РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 9 април 2014 година
относно схема за държавни помощи SA.23257 (12/C) [ex NN 8/10, ex CP 157/07], въведена от Франция (Междуотраслово споразумение, сключено в рамките на Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта „Val'Hor“)
(нотифицирано под номер С(2014) 2223)
(само текстът на френски език е автентичен)
(2014/416/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
след като покани заинтересованите страни да представят своите коментари съгласно горепосочения член и като взе предвид тези коментари,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 9 май 2007 г. в Комисията постъпи жалба по повод удължаването на срока на валидност на Междуотрасловото споразумение, сключено в рамките на Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта (междуотрасловата организация "Val'Hor"). Жалбата беше заведена под номер CP 157/07. На 4 февруари 2010 г. въпросната мярка беше описана под номер NN 8/10 като държавна помощ, за която не е постъпило уведомление.
(2)
В рамките на жалба CP 157/07 на 26 октомври 2009 г. и на 16 май 2011 г. в Комисията бяха получени коментари от страна на жалбоподателя.
(3)
Службите на Комисията поискаха от френските власти да предоставят допълнителна информация във връзка с възможна държавна помощ в сектора на градинарството с писма от 13 юли 2007 г., 10 декември 2007 г., 26 юни 2008 г., 22 февруари 2010 г., 16 декември 2010 г. и 13 октомври 2011 г. Франция изпрати въпросната информация с писма от 17 октомври 2007 г., 7 април 2008 г., 1 септември 2008 г., 2 април 2010 г., 22 февруари 2011 г. и 15 ноември 2011 г.
(4)
С решение C(2011) 10053 от 11 януари 2012 г. Комисията реши да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(5)
Решението на Комисията да започне процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (1). Комисията прикани заинтересованите страни да представят своите коментари относно съответната мярка.
(6)
Комисията получи коментарите на заинтересованите страни. Тя ги предаде на Франция, давайки ѝ възможност да направи коментар по тях.
(7)
С електронно писмо от 20 януари 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз препрати на Комисията писмо от френските власти с искане за удължаване с още един месец на срока за представяне на техните коментари относно започването на процедурата. Срокът беше удължен, като съобщението за това бе изпратено по факс на 26 януари 2012 г.
(8)
С електронно писмо от 14 март 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз изпрати на Комисията коментара на френските власти във връзка със започването на процедурата по член 108, параграф 2 от ДФЕС.
(9)
С електронно писмо от 10 юли 2012 г. Постоянното представителство на Франция към Европейския съюз препрати отговора на френските власти на коментарите, представени от заинтересованите страни.
II. ОПИСАНИЕ
ПРЕДСТАВЯНЕ НА МЕЖДУОТРАСЛОВАТА ОРГАНИЗАЦИЯ „VAL'HOR“
(10)
Френската асоциация за насърчаване на производството и браншовете, свързани с градинарството и ландшафта („Val'Hor“) е призната междуотраслова организация в сектора на градинарството във Франция. Устройството и начинът ѝ на функциониране са уредени в членове L. 631-1 и следващи от Кодекса за селските райони.
(11)
Асоциацията „Val'Hor“ е създадена през 1997 г., а на 13 август 1998 г. е призната от органите на публичната власт като национална междуотраслова организация по смисъла на член L. 632-1 от френския Кодекс за селските райони, що се отнася до браншовете, свързани с градинарството и ландшафта. Уставът ѝ е одобрен от общото събрание на 25 март 2004 г.
(12)
„Val'Hor“, подобно на останалите признати междуотраслови организации, може да сключва споразумения и да събира от всички членове на професии в състава ѝ доброволни вноски за целите на финансирането на въпросните споразумения. С междуведомствено постановление на тези споразумения (т.нар. „споразумения с разширен обхват“) може да бъде придаден задължителен характер по отношение на всички ангажирани в бранша, независимо от това дали са членове на междуотрасловата организация „Val'Hor“, при условията, предвидени във френския Кодекс за селските райони. Кодексът за селските райони позволява обхватът на споразуменията да бъде разширен само ако са насочени към удовлетворяването на „общ интерес“ чрез действия, „съответстващи на общия интерес и съвместими с правилата на Общата селскостопанска политика“ (вж. член L. 632-3 от Кодекса за селските райони).
