РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 17 декември 2014 година
относно признаването на Япония по силата на Директива 2008/106/ЕО по отношение на системите за обучение и освидетелстване на морските лица
(нотифицирано под номер С(2014) 9590)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/935/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2008/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно минималното ниво на обучение на морските лица (1), и по-специално член 19, параграф 3 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Директива 2008/106/ЕО държавите членки могат да вземат решение да потвърдят съответните свидетелства на морските лица, издадени от трети държави, при условие че съответната трета държава е призната в това отношение от Комисията. Посочените трети държави трябва да отговарят на всички изисквания на изменената Конвенция на Международната морска организация (ММО) за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на моряците от 1978 г. (Конвенцията STCW).
(2)
С писмо от 13 май 2005 г. Република Кипър поиска признаването на Япония. Въз основа на посоченото искане Комисията се свърза с японските органи с оглед да извърши оценка на тяхната система за обучение и освидетелстване, за да провери дали Япония отговаря на всички изисквания на Конвенцията STCW и дали са взети подходящите мерки за предотвратяване на измами, свързани със свидетелствата. Беше обяснено, че оценката ще се основава на резултатите от инспекция за установяване на фактите, проведена от експерти на Европейската агенция по морска безопасност. След продължителни дискусии относно правната рамка на Европейския съюз, японските органи приеха с писмо от 8 март 2011 г. мисия за инспекция. След това Комисията извърши оценка на системата за обучение и освидетелстване в Япония, която се основаваше на резултатите от инспекцията, проведена от експерти на Европейската агенция по морска безопасност през февруари 2012 г., и на отговора от 10 януари 2014 г. на японските органи на искане от 25 октомври 2012 г. за доброволен план за корективни действия.
(3)
Оценката не разкри сериозни опасения, макар че установи някои области, на които е нужно да се обърне внимание. По-специално системата от норми за качество на морската администрация и на институциите за морско образование и обучение не обхваща някои процеси. Също така учебните планове и практическото обучение, установени от националните стандарти, не гарантират постигането на някои предписани норми на компетентност за курсовете „Спасяване на човешки живот“ и „Гасене на пожари“.
(4)
Японското законодателство допуска кандидатите за свидетелство да завършат плавателния си стаж на борда на кораби, чийто тонаж или пропулсивна мощност е под граничните стойности, отговарящи на свидетелството, което трябва да бъде издадено, или на борда на риболовни кораби или кораби на бреговата охрана. С цел да се гарантира, че този вид плавателен стаж отговаря на исканото свидетелство и че по време на плавателния стаж е придобита пълната съответна компетентност, администрацията прилага някои критерии за кандидатите, които са завършили 12-месечен плавателен стаж като част от одобрена програма за обучение. Въпреки това въз основа на анализ на документацията, предоставена от японските органи, бе установено, че администрацията не гарантира за кандидатите, които са завършили 36-месечен плавателен стаж, че този вид плавателен стаж отговаря на исканото свидетелство и че през него са били усвоени изцяло съответните знания и умения. Също така се оказа, че администрацията не гарантира, че този вид плавателен стаж отговаря на исканото свидетелство и че през него са били усвоени изцяло съответните знания и умения за потвърждаването на валидността и подновяването на свидетелствата за всички кандидати.
(5)
Накрая, администрацията изисква от кандидатите, които са завършили 12-месечен одобрен плавателен стаж като част от одобрена програма за обучение, да завършат одобрено обучение, за да могат да заявят освидетелстване на оперативно равнище. Изглежда обаче, че администрацията не изисква от кандидатите, които са завършили 36-месечен одобрен плавателен стаж, също да завършат одобрено обучение, за да могат да заявят освидетелстване на оперативно равнище.
(6)
С писмо от 5 юни 2014 г. Комисията прикани японските органи да предоставят необходимите разяснения по въпросите, повдигнати в оценката, подкрепени от съответна документация. На 4 август 2014 г. японските органи представиха своя отговор.
