РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 24 март 2014 година
за съставяне на списък на несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов съгласно Регламент (ЕО) № 1005/2008 за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов
(2014/170/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета от 29 септември 2008 г. за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, за изменение на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1936/2001 и (ЕО) № 601/2004 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1093/94 и (ЕО) № 1447/1999 (1), и по-специално член 33, параграф 1 от него,
Като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
1. ВЪВЕДЕНИЕ
(1)
С Регламент (ЕО) № 1005/2008 (Регламента за ННН риболов) се създава система на Съюза за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов.
(2)
В глава VI от Регламента за ННН риболов са определени процедурата за определяне на несътрудничещи трети държави, действията, които се предприемат спрямо държави, определени като несътрудничещи трети държави, съставянето на списък на несътрудничещи държави, заличаването от списъка на несътрудничещите държави, оповестяването на списъка на несътрудничещи държави и всякакви извънредни мерки.
(3)
В съответствие с член 32 на Регламента за ННН риболов с решение от 15 ноември 2012 г. (2) („решение от 15 ноември 2012 г.“) Комисията уведоми осем трети държави за възможността те да бъдат определени като трети държави, които Комисията счита за несътрудничещи трети държави.
(4)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията включи информацията относно съществените факти и съображения, на които се основава това определяне.
(5)
Също и на 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми осемте трети държави с отделни писма относно факта, че тя разглежда възможността да ги определи като несътрудничещи трети държави.
(6)
Комисията подчерта в тези писма, че за да избегнат определянето им като несътрудничеща трета държава и официалното им включване в списъка на тези държави, както е предвидено в членове 31 и 33 от Регламента за ННН риболов, засегнатите трети държави се приканват да разработят, в тясно сътрудничество с Комисията, планове за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г.
(7)
Вследствие на това Комисията прикани осемте засегнати трети държави: i) да предприемат всички необходими мерки за изпълнението на действията, които се съдържат в плановете за действие, предложени от Комисията; ii) да оценят изпълнението на действията, които се съдържат в плановете за действие, предложени от Комисията; iii) да изпращат на всеки шест месеца на Комисията подробни доклади за оценка на изпълнението на всяко действие по отношение на, inter alia, тяхната индивидуална и/или обща ефективност при осигуряването на напълно съответстваща на изискванията система за контрол на рибарството.
(8)
На осемте заинтересовани трети страни беше дадена възможност да отговорят писмено във връзка с въпросите, изрично указани в решението от 15 ноември 2012 г., както и относно друга свързана информация, като по този начин те имаха възможност да представят доказателства, които опровергават или допълват фактите, на които се позовава решението от 15 ноември 2012 г., или да приемат, когато е целесъобразно, план за действие за подобряване на положението и вземане на мерки за неговото коригиране. На осемте държави беше гарантирано правото да поискат или да представят допълнителна информация.
(9)
На 15 ноември 2012 г. Комисията започна процес на диалог с осемте трети държави и подчерта, че тя счита срок от шест месеца за принципно достатъчен за постигане на споразумение по този въпрос.
(10)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, предоставени от осемте държави след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети предвид. Осемте държави бяха редовно информирани устно или писмено относно обсъжданията на Комисията.
(11)
С Решение за изпълнение от 26 ноември 2013 г. (3) („Решение за изпълнение от 26 ноември 2013 г.“) Комисията определи Белиз, Кралство Камбоджа и Република Гвинея за несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов. В съответствие с Регламента за ННН риболов Комисията посочи основанията, поради които счита, че тези три държави не изпълняват своите задължения в съответствие с международното право като държави на знамето, пристанищни държави, крайбрежни държави или държави на пазара, а именно да предприемат действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов.
(12)
Решението за изпълнение на Съвета, с което Белиз, Кралство Камбоджа и Република Гвинея се включват в списъка на несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов, следва да се приема в контекста на прилагането на Регламента за ННН риболов като резултат от разследвания и диалози, проведени в съответствие с изискванията по същество и процедурните изисквания, определени в Регламента за ННН риболов. Тези разследвания и диалози, включително кореспонденцията и проведените срещи, както и решението от 15 ноември 2012 г. и решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. са в основата на настоящото решение и съпътстващите го причини са същите. Настоящото решение, с което Белиз, Кралство Камбоджа и Република Гвинея се включват в списъка на несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов, следва да поражда последиците, посочени в член 38 от Регламента за ННН риболов.
(13)
В съответствие с член 34, параграф 1 от Регламента за ННН риболов Съветът с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията заличава дадена трета държава от списъка на несътрудничещи трети държави, ако съответната трета държава докаже, че положението, дало основание за включването ѝ в списъка, е коригирано. Решението за заличаване от списъка трябва да взема предвид и дали съответната трета държава е предприела конкретни мерки, които могат да доведат до трайно подобряване на положението.
2. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕ НА БЕЛИЗ
(14)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Белиз в съответствие с член 32 от Регламента за ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Белиз като несътрудничеща трета държава и прикани Белиз да разработи, в тясно сътрудничество с нейните служби, план за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г. През периода от декември 2012 г. до август 2013 г. Белиз предостави в писмен вид своите виждания и се срещна с Комисията, за да обсъди въпроса. Комисията предостави съответната информация на Белиз в писмена форма. Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, представени от Белиз след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети под внимание, като същевременно Белиз беше уведомяван устно или писмено относно обсъжданията на Комисията. Комисията възприе становището, че проблемните области и недостатъците, описани в решението от 15 ноември 2012 г., не са взети под внимание в достатъчна степен от Белиз. Освен това Комисията заключи, че мерките, предложени в план за действие, представен от Белиз, също така не са били изцяло изпълнени.
3. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА БЕЛИЗ КАТО НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(15)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията анализира задълженията на Белиз и оцени неговото изпълнение на международните му задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, изброени в член 31, параграфи 4 - 7 от Регламента за ННН риболов. Комисията направи преглед на изпълнението от страна на Белиз в съответствие със заключенията в решението от 15 ноември 2012 г. и като взе предвид съответната информация, предоставена в тази връзка от Белиз, предложения план за действие, както и мерките, предприети за коригиране на положението.
(16)
Основните недостатъци, посочени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с няколко случая на неизпълнение на задължения съгласно международното право, свързани по-специално с неприемането на подходяща правна рамка, липсата на адекватно и ефикасно наблюдение, липсата на система за контрол и проверка, липсата на система за възпиращи санкции, както и на правилно прилагане на схемата за сертифициране на улова. Другите установени недостатъци се отнасят, в по-общ план, до спазването на международните задължения, включително и на препоръките и резолюциите на регионалните организации за управление на рибарството, както и на условията за регистрация на корабите в съответствие с международното право. Освен това беше установено неспазване на препоръките и резолюциите от съответните органи, като например Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на Организацията на обединените нации (IPOA-UN). При все това, неспазването на незадължителните препоръки и резолюции беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определяне.
(17)
С Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. Комисията определи Белиз като несътрудничеща трета държава съгласно Регламента за ННН риболов.
(18)
По отношение на възможните ограничения за Белиз като развиваща се държава следва да се отбележи, че специфичният му статут на развиваща се държава и общите показатели на Белиз по отношение на рибарството не са пострадали от общото му равнище на развитие.
(19)
Предвид на решението то 15 ноември 2012 г. и Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г., както и диалога с Белиз, проведен от Комисията, и резултатите от него, може да се заключи, че действията, предприети от Белиз по отношение на неговите задължения като държава на знамето, не са достатъчни за спазване на членове 91, 94, 117, 118 на Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, членове 18, 19, 20 от Споразумението на ООН относно рибните запаси и член II, параграф 8 от Споразумението на ФАО за съответствие.
(20)
Поради това Белиз не е успял да изпълни своите задължения в съответствие с международното право като държава на знамето, а именно да предприеме действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова, поради което следва да бъде включен в списъка на Съюза на несътрудничещи трети държави.
4. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕНА КРАЛСТВО КАМБОДЖА
(21)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Кралство Камбоджа (Камбоджа) в съответствие с член 32 от Регламента за ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Камбоджа като несътрудничеща трета държава и прикани Камбоджа да разработи, в тясно сътрудничество със службите на Комисията, план за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г. През периода от декември 2012 г. до юни 2013 г. Камбоджа предостави в писмен вид своите виждания и се срещна с Комисията, за да обсъди въпроса. Комисията предостави съответната информация на Камбоджа в писмена форма. Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, представени от Камбоджа след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети под внимание, като същевременно Камбоджа беше уведомявана устно или писмено относно обсъжданията на Комисията. Комисията възприе становището, че проблемните области и недостатъците, описани в решението от 15 ноември 2012 г., не са взети под внимание в достатъчна степен от Камбоджа. Освен това Комисията заключи, че мерките, предложени в план за действие, представен от Камбоджа, не са били изцяло изпълнени.
5. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА КАМБОДЖА КАТО НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(22)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията анализира задълженията на Камбоджа и оцени нейното изпълнение на международните ѝ задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, изброени в член 31, параграфи 4-7 от Регламента за ННН риболов. Комисията направи преглед на изпълнението от страна на Камбоджа в съответствие със заключенията в решението от 15 ноември 2012 г., и предвид предложения план за действие, допълнен със съответната информация, предоставена от Камбоджа.