(13)
На 12 ноември 2004 г.„Val'Hor“ прие междуотрасловото споразумение относно финансирането, което бе изменено с допълнение № 1 от 14 септември 2006 г. В член II от споразумението се предвижда, че всеки член - бил той физическо или юридическо лице - на професия, представлявана в рамките на междуотрасловата организация „Val'Hor“, е длъжен да плаща годишна вноска.
(14)
Срокът на действие на сключеното в рамките на „Val'Hor“ междуотраслово споразумение първоначално бе удължен с една година с постановление на Министерството на земеделието, храните, рибарството и селските райони от 12 април 2005 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 12 май 2005 г. Той бе повторно удължен с една година с постановление от 16 ноември 2006 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 8 декември 2006 г.
(15)
С постановление от 31 март 2008 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 11 април 2008 г., беше разширен обхватът на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 21 февруари 2008 г. в рамките на периода от 1 юли 2007 г. до 30 юни 2008 г., като те обхванаха всички членове на професии в състава на асоциацията. С постановление от 16 септември 2008 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 25 септември 2008 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 22 юли 2008 г. беше удължен до 30 юни 2010 г. С постановление от 27 май 2010 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 8 юни 2010 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 22 юли 2008 г. беше удължен, така че да обхване периода от 1 юли 2010 г. от 30 юни 2011 г. И накрая, с постановление от 3 октомври 2011 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 15 октомври 2011 г., срокът на действие на разпоредбите на междуотрасловото споразумение от 12 септември 2011 г. беше удължен до 30 юни 2014 г.
(16)
Според информацията, предоставена от френските власти на 17 октомври 2007 г., целта на въведената задължителна доброволна вноска (ЗДВ) за предприятията в сектора на декоративната растителност, продукт на градинарството и разсадниковото производство, и в сектора на ландшафта беше да позволи предприемането и съответно осигуряването на необходимите мерки и средства за колективно насърчаване на градинарството, цветопроизводството и ладшафтните дейности, на техните продукти и бизнеса с тях на вътрешните и външните пазари; познаване на предлагането, търсенето и пазарните механизми; подобряване на функционирането, управлението и прозрачността на пазара; качеството на продуктите; организиране и подобряване на междуотрасловите практики и връзки в сектора; изпълнение на програми за обучение, приложна научноизследователска, експериментална и развойна дейност, както и във връзка с функционирането на асоциацията.
РОЛЯТА НА ДЪРЖАВАТА
(17)
С постановление от 13 август 1998 г. френската държава призна „Val'Hor“ за междуотраслова организация по смисъла на член L. 632-1 от френския Кодекс за селските райони.
(18)
Функционирането, задачите и съставът на „Val'Hor“ са уредени в Устава. За да стане възможно признаването на тази междуотраслова организация, компетентните органи трябваше да се уверят в това, че са изпълнени различни критерии, а именно че уставът ѝ е в съответствие със закона (член L. 632-1 от Кодекса за селските райони), че въпросните организации учредителки на „Val'Hor“ са представителни и се придържат към целите на националната политика и на политиката на Общността. Нейното съществуване, задачи и начин на функциониране са уредени в членове L. 631-1 и следващи от Кодекса за селските райони.
(19)
Според френските власти до 2007 г. ЗДВ, плащани от членовете на обединените в рамките на „Val'Hor“ професии, са били единственият източник на финансиране за тази междуотраслова организация. Независимо от това че „Val'Hor“ е юридическо лице, субект на частното право, и че финансирането ѝ се осигурява с помощта на вноски от въпросния сектор, за да може да работи нормално системата на ЗДВ е необходима намесата на държавата. Ето защо е необходим указ или министерско постановление, за да станат ЗДВ задължителни за цялата междуотраслова организация.
(20)
Възможно е консултирането с „Val'Hor“ във връзка с основните насоки и мерки на секторната политика в това отношение (член L. 632-2-1 от Кодекса за селските райони).