(7)
В отговора си японските органи предоставиха документация, за да докажат, че всички непокрити преди процеси вече са обхванати в система от норми за качество. Също така те са изготвили нови проектозакони и са разширили своите съоръжения, за да обхванат непокритите норми в курсовете „Спасяване на човешки живот“ и „Гасене на пожари“.
(8)
По отношение на проверката от страна на администрацията, че плавателният стаж отговаря на исканото свидетелство и че през него са усвоени изцяло съответните знания и умения от кандидатите, които са завършили 36-месечен плавателен стаж, и тези, които са кандидатствали за потвърждаване на валидността и подновяване на своите свидетелства, японските органи изтъкнаха, че прилагат критерии за освидетелстване, разширяване и потвърждаване на валидността, свързани с големината на кораба, навигационната област и упражняваната компетентност. Прилагането на тези критерии обаче не беше демонстрирано в задоволителна степен от предоставената информация.
(9)
Що се отнася до завършването на одобрено обучение от кандидати за освидетелстване на оперативно равнище, които са завършили 36-месечен плавателен стаж, японските органи заявиха, че те спазват съответните изисквания на Конвенцията STCW. Прилагането на тези критерии обаче не беше демонстрирано в задоволителна степен от предоставената информация.
(10)
Макар че обосновката по отношение на последните две точки не премахна напълно опасенията, изразени в оценката, не се поставя под въпрос цялостното ниво на съответствие на Япония с изискванията на STCW относно обучението и освидетелстването на морските лица.
(11)
Крайният резултат от оценката показва, че Япония отговаря на изискванията на конвенцията STCW, като държавата е предприела подходящи мерки, за да предотвратява измами във връзка със свидетелствата.
(12)
На държавите членки беше предоставен доклад за резултатите от оценката.
(13)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
По смисъла на член 19 от Директива 2008/106/ЕО Япония се признава по отношение на системите за обучение и освидетелстване на морските лица.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2014 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 17. december 2014
om anerkendelse af Japan i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF for så vidt angår ordningerne for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende
(meddelt under nummer C(2014) 9590)
(EØS-relevant tekst)
(2014/935/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF af 19. november 2008 om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv (1), særlig artikel 19, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
En medlemsstat kan i henhold til direktiv 2008/106/EF beslutte at påtegne beviser for søfarende, der er udstedt af tredjelande, forudsat at det pågældende tredjeland er anerkendt af Kommissionen. Tredjelandene skal opfylde kravene i Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold fra 1978 (STCW-konventionen) med efterfølgende ændringer.
(2)
Republikken Cypern anmodede ved brev af 13. maj 2005 om, at Japan anerkendes. Kommissionen har efter denne anmodning kontaktet de japanske myndigheder med henblik på at foretage en vurdering af ordningerne for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser i Japan for at kunne fastslå, om Japan overholder alle kravene i STCW-konventionen, og om der er truffet passende forholdsregler til at forebygge svig i forbindelse med kvalifikationsbeviser. Det blev forklaret, at vurderingen ville bygge på et informationskontrolbesøg foretaget af eksperter fra Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed. Efter langvarige drøftelser af EU's retlige rammer accepterede de japanske myndigheder i brev af 8. marts 2011 et kontrolbesøg. Kommissionen gik herefter videre med vurderingen af Japans ordninger for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser på grundlag af et informationskontrolbesøg foretaget af eksperter fra Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed i februar 2012 og de japanske myndigheders svar den 10. januar 2014 på en anmodning af 25. oktober 2012 om en frivillig handlingsplan med korrigerende foranstaltninger.
(3)
Vurderingen gav ikke anledning til alvorlige bekymringer, men der blev identificeret nogle områder, hvor der skulle sættes ind. Der var navnlig nogle processer, som ikke var omfattet af søfartsmyndighedernes eller søfartsuddannelsesinstitutionernes kvalitetsstandarder. Herudover garanterede læreplanen og den praktiske uddannelse, som var fastlagt efter de nationale standarder, ikke opfyldelsen af de fastsatte kompetencekrav for kurserne »livredning« og »brandbekæmpelse«.