(23)
Основните недостатъци, посочени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с няколко неизпълнения на задълженията съгласно международното право, свързани по-специално с неприемането на подходяща правна рамка, неосигуряването на адекватно и ефикасно наблюдение, липсата на система за контрол и проверка и липсата на система за възпиращи санкции. Другите установени недостатъци се отнасят, в по-общ план, до спазването на международните задължения и на условията за регистрация на корабите в съответствие с международното право. Също така беше установено неспазване на препоръките и резолюциите на съответните организации, като Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на ООН. При все това, неспазването на незадължителните препоръки и резолюции беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определяне.
(24)
С Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. Комисията определи Камбоджа като несътрудничеща трета държава съгласно Регламента за ННН риболов.
(25)
По отношение на възможните ограничения за Камбоджа като развиваща се държава следва да се отбележи, че специфичният статут на развиваща се държава и общите показатели на Камбоджа по отношение на рибарството не са пострадали от общото ѝ равнище на развитие.
(26)
Действията, предприети от Камбоджа с оглед на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за спазване на членове 91 и 94 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (Конвенцията UNCLOS). Припомня се, че няма значение дали Камбоджа действително е ратифицирала Конвенцията UNCLOS, тъй като разпоредбите ѝ относно плаване в открито море (членове от 86-115 от Конвенцията UNCLOS) са признати за обичайно международно право. С тези разпоредби се извършва кодифициране на съществуващите преди това норми на обичайното международно право и почти дословно се възприема формулировката от Конвенцията за откритото море и от Конвенцията за териториалното море и прилежащата зона, към които Камбоджа се е присъединила и е ратифицирала.
(27)
Предвид на на решението от 15 ноември 2012 г. и Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г., както и диалога с Камбоджа, проведен от Комисията, и резултатите от него, може да се заключи, че действията, предприети от Камбоджа с оглед на нейните задължения като държава на знамето, не са достатъчни за спазване на членове 91 и 94 от Конвенцията UNCLOS.
(28)
Поради това Камбоджа не е успяла да изпълни своите задължения в съответствие с международното право като държава на знамето, а именно да предприеме действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова, поради което следва да бъде включена в списъка на Съюза на несътрудничещи трети държави.
6. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕ НА РЕПУБЛИКА ГВИНЕЯ
(29)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Република Гвинея (Гвинея) в съответствие с член 32 от Регламента за ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Гвинея като несътрудничеща трета държава и прикани Гвинея да разработи, в тясно сътрудничество със службите на Комисията, план за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г. През периода от декември 2012 г. до юли 2013 г. Гвинея предостави в писмен вид своите виждания и се срещна с Комисията, за да обсъди въпроса. Комисията предостави съответната информация на Гвинея в писмена форма. Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, представени от Гвинея след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети под внимание, като същевременно Гвинея беше уведомявана устно или писмено относно обсъжданията на Комисията. Комисията възприе становището, че проблемните области и недостатъците, описани в решението от 15 ноември 2012 г., не са взети под внимание в достатъчна степен от Гвинея. Освен това Комисията заключи, че мерките, предложени в план за действие, представен от Гвинея, не са били изцяло изпълнени.
7. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ГВИНЕЯ КАТО НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(30)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията анализира задълженията на Гвинея и оцени нейното изпълнение на международните ѝ задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, изброени в член 31, параграфи 4 - 7 от Регламента относно ННН риболов. Комисията направи преглед на изпълнението от страна на Гвинея в съответствие със заключенията в решението от 15 ноември 2012 г. и като взе предвидпредложения план за действие, доразвит с допълнителна информация, предоставена от Гвинея.
(31)
Основните недостатъци, посочени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с все още предстоящите реформи, целящи да се гарантира достатъчно адекватно и ефикасно наблюдение на риболовния флот на Гвинея, ефективно прилагане на националното законодателство и разпоредби относно рибарството, прилагане на правилата чрез преследване и санкциониране на установените дейности, свързани с ННН риболов, засилване на средствата за контрол и надзор, система за възпиращи санкции, политика в областта на рибарството в съответствие с административния капацитет по отношение на контрола и наблюдението. Другите установени недостатъци се отнасят, в по-общ план, до спазването на международните задължения, включително и на препоръките и резолюциите на регионалните организации за управление на рибарството, както и на условията за регистрация на корабите в съответствие с международното право. Също така беше установено неспазване на препоръките и резолюциите на съответните организации, като Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на ООН. При все това, неспазването на незадължителните препоръки и резолюции беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определяне.
(32)
С Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. Комисията определи Гвинея като несътрудничеща трета държава съгласно Регламента за ННН риболов.
(33)
По отношение на възможните ограничения за Гвинея като развиваща се държава следва да се отбележи, че специфичният статут на развиваща се държава може да пострада от нейното равнище на развитие. Въпреки това, предвид характера на установените недостатъци в Гвинея, предоставената от Съюза и държавите-членки помощ и предприетите действия за коригиране на положението, равнището на развитие на тази държава не може да даде обяснение за общите показатели на Гвинея като държава на знамето или крайбрежна държава по отношение на рибарството и недостатъчните действия от нейна страна за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова.
