РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1360/2013 НА СЪВЕТА
от 2 декември 2013 година
за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006, на коефициента, необходим за изчисляване на допълнителен налог за пазарните години 2001/2002 и 2004/2005, както и на сумата, която производителите на захар трябва да платят на продавачите на цвекло поради разликата между максималния размер на налога и размера на налога, дължим за пазарните години 2002/2003, 2003/2004 и 2005/2006
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1260/2001 на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 8, първо тире, член 16, параграф 5 и член 18, параграф 5 от него, Комисията се оправомощава да приеме подробни правила относно основния налог върху производството и налога Б, които подлежат на събиране от притежателите на квоти, действащи в рамките на общата организация на пазарите в сектора на захарта, коефициента за изчисляване на допълнителен налог и възстановяванията на част от налозите от продавачите на цвекло.
(2)
Комисията въведе налозите върху производството за пазарните години 2001/2002 (2), 2002/2003 (3), 2003/2004 (4), 2004/2005 (5) и 2005/2006 (6).
(3)
В член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001 се предвиждаше, когато основен налог върху производството е по-нисък от максималната сума, посочена в член 15, параграф 3, или когато налогът Б, посочен в гореспоменатия член, е по-нисък от максималната сума, посочена в член 15, параграф 4 от същия регламент, при необходимост коригиран в съответствие с член 15, параграф 5, производителите на захар да връщат на продавачите на цвекло 60 % от разликата между максималната сума на съответния налог и налога, който трябва да бъде събран.
(4)
В съответствие с член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 314/2002 на Комисията (7), сумата, която производителите на захар трябва да платят на продавачите на цвекло поради разликата между максималната стойност на основния налог върху производството и налога Б и начисления налог беше определена за пазарните години 2002/2003 (8), 2003/2004 (9) и 2005/2006 (10).
(5)
В рамките на реформата на общата организация на пазарите в сектора на захарта Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета (11) отмени и замени Регламент (ЕО) № 1260/2001, считано от началото на пазарната 2006/2007 година. Регламент (ЕО) № 318/2006, впоследствие отменен и включен в Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (12), замени променливата система за налог върху производството в сектора на захарта за самофинансиране на режима на производствени квоти с нова производствена такса, чиято цел е да допринесе за финансирането на разходите, възникващи в сектора на захарта, в рамките на общата организация на пазара на захар.
(6)
На 8 май 2008 г. в съединени дела C-5/06 и от C-23/06 до C-36/06 Съдът обяви регламенти (ЕО) № 1762/2003 (13) и (ЕО) № 1775/2004 (14) на Комисията за недействителни. В решението си Съдът постанови, че за изчисляването на прогнозираната средна загуба на тон продукт трябва да се вземат предвид количествата захар в изнасяните продукти, независимо от това дали действително са били изплатени възстановявания при износ.
(7)
Също така в съединени дела от C-175/07 до C-184/07, както и в дела C-466/06 и C-200/06, Съдът обяви Регламент (ЕО) № 1686/2005 на Комисията (15) за недействителен.
(8)
С цел да се съобрази с постановленията на Съда Комисията прие Регламент (ЕО) № 1193/2009 (16).
(9)
На 29 септември 2011 г. Общият съд постанови решението си по дело T-4/06, в което посочи, че не е имало подходящо правно основание за прилагане на диференциран коефициент за допълнителния налог в сектора на захарта, и отмени член 2 от Регламент (ЕО) № 1686/2005, изменен с член 3 от Регламент (ЕО) № 1193/2009.
(10)
На 27 септември 2012 г. в съединени дела C-113/10, C-147/10 и C-234/10 Съдът обяви Регламент (ЕО) № 1193/2009 за недействителен, като посочи, че за целите на изчисляването на прогнозираната средна загуба на тон продукт член 15, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1260/2001 следва да бъде тълкуван в смисъл, че общата сума на възстановяванията включва общата сума на ефективно изплатените възстановявания при износ
(11)
Следователно размерът на налозите в сектора на захарта следва да бъде определен на подходящото равнище. За износ, определен в съответствие с член 6, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 314/2002, „средната загуба“ по смисъла на член 15, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1260/2001 следва да се изчисли, като сумата на ефективно изплатените възстановявания се раздели на изнесените количества, независимо от това дали са били изплатени възстановявания. „Излишъкът, който може да се изнесе“ по смисъла на член 15, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 1260/2001, също следва да се изчислява въз основа на общото количество износ, независимо от това дали са били изплатени възстановявания.