ПРАВНО ОСНОВАНИЕ ПО СМИСЪЛА НА ВЪТРЕШНОТО ПРАВО
(21)
Кодекс за селските райони, том шести, дял III (членове L. 631-1 - L. 632-13). Междуведомствени постановления относно удължаването на междуотрасловите споразумения (вж. точки 13-14); междуотраслови споразумения (вж. точки 10-12).
МЯРКАТА
(22)
Приходите от ЗДВ се използват за изпълнението на мерки в полза на сектора на градинарството, които могат да бъдат класифицирани в следните три категории: мерки за насърчаване, мерки в областта на научно-изследователската и развойна дейност и мерки за оказване на техническа помощ.
(23)
Френските власти остават на позицията, че финансирането не е предназначено за покриване на разходите на предприятията в който и да бил сектор, а става дума единствено за операции, имащи колективен характер.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ОФИЦИАЛНОТО ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(24)
Комисията започна процедурата по член 108, параграф 2 от ДФЕС, тъй като счете, че събираните вноски представляват парафискални такси, т.е. публично финансиране, и че отговорност за мерките, предприемани от междуотрасловите организации, може да носи държавата. По-конкретно тя се позова на своето тълкуване на решението „Pearle“ (2) и счете, че мярката не удовлетворява всички условия, посочени от Съда по това дело, в частност понеже одобрението от страна на правителството, по пътя на признаване на междуотрасловата организация, e предварително условие за въвеждането на вноските, а и понеже, за да могат самите вноски да произведат в пълен обем своето действие (3), е необходим акт на публичната власт (междуведомствено постановление).
IV. КОМЕНТАР НА ФРЕНСКИТЕ ВЛАСТИ ВЪВ ВРЪЗКА С ОФИЦИАЛНОТО ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(25)
В писмото си от 14 март 2012 г., изпратено по електронна поща, френските власти оспориха позицията на Европейската комисия, според която отговорност за мерките, предприети от „Val'Hor“, използвайки приходите от ЗДВ, може да носи държавата и същите са финансирани с ресурси на държавата по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(26)
Според френските власти мерките, предприети от тази междуотраслова организация, съответстват на изискванията на решението по делото „Pearle“ и поради това не представляват държавна помощ. И наистина, асоциацията „Val'Hor“ е юридическо лице, субект на частното право, подчинено на разпоредбите на закона от 1 юли 1901 г. относно сдруженията. Тя е учредена свободно на 28 май 1997 г. по инициатива на най-представителните организации в сферата на производството, търговското разпространение и развитието на декоративни растения в секторите на градинарството и ландшафта. Съгласно член L. 632-1 от Кодекса за селските райони тя е призната с постановление от 13 август 1998 г., публикувано в Официален вестник на Френската република на 3 септември 1998 г. За да допусне това признаване, административният орган се е ограничил с това да се увери, че отрасловите организации, които стоят зад създаването на „Val'Hor“, са представителни и че въпросната междуотраслова организация има за предмет на дейност предприемането на колективни мерки в защита на икономическите интереси на частните компании в сектора.
(27)
Френските власти посочиха също така, че съгласно членове L. 632-3 и L. 632-6 от Кодекса за селските райони междуотрасловите споразумения, сключени от „Val'Hor“ с единодушие на отрасловите организации, влизащи в нейния състав, могат да станат задължителни за всички работещи в този сектор и да бъдат финансирани от ЗДВ, когато предвиждат общи мерки или целят общи интереси. Административният орган се ограничава с това да провери съответствието на споразумението с националната и европейската нормативна уредба и да се увери, че с приходите от събраните ЗДВ редовно се финансират определените от самата междуотраслова организация мерки в полза на целия сектор. По този начин административният орган не играе никаква роля по отношение на състава, устройството и функционирането на „Val'Hor“. По горната причина тя разполага с най-висока степен на самостоятелност при определянето на междуотрасловите мерки, които желае да проведе.
(28)
Поради това френските власти са заключили, че провежданите от „Val'Hor“ междуотраслови мерки не са инструмент за изпълнение на конкретна държавна политика, предвид това че държавата в нито един момент не разполага с правомощието да насочи използването на ЗДВ за финансиране на тези мерки.