(34)
Предвид на решението от 15 ноември 2012 г. и решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г., както и на диалога с Гвинея, проведен от Комисията, и резултатите от него може да се заключи, че действията, предприети от Гвинея, с оглед на нейните задължения като държава на знамето и крайбрежна държава, не са достатъчни за спазване на членове 61, 62, 94, 117 и 118 от Конвенцията UNCLOS, както и членове 18, 19 и 20 от Споразумението относно прилагането на разпоредби на Конвенцията UNCLOS.
(35)
Поради това Гвинея не е успяла да изпълни своите задължения в съответствие с международното право като държава на знамето и крайбрежна държава, а именно да предприеме действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова, поради което следва да бъде включена в списъка на Съюза на несътрудничещи трети държави.
8. СЪСТАВЯНЕ НА СПИСЪК НА НЕСЪТРУДНИЧЕЩИ ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
(36)
Предвид заключенията, направени по-горе по отношение на Белиз, Камбоджа и Гвинея, тези страни следва да бъдат включени в списъка на несътрудничещите трети държави, който трябва да бъде съставен в съответствие с член 33 от Регламента за ННН риболов.
(37)
Действията по отношение на Белиз, Камбоджа и Гвинея под формата на мерки, които следва да бъдат приложени, са изброени в член 38 от Регламента за ННН риболов. Забраната на вноса обхваща всички запаси и видове, определени в член 2, параграф 8 от Регламента за ННН риболов, тъй като определянето не се обосновава с липсата на подходящи мерки, приети във връзка с ННН риболов, които засягат дадени запаси или видове. В съответствие с определението, установено в член 2, параграф 11 от Регламента за ННН риболов внос означава внасянето на рибни продукти на територията на Съюза, включително с цел трансбордиране в пристанища на негова територия.
(38)
Следва да се отбележи, че ННН риболовът, inter alia, води до намаляване на рибните запаси, унищожаване на морски местообитания, пречи на опазването и устойчивото използване на морските ресурси, нарушава конкуренцията, застрашава продоволствената сигурност, поставяйки честните рибари в неизгодно положение и намалява капацитета на крайбрежните общности. С оглед на обхвата на проблемите, свързани с ННН риболова, е необходимо Съюзът да предприеме бързи действия по отношение на Белиз, Камбоджа и Гвинея като несътрудничещи държави. С оглед на горепосоченото настоящото решение следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
(39)
Ако Белиз, Камбоджа или Гвинея докажат, че положението, дало основание за включването им в списъка, е коригирано, Съветът, като действа с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, заличава съответната държава от списъка на несътрудничещи трети държави в съответствие с член 34, параграф 1 от Регламента за ННН риболов. Решението за заличаване от списъка трябва да взема предвид и дали Белиз, Камбоджа или Гвинея е предприела конкретни мерки, които могат да доведат до трайно подобряване на положението,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Списъкът на Съюза на несътрудничещи трети държави, предвиден в член 33 от Регламент (ЕО) № 1005/2008 е установен в приложението към настоящото решение.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 24 март 2014 година.
RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 24. marts 2014
om en liste over ikke-samarbejdende tredjelande for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri i henhold til forordning (EF) nr. 1005/2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri
(2014/170/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1936/2001 og (EF) nr. 601/2004 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1093/94 og (EF) nr. 1447/1999 (1), særlig artikel 33, stk.1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
1. INDLEDNING
(1)
Ved forordning (EF) nr. 1005/2008 (»IUU-forordningen«) fastsættes en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri).
(2)
I kapitel VI i IUU-forordningen fastlægges proceduren for identifikation af ikke-samarbejdende tredjelande, foranstaltninger over for lande, der er identificeret som ikke-samarbejdende tredjelande, opstilling af en liste over ikke-samarbejdende tredjelande, fjernelse fra listen over ikke-samarbejdende tredjelande, offentliggørelse af listen over ikke-samarbejdende tredjelande samt hasteforanstaltninger.
(3)
I overensstemmelse med artikel 32 i IUU-forordningen meddelte Kommissionen ved afgørelse af 15. november 2012 (2) (»afgørelse af 15. november 2012«) otte tredjelande, at de efter Kommissionens opfattelse muligvis kan identificeres som ikke-samarbejdende tredjelande.
(4)
Kommissionen redegjorde i afgørelsen af 15. november 2012 for de vigtigste kendsgerninger og overvejelser, der ligger bag identifikationen.
(5)
Kommissionen meddelte den 15. november 2012 pr. brev de otte tredjelande, at den overvejede muligvis at identificere dem som ikke-samarbejdende tredjelande.
(6)
Kommissionen understregede i disse breve, at for at undgå at blive identificeret og foreslået formelt opført på listen over ikke-samarbejdende tredjelande, jf. artikel 31 og 33 i IUU-forordningen, opfordredes de pågældende tredjelande til i tæt samarbejde med Kommissionen at udarbejde en handlingsplan for at rette op på de mangler, som Kommissionen havde identificeret ved afgørelsen af 15. november 2012.