(12)
Предвид това, че размерът на налозите за пазарната 2001/2002 година е определен по същия метод, който Съдът обяви за недействителен, налозите върху производството и коефициентът за допълнителния налог за пазарната 2001/2002 година следва също да бъдат съответно коригирани.
(13)
Съгласно решението на Съда коригираният размер на налозите следва да се прилага, считано от датите на налозите, които бяха обявени за невалидни.
(14)
Вследствие на определянето на размера на налозите върху захарта в съответствие с метода, посочен в съображение 11, сумите, които производителите на захар плащат на продавачите на цвекло поради разликата между максималния налог и налога, дължим за пазарните години 2002/2003, 2003/2004 и 2005/2006, следва също да бъдат определени по новия метод и следва да се прилагат с обратно действие.
(15)
За пазарната 2001/2002 година непокритата обща загуба, изчислена по метода, посочен в съображение 11, възлиза на 14 123 937 EUR. Коефициентът, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, следва да бъде съответно определен и да се прилага с обратно действие за същата пазарна година.
(16)
За пазарната 2002/2003 година при прилагането на метода, посочен в съображение 11, размерът на основния налог върху производството е 2 %, а на налога Б - 16,371 %, като този размер следва да се прилага с обратно действие за същата пазарна година. Преизчислената обща загуба е изцяло покрита от постъпленията от основния налог върху производството и налога Б. Следователно не е необходимо да се определя допълнителният коефициент, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, за същата пазарна година.
(17)
За пазарната 2002/2003 година с Регламент (ЕО) № 1440/2002 на Комисията (17) максималният размер на налога Б бе определен на 37,5 % от интервенционната цена за бяла захар. Размерът на налога Б, приложим за същата пазарна година, обаче, преизчислен съгласно метода, посочен в съображение 11, е 16,371 % от интервенционната цена за бяла захар. Поради тази разлика е необходимо за същата пазарна година сумата, която производителите на захар плащат на продавачите на цвекло за тон цвекло със стандартно качество, да се определи в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001.
(18)
За пазарната 2003/2004 година при прилагането на метода, посочен в съображение 11, размерът на основния налог върху производството е 2 %, а на налога Б - 17,259 %. Преизчислената обща загуба е изцяло покрита от постъпленията от основния налог върху производството и налога Б. Следователно не е необходимо да се определя допълнителният коефициент, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, за същата пазарна година.
(19)
За пазарната 2003/2004 година с Регламент (ЕО) № 1440/2002 максималният размер на налога Б бе определен на 37,5 % от интервенционната цена за бяла захар. Налогът Б, приложим за същата пазарна година, обаче, преизчислен по метода, посочен в съображение 11, е 17,259 % от интервенционната цена за бяла захар. Поради тази разлика е необходимо за същата пазарна година сумата, която производителите на захар плащат на продавачите на цвекло за тон цвекло със стандартно качество, да се определи в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001.
(20)
За пазарната 2004/2005 година прилагането на метода, посочен в съображение 11, не променя размера на основния налог върху производството и на налога Б. За същата пазарна година непокритата обща загуба, изчислена според метода, посочен в съображение 11, възлиза на 57 648 788 EUR. Следователно е необходимо да бъде определен коефициентът, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001. Съгласно решението на Съда, посочено в съображение 9, коефициентът следва да бъде еднакъв за държавите - членки на Европейския съюз, в състава му към 30 април 2004 г. и за държавите - членки на Европейския съюз, в състава му към 1 май 2004 г.
(21)
За пазарната 2005/2006 година при прилагането на метода, посочен в съображение 11, размерът на основния налог върху производството е 1,2335 % и налог Б не е необходим. Преизчислената обща загуба е изцяло покрита от постъпленията от основния налог върху производството и не е необходимо да се определя допълнителният коефициент, посочен в член 16, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001, за същата пазарна година.
(22)
За пазарната 2005/2006 година с Регламент (ЕО) № 1296/2005 на Комисията (18), максималният размер на налога Б бе определен на 37,5 % от интервенционната цена за бялата захар. При основен налог върху производството, приложим за същата пазарна година, коригиран в съответствие с метода, посочен в съображение 11, в размер на 1,2335 % от интервенционната цена за бяла захар, не е необходимо да бъде определян налог Б. Поради тези разлики е необходимо за същата пазарна година сумата, която производителите на захар плащат на продавачите на цвекло за тон цвекло със стандартно качество, да се определи в съответствие с член 18, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1260/2001.