(4)
Den japanske lovgivning gav ansøgere til kvalifikationsbeviser mulighed for at færdiggøre deres tjeneste på skibe, som ikke opfyldte tonnage- og maskinkraftangivelserne på beviset, eller på fiskefartøjer eller kystvagtskibe. For at sikre, at denne type tjeneste var relevant for det ansøgte bevis, og at alle relevante kvalifikationer blev opnået under tjenesten, anvendte søfartsmyndighederne visse kriterier for ansøgere, som havde fuldført 12 måneders tjeneste til søs som led i et godkendt uddannelsesprogram. På grundlag af en analyse af den dokumentation, som de japanske myndigheder har forelagt, lader det dog til, søfartsmyndigheden ikke sikrede, at den pågældende type tjeneste til søs var relevant for det ansøgte bevis, og heller ikke at alle relevante kvalifikationer blev opnået under denne tjeneste, for de ansøgere, som havde fuldført 36 måneders tjeneste til søs. Det ser også ud til, at søfartsmyndigheden ikke sikrede, at den pågældende type tjeneste til søs var relevant for det ansøgte bevis, og heller ikke at alle relevante kvalifikationer blev opnået under denne tjeneste i forbindelse med fornyelse og opgradering af beviser for alle ansøgere.
(5)
Endelig krævede søfartsmyndigheden, at ansøgere, som havde godkendt tjeneste til søs på 12 måneder som led i et godkendt uddannelsesprogram, skulle fuldføre en godkendt uddannelse for at kunne søge om et bevis på operationelt niveau. Søfartsmyndigheden lod dog ikke til at kræve, at ansøgere, som havde fuldført 36 måneders tjeneste til søs, også skulle fuldføre en godkendt uddannelse for at kunne ansøge om et bevis på operationelt niveau.
(6)
Med brev af 5. juni 2014 opfordrede Kommissionen de japanske myndigheder til at forelægge de nødvendige afklaringer af de spørgsmål, der blev rejst i vurderingen, støttet af relevant dokumentation. De japanske myndigheder fremsendte deres svar den 4. august 2014.
(7)
Svaret omfattede dokumentation, som påviser, at alle manglende processer nu er omfattet af et kvalitetsstandardsystem. Der er også lavet udkast til ny lovgivning, og myndighederne har opgraderet deres faciliteter, så de nu opfylder standarderne for kurserne »livredning« og »brandbekæmpelse«.
(8)
Hvad angår myndighedernes kontrol af, at tjenesten til søs er relevant for det ansøgte bevis, og at alle relevante kvalifikationer opnås under denne tjeneste for de ansøgere, der har fuldført 36 måneders tjeneste til søs, og de ansøgere, der har anmodet om fornyelse og opgradering af deres bevis, fremførte de japanske myndigheder, at de anvender kriterier for udstedelse, opgradering og fornyelse af beviser, som vedrører skibets størrelse, sejlområde og den udførte funktion. Anvendelsen af disse kriterier fremgik dog ikke tilstrækkelig tydeligt af de forelagte oplysninger.
(9)
Hvad angår fuldførelsen af en godkendt uddannelse for ansøgere om et bevis på operationelt niveau, som har fuldført 36 måneders tjeneste til søs, fremførte de japanske myndigheder, at de overholder de relevante krav i STCW-konventionen. Overholdelsen fremgik dog ikke tilstrækkelig tydeligt af de forelagte oplysninger.
(10)
Selv om begrundelserne vedrørende de to sidste punkter ikke helt fjerner tvivlen vedrørende de spørgsmål, der rejses i vurderingen, er der ikke nogen tvivl om, at Japan generelt overholder STCW-konventionens krav til uddannelse af og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende.
(11)
Slutresultaterne af vurderingen viser, at Japan opfylder kravene i STCW-konventionen og har truffet passende forholdsregler til at forhindre svig i forbindelse med kvalifikationsbeviser.
(12)
Medlemsstaterne har modtaget en rapport om resultaterne af vurderingen.
(13)
Foranstaltningen i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Japan anerkendes i henhold til artikel 19 i direktiv 2008/106/EF for så vidt angår ordningerne for uddannelse af og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2014.