(7)
Som følge deraf opfordrede Kommissionen de otte tredjelande til: i) at træffe de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre foranstaltningerne i de af Kommissionen foreslåede handlingsplaner; ii) at vurdere gennemførelsen af foranstaltningerne i de af Kommissionen foreslåede handlingsplaner; og iii) hver sjette måned at sende en detaljeret rapport til Kommissionen om vurdering af gennemførelsen af de enkelte foranstaltninger, blandt andet om hvor effektivt de enkelte eller de overordnede handlinger bidrager til at sikre en fiskerikontrolordning, der fuldt ud lever op til reglerne.
(8)
De pågældende otte tredjelande fik mulighed for at svare på skrift, for så vidt angår de i afgørelse af 15. november 2012 omhandlede forhold samt andre relevante oplysninger, således at de kunne fremlægge bevismateriale med henblik på at modbevise identifikationen eller supplere de i afgørelsen af 15. november 2012 indeholdte oplysninger eller, hvor det er passende, vedtage en handlingsplan for at forbedre situationen og træffe foranstaltninger til rette op på situationen. De otte tredjelande blev sikret retten til at anmode om eller forelægge yderligere oplysninger.
(9)
Kommissionen indledte den 15. november 2012 en dialog med de otte tredjelande, og bemærkede, at seks måneder i princippet burde være tilstrækkeligt til at nå en afgørelse om det pågældende spørgsmål.
(10)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som de otte tredjelande fremsendte i forlængelse af afgørelse af 15. november 2012, blev vurderet og taget i betragtning. Kommissionen underrettede enten mundtligt eller skriftligt de otte tredjelande om sine overvejelser.
(11)
Kommissionen identificerede ved gennemførelsesafgørelse af 26. november 2013 (3) (»gennemførelsesafgørelse af 26. november 2013«) Belize, Kongeriget Cambodja og Republikken Guinea som ikke-samarbejdende tredjelande, for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri. Kommissionen begrundede i overensstemmelse med IUU-forordningen, hvorfor disse tre lande efter dens opfattelse ikke opfylder de folkeretlige forpligtelser, de som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat har til at træffe foranstaltninger til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri.
(12)
Derfor bør Rådet træffe en gennemførelsesafgørelse, der opstiller Belize, Kongeriget Cambodja og Republikken Guinea på en liste over ikke-samarbejdende tredjelande for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri, som led i gennemførelsen af IUU-forordningen og som resultat af de undersøgelser og dialoger, der blev foretaget i overensstemmelse med de indholdsmæssige og proceduremæssige krav i IUU-forordningen. Undersøgelserne og dialogerne, herunder korrespondancer og møder, samt afgørelse af 15. november 2012 og gennemførelsesafgørelse af 26. november 2013 udgør grundlaget for og de bagvedliggende grunde til denne afgørelse. Denne afgørelse, hvorved Belize, Kongeriget Cambodja og Republikken Guinea opføres på listen over ikke-samarbejdende tredjelande, for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri, bør medføre de foranstaltninger, der er anført i artikel 38 i IUU-forordningen.
(13)
I henhold til IUU-forordningens artikel 34, stk. 1, fjerner Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen et tredjeland fra listen over ikke-samarbejdende tredjelande, hvis det pågældende tredjeland godtgør, at den situation, der berettigede, at det blev opført på listen, er afhjulpet. I en afgørelse om fjernelse fra listen, tages der også hensyn til, om de pågældende tredjelande, der er identificeret som ikke-samarbejdende tredjelande, har truffet konkrete foranstaltninger til varig forbedring af situationen.
2. PROCEDURE VEDRØRENDE BELIZE
(14)
Kommissionen meddelte den 15. november 2012 i henhold til IUU-forordningens artikel 32 Belize, at den overvejede muligvis at identificere Belize som et ikke-samarbejdende tredjeland og opfordrede Belize til i tæt samarbejde med Kommissionens tjenestegrene at udarbejde en handlingsplan for at rette op på de mangler, der er omhandlet i afgørelsen af 15. november 2012. I perioden fra december 2012 til august 2013 fremsendte Belize skriftlige redegørelser for sine synspunkter og mødtes med Kommissionen for at drøfte sagen. Kommissionen fremsendte de relevante oplysninger på skrift til Belize. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som Belize fremsatte som følge af afgørelsen af 15. november 2012 blev vurderet og taget i betragtning, og Belize blev holdt underrettet enten skriftligt eller mundtligt om Kommissionens overvejelser. Kommissionen kom frem til, at Belize ikke i tilstrækkelig grad havde behandlet de forhold og mangler, som var beskrevet i afgørelsen af 15. november 2012. Desuden konkluderede Kommissionen, at de foreslåede foranstaltninger i en af Berlize fremlagt handlingsplanikke var blevet gennemført fuldt ud.