(23)
От съображения за правна сигурност и за гарантиране на равнопоставено третиране на съответните оператори в различните държави членки е необходимо да се установи обща дата, на която посочените в настоящия регламент налози следва да бъдат определени по смисъла на член 2, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000 на Съвета (19). Този краен срок обаче не следва да се прилага, когато държавите членки са задължени съгласно националното законодателство да възстановят разходите на операторите след тази дата,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Размерът на налозите върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006 е посочен в точка 1 от приложението.
2. Коефициентите, необходими за изчисляването на допълнителния налог за пазарните години 2001/2002 и 2004/2005, са посочени в точка 2 от приложението.
3. Сумите, които производителите на захар трябва да платят на продавачите на цвекло във връзка с налога А или Б за пазарните години 2002/2003, 2003/2004 и 2005/2006, са изложени в точка 3 от приложението.
Член 2
Датата на констатацията, посочена в член 2, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО, Евратом) № 1150/2000, за налозите, определени с настоящия регламент, е най-късно 30 септември 2014 г., с изключение на случаите, в които държавите членки са възпрепятствани да спазят този срок поради прилагането на националното законодателство относно възстановяването в полза на икономическите оператори на платени от тях недължими суми.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграф 1 се прилага от:
-
16 октомври 2002 г. за пазарната 2001/2002 година,
-
8 октомври 2003 г. за пазарната 2002/2003 година,
-
15 октомври 2004 г. за пазарната 2003/2004 година,
-
18 октомври 2005 г. за пазарната 2004/2005 година, и
-
23 февруари 2007 г. за пазарната 2005/2006 година.
Член 1, параграф 2 се прилага от:
-
16 октомври 2002 г. за пазарната 2001/2002 година, и
-
18 октомври 2005 г. за пазарната 2004/2005 година.
Член 1, параграф 3 се прилага от:
-
8 октомври 2003 г. за пазарната 2002/2003 година,
-
15 октомври 2004 г. за пазарната 2003/2004 година, и
-
23 февруари 2007 г. за пазарната 2005/2006 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2013 година.
RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1360/2013
af 2. december 2013
om fastsættelse af produktionsafgifter i sukkersektoren for produktionsårene 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 og 2005/06, den koefficient, som kræves for beregning af tillægsafgiften for produktionsårene 2001/02 til 2004/05, og det beløb, som sukkerproducenterne skal betale sukkerroesælgere som følge af forskellen mellem den maksimale afgift og den afgift, der skal opkræves for produktionsårene 2002/03, 2003/04 og 2005/06
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 (1), særlig artikel 15, stk. 8, første led, artikel 16, stk. 5, og artikel 18, stk. 5, gav Kommissionen beføjelse til at vedtage detaljerede regler om afgiftsbeløbet for basisproduktionen og B-afgiftsbeløbet, der skal opkræves af kvoteindehavere, der virker inden for rammerne af den fælles markedsordning for sukker, koefficienten for beregningen af en tillægsafgift, og den hele eller delvise tilbagebetaling af afgifterne fra sukkerroesælgere.
(2)
Kommissionen fastsatte produktionsafgifterne for produktionsårene 2001/02 (2), 2002/03 (3), 2003/04 (4), 2004/05 (5) og 2005/06 (6).
(3)
Artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 fastsatte, at når et afgiftsbeløb for basisproduktionen er mindre end det i artikel 15, stk. 3, omhandlede maksimumsbeløb, eller når B-afgiftsbeløbet som omhandlet i nævnte artikel er mindre end det i artikel 15, stk. 4, omhandlede maksimumsbeløb i nævnte forordning, eventuelt justeret i henhold til artikel 15, stk. 5, skulle sukkerproducenterne betale 60 % af forskellen mellem det pågældende maksimale afgiftsbeløb og den afgift, der skal opkræves, tilbage til sælgerne af sukkerroer.
(4)
I overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002 (7) er det beløb, som sukkerproducenter skal betale sælgere af sukkerroer som følge af forskellen mellem det maksimale afgiftsbeløb for basisafgiften og B-afgiften, og den afgift, der blev opkrævet, fastsat for produktionsårene 2002/03 (8), 2003/04 (9) og 2005/06 (10).
(5)
I forbindelse med reformen af den fælles markedsordning for sukker har Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 (11) ophævet og erstattet forordning (EF) nr. 1260/2001 fra og med produktionsåret 2006/07. Forordning (EF) nr. 318/2006, som efterfølgende blev ophævet og indarbejdet i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (12), erstattede den variable ordning med selvfinansiering gennem sukkersektorens produktionsafgifter og ordningen med produktionskvoter med en ny produktionsafgift, hvis formål er at bidrage til finansieringen af udgifter i sukkersektoren under den fælles markedsordning for sukker.