(29)
Що се отнася до позицията на Комисията относно това до каква степен ЗДВ и използването на генерираните от тях приходи предполага дискриминация срещу изнасяните или внасяните продукти, както и дали този начин на финансиране не крие риск от нарушаване на конкуренцията между държавите членки, френските власти посочиха, че доколкото основата за определяне размера на вноските по решение на междуотрасловата организация „Val'Hor“ зависи само от площта или броя на работниците и служителите в конкретното дружество, ЗДВ не се начисляват на внасяните или изнасяните продукти. Поради това финансирането на междуотрасловите мерки с приходите от ЗДВ не поражда каквато и да било дискриминация между продуктите местно производство и внасяните или изнасяните продукти, и не води по никакъв начин до нарушаване на конкуренцията.
(30)
И на последно място, френските власти припомнят, че във всеки случай, доколкото ЗДВ не се начисляват на внасяните продукти, те смятат, че финансираните от тях мерки попадат в обхвата на решението на Европейската комисия (C(2008) 7846 от 10 декември 2008 г.), с което тя признава съвместимостта на нотифицираната схема за помощ с вътрешния пазар.
V. КОМЕНТАРИ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАПОЧВАНЕТО НА ПРОЦЕДУРАТА
(31)
На 4 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(32)
В своя коментар заинтересованата страна си задава някои въпроси, свързани със създаването на системи, в които междуотрасловата организация „Val'Hor“ ще бъде не само инициатор, но и създател на правилата и ще събира плащанията. Тези питания са породени от прочита на устава на междуотрасловата организация, в който са залегнали подробни правила относно представителността на синдикатите, ограничавайки достъпа до междуотрасловата организация само до представителите на минимален брой крупни предприятия.
(33)
На 5 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от втора заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(34)
В този коментар заинтересованата страна споделя изцяло анализа на Комисията, що се отнася до квалификацията на ЗДВ, и счита, че те противоречат на член 110 от ДФЕС. Въпросната заинтересована страна насочва вниманието на Комисията към напълно неправомерния характер на ЗДВ и ролята на националните правораздавателни органи, що се отнася до санкционирането на тази незаконосъобразност, което би трябвало да се конкретизира под формата на признаване на правото на възстановяване в пълен размер на платените ЗДВ.
(35)
На 6 април 2012 г. в Комисията бе получен коментар от още една заинтересована трета страна във връзка със започването на процедурата.
(36)
В този коментар заинтересованата страна изразява несъгласие с анализа на Комисията, считайки, че мерките, предприети от „Val'Hor“, подлежат на финансиране от страна на държавата и че нейните финансови средства следва да се третират като ресурси на държавата, тъй като държавата извършва единствено контрол на съответствието със закона, а не и с политиката, провеждана от междуотрасловата организация.
(37)
С писмо от 10 юли 2012 г. френските власти представиха своето становище във връзка с представените от заинтересованите трети страни коментари, в което заключава, че направените от тях бележки не са от такъв характер, че да поставят под съмнение коментарите, представени от френските власти на Комисията.
VI. ОЦЕНКА
(38)
Като начало, Комисията желае да отбележи, че част от разглежданите тук мерки за популяризиране или насърчаване на градинарството са били финансирани с безвъзмездни средства от France-Agrimer („FAM“) в рамките на схемите за помощи, за които Комисията бе нотифицирана, с номера N 671/07 и XA 220/07 (последният номер се отнася до освободена помощ). Настоящото решение не засяга вече направената оценка, отнасяща се до характера на държавни помощи на тези безвъзмездни средства. Аналогично, настоящото решение не се произнася относно характера на помощ за сектора на евентуални безвъзмездни средства, които не са отпуснати по конкретна мярка, а са внесени по бюджетната сметка на междуотрасловата организация „Val'Hor“.
(39)
Поради това Комисията ще се ограничи по-долу с анализ на това дали финансирането на въпросните мерки с постъпления от ЗДВ представлява държавна помощ.