3. IDENTIFIKATION AF BELIZE SOM IKKE-SAMARBEJDENDE TREDJELAND
(15)
Kommissionen analyserede i afgørelsen af 15. november 2012 Belizes forpligtelser og vurderede landets overholdelse af de folkeretlige forpligtelser, det har som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat. Med henblik på denne undersøgelse tog Kommissionen højde for parametrene i IUU-forordningens artikel 31, stk. 4-7. Kommissionen gennemgik Belizes overholdelse i overensstemmelse med konklusionerne i afgørelsen af 15. november 2012, de relevante oplysninger, som Belize havde fremlagt, den foreslåede handlingsplan samt de foranstaltninger, der var truffet for at rette op på situationen.
(16)
De vigtigste mangler, som Kommissionen påpegede i den foreslåede handlingsplan, handlede om adskillige tilfælde af manglende gennemførelse af forpligtelser i henhold til folkeretten, især hvad angår manglende vedtagelse af en passende rammelovgivning, mangel på en passende og effektiv overvågning, mangel på en kontrol- og inspektionsordning, mangel på en afskrækkende sanktionsordning og på korrekt gennemførelse af ordningen for fangstattester. Andre mangler drejede sig mere overordnet om overholdelse af internationale forpligtelser, herunder regionale fiskeriforvaltningsorganisationers (RFMO's) henstillinger, beslutninger og betingelser for registrering af fartøjer i overensstemmelse med folkeretten. Der blev desuden konstateret manglende overholdelse af relevante organers henstillinger og beslutninger, såsom De Forenede Nationers internationale handlingsplan for bekæmpelse af ulovligt, ureguleret og urapporteret fiskeri (IPOA-UN). Oplysningerne om manglende overholdelse af ikkebindende henstillinger og beslutninger fungerede kun som støttemateriale og ligger således ikke til grund for identifikationen.
(17)
I gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 identificerede Kommissionen Belize som et ikke-samarbejdende tredjelande i henhold til IUU-forordningen.
(18)
For så vidt angår Belizes mulige begrænsninger som udviklingsland, bemærkes det, at Belizes udviklingsstatus og overordnede præstation specifikt med hensyn til fiskeri ikke er påvirket af landets generelle udviklingsniveau.
(19)
I betragtning af afgørelsen af 15. november 2012 og gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 samt den af Kommissionen indledte dialog med Belize og udfaldet heraf, konkluderes det, at de foranstaltninger, som Belize har truffet på baggrund af sine forpligtelser som flagstat, ikke er tilstrækkelige til at opfylde bestemmelserne i artikel 91, 94, 117 og 118 i De Forenede Nationers havretskonvention (UNCLOS), artikel 18, 19 og 20 i De Forenede Nationers aftale om fiskebestande (UNFSA) og artikel II, stk. 8, i FAO-overholdelsesaftalen.
(20)
Belize har således ikke opfyldt sine folkeretlige forpligtelser som flagstat til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri og bør derfor opføres på Unionens liste over ikke-samarbejdende tredjelande.
4. PROCEDURE VEDRØRENDE KONGERIGET CAMBODJA
(21)
Kommissionen meddelte den 15. november 2012 i henhold til IUU-forordningens artikel 32 Kongeriget Cambodja (Cambodja) om, at den overvejede muligvis at identificere Cambodja som et ikke-samarbejdende tredjeland og opfordrede Kongeriget Cambodja til i tæt samarbejde med Kommissionens tjenestegrene at udarbejde en handlingsplan for at rette op på de mangler, der er omhandlet i afgørelsen af 15. november 2012. I perioden fra december 2012 til juni 2013 fremsendte Kongeriget Cambodja skriftlige redegørelser for sine synspunkter og mødtes med Kommissionen for at drøfte sagen. Kommissionen fremsendte de relevante oplysninger på skrift til Cambodja. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som Kongeriget Cambodja fremsatte som følge af afgørelse af 15. november 2012, blev vurderet og taget i betragtning, og Cambodja blev underrettet enten skriftligt eller mundtligt om Kommissionens overvejelser. Kommissionen kom frem til, at Cambodja ikke i tilstrækkelig grad havde behandlet de forhold og mangler, som var beskrevet i afgørelsen af 15. november 2012. Desuden konkluderede Kommissionen, at foreslåede foranstaltninger i en af Cambodia fremlagt handlingsplan ikke var blevet gennemført fuldt ud.