(6)
Den 8. maj 2008 erklærede Domstolen i de forenede sager C-5/06 og C-23/06 - C-36/06 Kommissionens forordning (EF) nr. 1762/2003 (13) og (EF) nr. 1775/2004 (14) for ugyldig. Domstolen fastslog i sin dom, at alle mængder sukker i produkter, der eksporteres, uanset om der rent faktisk blev betalt eksportrestitutioner, skulle tages i betragtning ved beregningen af det anslåede gennemsnitlige tab pr. ton af varen.
(7)
Domstolen erklærede også i de forenede sager C-175/07 - C-184/07 og i sagerne C-466/06 og C-200/06 Kommissionens forordning (EF) nr. 1686/2005 (15) for ugyldig.
(8)
For at efterkomme Domstolens afgørelser vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 1193/2009 (16).
(9)
Den 29. september 2011 afsagde Domstolen dom i sag T-4/06, hvori den anførte, at der ikke var noget retsgrundlag for en differentieret koefficient for tillægsafgiften i sukkersektoren, og annullerede artikel 2 i forordning (EF) nr. 1686/2005 som ændret ved artikel 3 i forordning (EF) nr. 1193/2009.
(10)
Den 27. september 2012 erklærede Domstolen i de forenede sager C-113/10, C-147/10 og C-234/10 forordning (EF) nr. 1193/2009 for ugyldig, idet den anførte, at ved beregningen af det anslåede gennemsnitlige tab pr. ton af varen skulle artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1260/2001 fortolkes således, at det samlede restitutionsbeløb omfatter det samlede eksportrestitutionsbeløb, der rent faktisk blev betalt.
(11)
Afgifter i sukkersektoren bør følgelig fastsættes på det relevante niveau. For eksport defineret i overensstemmelse med artikel 6, stk. 5, i Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002, bør det »gennemsnitlige tab« som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1260/2001 beregnes ved at dividere de faktisk udbetalte restitutioner, som er udbetalt af de eksporterede mængder, uanset om restitutionen er blevet betalt eller ej. Det »overskud, der kan udføres« som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1260/2001 bør også beregnes på grundlag af al eksport, uanset om der er udbetalt restitution eller ej.
(12)
I betragtning af at den metode, som blev anvendt til at beregne afgifterne for produktionsåret 2001/02, var den samme som den, Domstolen havde erklæret for ugyldig, bør produktionsafgifterne samt koefficienten for tillægsafgiften for produktionsåret 2001/02 ligeledes justeres i overensstemmelse hermed.
(13)
Det følger af Domstolens dom, at de justerede afgifter bør anvendes fra samme datoer som de afgifter, der blev erklæret for ugyldige.
(14)
Som følge af fastsættelsen af sukkerafgifter i henhold til metoden, der er omhandlet i betragtning 11, bør også de beløb, sukkerproducenter skal betale til sælgere af sukkerroer som følge af forskellen mellem den maksimale afgift og den afgift, der blev opkrævet, for produktionsårene 2002/03, 2003/04 og 2005/06, fastsættes på ny og bør gælde med tilbagevirkende kraft.
(15)
For produktionsåret 2001/02 beløber de samlede udækkede tab, som er beregnet efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, sig til 14 123 937 EUR. Den i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 omhandlede koefficient bør derfor fastsættes i overensstemmelse hermed og bør gælde med tilbagevirkende kraft for det pågældende produktionsår.
(16)
For produktionsåret 2002/03 resulterer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, i 2 % for basisproduktionsafgiften og 16,371 % for B-afgiften, som bør gælde med tilbagevirkende kraft for det pågældende produktionsår. Det genberegnede samlede tab dækkes fuldt ud af indtægterne fra basisproduktionsafgiften og B-afgiften. Der er derfor ingen grund til at fastsætte den yderligere koefficient, som er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001, for det pågældende produktionsår.
(17)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1440/2002 (17) fastsattes det maksimale B-afgiftsbeløb for produktionsåret 2002/03 til 37,5 % af interventionsprisen for hvidt sukker. B-afgiften, som er gældende for nævnte produktionsår, og som er justeret efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, er dog 16,371 % af interventionsprisen for hvidt sukker. Denne forskel betyder, at det beløb, der skal betales af sukkerproducenter til sælgere af sukkerroer, fastsættes pr. ton sukkerroer af standardkvalitet for det pågældende produktionsår, jf. artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001.
(18)
For produktionsåret 2003/04 resulterer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, i 2 % for basisproduktionsafgiften og 17,259 % for B-afgiften. Det genberegnede samlede tab dækkes fuldt ud af indtægterne fra basisproduktionsafgiften og B-afgiften. Der er derfor ingen grund til at fastsætte den yderligere koefficient, som er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001, for det pågældende produktionsår.