VI.1. Наличие на помощ
(40)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС предвижда, че „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(41)
Ето защо, за да могат да бъдат окачествени като държавни помощи, разглежданите мерки трябва да подлежат на финансиране от страна на държавата и да са финансирани с ресурси на държавата.
(42)
Що се отнася до системата на междуотрасловите организации и характера на ЗДВ, за да бъде в състояние да определи дали вноските могат да представляват ресурси на държавата, Комисията анализира въпросната мярка, наред с другото, в светлината на решението на Съда от 30 май 2013 г. по дело C-677/11 „Doux élevages“.
Решение, възприето от Съда по делото „Doux élevages“
(43)
В рамките на делото „Doux élevages“ Съдът отговори на преюдициално запитване във връзка с тълкуването на член 107, параграф 1 от ДФЕС, и по-специално понятието „ресурси на държавата“ в случаите, касаещи направени задължителни доброволни вноски.
(44)
В постановеното от него решение Съдът заключава, че решението на национален орган, с което действието на споразумение - което, както разглежданото в главното производство междубраншово споразумение, въвежда вноска в рамките на призната от националния орган междубраншова организация и по този начин прави вноската задължителна - се разпростира по отношение на всички представители на професии от определена област в селското стопанство с цел да се позволи провеждането на комуникационни, промоционални дейности, на дейности, свързани с външните отношения, с осигуряването на качество, на изследователски дейности и на дейности за защита на интересите в съответния сектор, не е елемент от фактическия състав на държавната помощ.
(45)
В решението си Съдът е приел, че вноските се правят от частни икономически оператори, които упражняват икономическа дейност на съответните пазари, което означава, че този механизъм не включва пряко или непряко прехвърляне на държавни средства. Фондовете, натрупани от изплащането на тези вноски, не преминават през държавния бюджет или друго публичноправно образувание и държавата не прави отказ от никакви ресурси на каквото и да било основание (данъци, такси, вноски и пр.), които би трябвало да постъпят в държавния бюджет.
(46)
Според Съда тези вноски запазват своя частноправен характер на всеки от етапите и националните органи не могат ефективно да използват тези ресурси в главното производство, за да оказват подкрепа на някои предприятия. Съответните междубраншови организации вземат решение за използването на тези ресурси, които са изцяло отредени за определените от самите тях цели. Също така посочените ресурси не са неизменно под контрола на държавата и не са на разположение на държавните органи.
(47)
Що се отнася до евентуалното влияние на държавата членка върху функционирането на междубраншовата организация в резултат от решението за разпростиране по отношение на всички представители на професиите в определена област на действието на междубраншовото споразумение, Съдът е на мнение, че то не може да промени направените по-горе констатации. Съдът действително подчертава, че разглежданата правна уредба не предоставя на компетентния орган правото да ръководи или оказва влияние върху управлението на фондовете.
(48)
Освен това, в съответствие с практиката на компетентните национални юрисдикции разпоредбите на Кодекса за селските райони, които уреждат разпростирането на действието на споразумение, въвеждащо вноски в рамките на междубраншова организация, не позволяват на публичните власти да подлагат гореспоменатите вноски на друг контрол освен за редовност и законосъобразност. Публичните органи изпълняват единствено функцията на „инструмент“, който прави задължителни вноските, въведени от междубраншовите организации за преследването на целите, които те сами са си поставили. Наред с това, Съдът подчертава, че частните средства, използвани от междубраншовите организации, не се превръщат в „публични ресурси“ само поради това че се използват съвместно със суми, евентуално получавани от държавния бюджет.
(49)
От друга страна, Съдът посочва, че нито правото на държавата да признае междубраншовата организация в съответствие с член L. 632-1 от Кодекса за селските райони, нито правото ѝ да разпростре по отношение на всички представители на професии от определена област действието на междубраншово споразумение в съответствие с членове L. 632-3 и L. 632-4 от този кодекс позволяват да се направи извод, че за осъществяваните от междубраншовата организация дейности отговорност може да се носи от държавата.
(50)
В решението за започване на процедурата Комисията изрично аргументира своята оценка за наличието на държавна помощ, и по-специално за участието на държавни ресурси и за отговорността за тези ресурси, която може да носи държавата, като се позовава на аргументацията, отхвърлена от Съда в цитираното по-горе решение по делото „Doux élevages“.