5. IDENTIFIKATION AF CAMBODJA SOM IKKE-SAMARBEJDENDE TREDJELAND
(22)
Kommissionen analyserede i afgørelsen af 15. november 2012 Cambodjas forpligtelser og vurderede landets overholdelse af de folkeretlige forpligtelser, det har som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat. Med henblik på denne undersøgelse tog Kommissionen højde for parametrene i IUU-forordningens artikel 31, stk. 4-7. Kommissionen gennemgik Cambodjas overholdelse i overensstemmelse med konklusionerne i afgørelsen af 15. november 2012 og under hensyntagen til den foreslåede handlingsplan, som var videreudbygget med de oplysninger, som Cambodja havde fremlagt.
(23)
De vigtigste mangler, som Kommissionen påpegede i den foreslåede handlingsplan, handlede om adskillige tilfælde af manglende gennemførelse af forpligtelser i henhold til folkeretten, især hvad angår manglende vedtagelse af en passende rammelovgivning, mangel på en passende og effektiv overvågning, mangel på en kontrol- og inspektionsordning og mangel på en afskrækkende sanktionsordning. Andre mangler drejede sig mere overordnet om overholdelse af internationale forpligtelser og betingelser for registrering af fartøjer i overensstemmelse med folkeretten. Der blev desuden konstateret manglende overholdelse af henstillinger og beslutninger fra relevante organer, såsom IPOA - UN. Oplysningerne om manglende overholdelse af ikkebindende henstillinger og beslutninger fungerede kun som støttemateriale og ligger således ikke til grund for identifikationen.
(24)
I gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 identificerede Kommissionen Cambodja som et ikke-samarbejdende tredjelande i henhold til IUU-forordningen.
(25)
For så vidt angår Cambodjas mulige begrænsninger som udviklingsland, bemærkes det, at Cambodjas udviklingsstatus og overordnede præstation specifikt med hensyn til fiskeri ikke er påvirket af landets generelle udviklingsniveau.
(26)
De foranstaltninger, som Cambodja har truffet i forhold til sine forpligtelser som flagstat, er ikke tilstrækkelige til at opfylde artikel 91 og 94 i UNCLOS. Der mindes om, at det er uvæsentligt, om Cambodja rent faktisk har ratificeret UNCLOS, eftersom bestemmelserne deri om navigering på det åbne hav (artikel 86-115 i UNCLOS) er anerkendt som folkeretlig sædvaneret. Disse bestemmelser kodificerer desuden eksisterende regler om folkeretlig sædvaneret og gentager næste ordret ordlyden i konventionen om det åbne hav og konventionen om det ydre territorialfarvand og den tilstødende zone, som begge er henholdsvis ratificeret og tiltrådt af Cambodja.
(27)
I betragtning af afgørelsen af 15. november 2012 og gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 samt den af Kommissionen indledte dialog med Cambodja og udfaldet heraf, konkluderes det, at de foranstaltninger, som Cambodja har truffet på baggrund af sine forpligtelser som flagstat, ikke er tilstrækkelige til at opfylde artikel 91 og 94 i UNCLOS.
(28)
Cambodja har således ikke opfyldt sine folkeretlige forpligtelser som flagstat til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri og bør derfor opføres på Unionens liste over ikke-samarbejdende tredjelande.
6. PROCEDURE VEDRØRENDE REPUBLIKKEN GUINEA
(29)
Kommissionen meddelte den 15. november 2012 ved i henhold til IUU-forordningens artikel 32 Republikken Guinea(Guinea), at den overvejede muligvis at identificere Guinea som et ikke-samarbejdende tredjeland og opfordrede Guinea til i tæt samarbejde med Kommissionens tjenestegrene at udarbejde en handlingsplan for at rette op på de mangler, der er omhandlet i afgørelse af 15. november 2012. I perioden fra december 2012 til juli 2013 fremsendte Guinea skriftlige redegørelser for sine synspunkter og mødtes med Kommissionen for at drøfte sagen. Kommissionen fremsendte de relevante oplysninger på skrift til Guinea. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som Guinea fremsatte som følge af afgørelsen af 15. november 2012 blev vurderet og taget i betragtning, og Guinea blev holdt underrettet enten skriftligt eller mundtligt om Kommissionens overvejelser. Kommissionen kom frem til, at Guinea ikke i tilstrækkelig grad havde behandlet de forhold og mangler, som var beskrevet i afgørelsen af 15. november 2012. Desuden konkluderede Kommissionen, at de foreslåede foranstaltninger i en af Guinea fremlagt handlingsplan ikke var blevet gennemført fuldt ud.
7. IDENTIFIKATION AF GUINEA SOM IKKE-SAMARBEJDENDE TREDJELAND
(30)
Kommissionen analyserede i afgørelsen af 15. november 2012 Guineas forpligtelser og vurderede landets overholdelse af de folkeretlige forpligtelser, det har som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat. Med henblik på denne undersøgelse tog Kommissionen højde for parametrene i IUU-forordningens artikel 31, stk. 4-7. Kommissionen gennemgik Guineas overholdelse i overensstemmelse med konklusionerne i afgørelsen af 15. november 2012 og under hensyntagen til den foreslåede handlingsplan som var videreudbygget med de relevante oplysninger, som Guinea havde fremlagt.
