 20 %, dog med forbehold af de finansielle lofter, der er fastsat i artikel 30 i forordning (EU) nr. 228/2013, og under forudsætning af, at sådanne ændringer meddeles senest den 30. april året efter det kalenderår, som den ændrede finansielle tildeling vedrører, og
c)
der kan foretages ændringer som følge af ændring af de koder og beskrivelser, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (12), og som anvendes til at identificere de produkter, der udbetales støtte for, forudsat at disse ændringer ikke ændrer på selve produktet.
4. De ændringer, der er omhandlet i stk. 3, anvendes først fra den dato, hvor Kommissionen får meddelelse herom. De skal være behørigt forklaret og begrundet og må kun gennemføres en gang om året undtagen i følgende tilfælde:
a)
force majeure eller usædvanlige omstændigheder
b)
ændring af mængderne af de produkter, der er omfattet af forsyningsordningen
c)
ændringer som følge af ændring af de koder og beskrivelser, der er fastsat I forordning (EØF) nr. 2658/87.
5. I denne artikel forstås ved:
a) »foranstaltning«: gruppering af de støtteordninger og tiltag, der er nødvendige for at realisere en eller flere af programmets mål, og som udgør en budgetpost, der er tildelt finansielle midler i den finansieringsoversigt, der er omhandlet i artikel 5, litra a), i forordning (EU) nr. 228/2013
b) »produktgruppe«: alle produkter, hvis to første cifre af KN-koden som fastsat i forordning (EØF) nr. 2658/87 er ens.
6. De meddelelser, der er nævnt i denne artikel, sendes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
Artikel 41
Nedsættelse af forskud
Hvis de oplysninger, som medlemsstaterne sender Kommissionen efter artikel 38 og 39, ikke er fyldestgørende, eller indsendelsesfristen ikke er blevet overholdt, kan Kommissionen foretage en midlertidig skønsmæssig nedsættelse af forskuddene på de konterede landbrugsudgifter, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af de generelle regler om budgetdisciplin.
Artikel 42
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. februar 2014.