(19)
Forordning (EF) nr. 1440/2002 fastsatte det maksimale B-afgiftsbeløb for produktionsåret 2003/04 til 37,5 % af interventionsprisen for hvidt sukker. B-afgift, som er gældende for nævnte produktionsår, og som er justeret efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, er dog 17,259 % af interventionsprisen for hvidt sukker. Denne forskel betyder, at det beløb, der skal betales af sukkerproducenter til sælgere af sukkerroer, fastsættes pr. ton sukkerroer af standardkvalitet for det pågældende produktionsår, jf. artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001.
(20)
For produktionsåret 2004/05 indebærer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, ikke en ændring af basisproduktionsafgiften og B-afgiften. For dette produktionsår beløber det samlede udækkede tab, som er opgjort efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, sig til 57 648 788 EUR. Den i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 omhandlede koefficient bør derfor fastsættes. Det følger af Domstolens dom, jf. betragtning 9, at denne koefficient bør være ens for Unionens medlemsstater pr. 30. april 2004 og de medlemsstater, der var med i EU den 1. maj 2004.
(21)
For produktionsåret 2005/06 resulterer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, i 1,2335 % for basisproduktionsafgiften og 17,259 % for B-afgiften. Det genberegnede samlede tab dækkes fuldt ud af indtægterne fra basisproduktionsafgiften, og der er ingen grund til at fastsætte den yderligere koefficient, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) Nr. 1260/2001, for det pågældende produktionsår.
(22)
Kommissionens forordning (EF) nr. 1296/2005 (18) fastsatte det maksimale B-afgiftsbeløb for produktionsåret 2005/06 til 37,5 % af interventionsprisen for hvidt sukker. Eftersom den basisproduktionsafgift, som er gældende for nævnte produktionsår, og som er justeret i overensstemmelse med metoden, der er omhandlet i betragtning 11, er 1,2335 % af interventionsprisen for hvidt sukker, er der ikke behov for at fastsætte en B-afgift. På grund af disse forskelle er det nødvendigt at fastsætte de beløb pr. ton sukkerroer af standardkvalitet, som sukkerproducenter skal betale til sælgere af sukkerroer, for det pågældende produktionsår i henhold til artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001.
(23)
Af hensyn til retssikkerheden og for at sikre ensartet behandling af de berørte operatører i de forskellige medlemsstater er det nødvendigt at fastsætte en fælles dato, hvor de ved nærværende forordning fastsatte afgifter bør fastlægges, jf. artikel 2, stk. 2, andet afsnit, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 (19). Denne frist bør dog ikke finde anvendelse, hvis medlemsstaterne i henhold til national ret skal tilbagebetale de berørte operatører efter denne dato -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsårene 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 og 2005/06 er de i punkt 1 i bilaget fastsatte.
2. De koefficienter, der er nødvendige for beregning af tillægsafgiften for produktionsårene 2001/02 og 2004/05 er de i punkt 2 i bilaget fastsatte.
3. De beløb, som sukkerfabrikanterne skal betale til sælgere af sukkerroer for så vidt angår A- eller B-afgifter for produktionsårene 2002/03, 2003/04 og 2005/06, er de i punkt 3 i bilaget fastsatte.
Artikel 2
Datoen for fastlæggelse, jf. artikel 2, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000, af de ved nærværende forordning fastsatte afgifter er senest den 30. september 2014, undtagen hvis medlemsstater forhindres i at overholde denne frist på grund af anvendelsen af national lovgivning i forbindelse med tilbagebetaling til økonomiske operatører af betalte med ikke skyldige beløb.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1, stk. 1, anvendes fra:
-
den 16. oktober 2002 for produktionsåret 2001/02
-
den 8. oktober 2003 for produktionsåret 2002/03
-
den 15. oktober 2004 for produktionsåret 2003/04
-
den 18. oktober 2005 for produktionsåret 2004/05, og fra
-
den 23. februar 2007 for produktionsåret 2005/06.
Artikel 1, stk. 2, anvendes fra:
-
den 16. oktober 2002 for produktionsåret 2001/02, og fra
-
den 18. oktober 2005 for produktionsåret 2004/05.
Artikel 1, stk. 3, anvendes fra:
-
den 8. oktober 2003 for produktionsåret 2002/03
-
den 15. oktober 2004 for produktionsåret 2003/04, og fra
-
den 23. februar 2007 for produktionsåret 2005/06.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2013.