(31)
De vigtigste mangler, som Kommissionen påpegede i den foreslåede handlingsplan, handlede om reformer, der stadig skal gennemføres for at sikre en tilstrækkelig og effektiv overvågning af landets fiskerflåde, en effektiv gennemførelse af national lovgivning og forordninger om fiskeri, håndhævelse af regler ved at forfølge og sanktionere IUU-fiskeriaktiviteter, styrkelse af inspektions- og overvågningsforanstaltninger, afskrækkende sanktionsordning og en fiskeripolitik i overensstemmelse med den kontrol- og overvågningskapacitet, der administrativt er til rådighed. Andre mangler handlede mere overordnet om overholdelse af forpligtelser, herunder RFMO's henstillinger og beslutninger samt betingelser for registrering af fartøjer i overensstemmelse med folkeretten. Der blev desuden konstateret manglende overholdelse af henstillinger og beslutninger fra relevante organer, såsom IPOA - UN. Oplysningerne om manglende overholdelse af ikkebindende henstillinger og beslutninger fungerede kun som støttemateriale og ligger således ikke til grund for identifikationen.
(32)
I gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 identificerede Kommissionen Guinea som et ikke-samarbejdende tredjelande i henhold til IUU-forordningen.
(33)
For så vidt angår Guineas begrænsninger som udviklingsland, bemærkes det, at Guineas specifikke udviklingsstatus muligvis påvirkes af landets udviklingsniveau. Under hensyntagen til arten af Guineas fastslåede mangler, Unionens og medlemsstaternes bistand samt de foranstaltninger, der er truffet for at rette op på situationen, kan landets udviklingsniveau imidlertid ikke forklare Guineas overordnede præstation som flag- eller kyststat med hensyn til fiskeri og landets utilstrækkelige foranstaltninger til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri.
(34)
I betragtning af afgørelsen af 15. november 2012 og gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 samt den af Kommissionen indledte dialog med Guinea og udfaldet heraf, konkluderes det, at de foranstaltninger, som Guinea har truffet på baggrund af sine forpligtelser som flag- og kyststat ikke er tilstrækkelige til at opfylde artikel 61, 62, 94, 117 og 118 i UNCLOS og artikel 18, 19 og 20 i UNFSA.
(35)
Guinea har således ikke opfyldt sine folkeretlige forpligtelser som flag- og kyststat til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri og bør derfor opføres på Unionens liste over ikke-samarbejdende tredjelande.
8. OPSTILLING AF EN LISTE OVER IKKE-SAMARBEJDENDE TREDJELANDE
(36)
I betragtning af ovenstående konklusioner om Belize, Cambodja og Guinea bør disse lande opføres på den liste over ikke-samarbejdende tredjelande, der opstilles i overensstemmelse med IUU-forordningens artikel 33.
(37)
De foranstaltninger, der bør træffes over for Belize, Cambodja og Guinea, er anført i IUU-forordningens artikel 38. Importforbuddet gælder alle bestande og arter som defineret i IUU-forordningens artikel 2, stk. 8, da identifikationen ikke er motiveret af, at landene har undladt at træffe passende foranstaltninger over for IUU-fiskeri, der berører en bestemt bestand eller art. I overensstemmelse med definitionen i IUU-forordningens artikel 2, stk. 11, forstås ved »import« indførsel af fiskevarer til Unionens område, herunder til omladning i havne på dens område.
(38)
Det bemærkes, at IUU-fiskeri nedfisker bl.a. fiskebestandene, ødelægger marine levesteder, underminerer bevarelsen og den bæredygtige udnyttelse af de havressourcer, fordrejer konkurrencen, sætter fødevaresikkerheden på spil, stiller ærlige fiskere urimeligt dårligt i konkurrencen og svækker kystsamfundene. På baggrund af omfanget af de problemer, som IUU-fiskeri medfører, er det nødvendigt, at EU hurtigt gennemfører foranstaltningerne over for Belize, Cambodja og Guinea som ikke-samarbejdende lande. I lyset af ovenstående bør denne afgørelse træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
(39)
I fald Belize, Cambodja eller Guinea godtgør, at den situation, der berettigede, at det blev opført på listen, er afhjulpet, fjerner Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen det pågældende landet fra listen over ikke-samarbejdende tredjelande i overensstemmelse med IUU-forordningens artikel 34, stk. 1. I en afgørelse om fjernelse fra listen, tages der også hensyn til, om Belize, Cambodja eller Guinea har truffet konkrete foranstaltninger til varig forbedring af situationen -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Unionens liste over ikke-samarbejdende tredjelande, jf. artikel 33 i forordning (EF) nr. 1005/2008, er opstillet i bilaget til denne afgørelse.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. marts 2014.