Прилагане на съдебната практика по делото „Doux Elevages“ в конкретния случай
(51)
По отношение на междуотрасловата организация „Val'Hor“: както и при останалите междуотраслови организации във Франция, нейното съществуване, задачи и функциониране са подчинени на признаването ѝ от държавен орган. При все това тя продължава да бъде юридическо лице, субект на частното право, което не е част от държавната администрация, като ролята на държавата се ограничава с признаването ѝ и разширяването на обхвата на споразуменията, които тя има компетентност да сключва, което е видно от информацията, предоставена от френските власти
(52)
По отношение на механизма на ЗДВ: по силата на член L. 632-6 от Кодекса за селските райони, въпреки задължителния си характер вноските продължават да се считат за частноправни вземания. Те не преминават нито през държавния бюджет, нито през публичноправно образувание, нито през фонд, намиращ се под контрола на публичните власти. И действително, от разпоредбите на Кодекса за селските райони става видно, че ролята на държавата се ограничава до разпростирането на действието на споразуменията, докато междуотрасловата организация - в конкретния случай, „Val'Hor“ - продължава да носи отговорност за определянето на размера на вноските и тяхното използване за определените от самата нея цели.
(53)
По отношение на горепосочените цели, които трябва да постигнат междубраншовите организации, включително посредством осъществяваните дейности, в решението по делото „Doux élevages“ Съдът отбелязва, че в член L. 632-3 от Кодекса за селските райони са посочени по неизчерпателен начин твърде общи цели, към които междубраншовите споразумения следва да се стремят, за да бъде разпростряно действието им от държавния орган, като разпростирането на действието на подобно споразумение не е обвързано с преследването на конкретни цели, набелязани и определени от държавните власти.
(54)
От решението по делото „Doux élevages“ следва, че националните власти не могат ефективно да използват ресурсите от въпросните вноски, за да оказват подкрепа на някои предприятия. Съответната междубраншова организация взема решение за използването на тези ресурси, които са изцяло отредени за определените от самата нея цели. Също така тези ресурси не са неизменно под контрола на държавата и не са на разположение на държавните органи. Разглежданата правна уредба не предоставя на компетентния орган правото да ръководи или оказва влияние върху управлението на фондовете. В съответствие с направеното допълнително уточнение от Съда, евентуалното влияние на държавата върху функционирането на междубраншовата организация в резултат от решението за разпростиране по отношение на всички представители на професиите в определена област на действието на междубраншовото споразумение не може да промени направените по-горе констатации.
(55)
Предвид изтъкнатото от Съда обстоятелство, че частните средства, използвани от междубраншовите организации, не се превръщат в „публични ресурси“ само поради това че се използват съвместно със суми, евентуално получавани от държавния бюджет, самият факт, че част от въпросните дейности са били финансирани и с безвъзмездни средства от FAM, не позволява въпросните ЗДВ да бъдат квалифицирани като ресурси на държавата, в отсъствието на данни в подкрепа на това, че тези безвъзмездни средства са позволили на държавата да упражни достатъчен контрол върху събраните средства от ЗДВ.
(56)
От друга страна, Съдът направи уточнението, че нито правото на държавата да признае междубраншовата организация в съответствие с член L. 632-1 от Кодекса за селските райони, нито правото ѝ да разпростре по отношение на всички представители на професии от определена област действието на междубраншово споразумение в съответствие с членове L. 632-3 и L. 632-4 от този кодекс позволяват да се направи извод, че за осъществяваните от междубраншовата организация дейности отговорност може да се носи от държавата.
(57)
Поради изложените в съображенията по-горе причини Комисията счита, че финансирането на въпросните дейности, осъществявани от междубраншовата организация „Val'Hor“ с постъпления от ЗДВ няма за източник държавни средства и съответно не представлява държавна помощ.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(58)
Оттук следва, че финансирането на дейностите с постъпления от ЗДВ не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Финансирането на осъществяваните от междубраншовата организация „Val'Hor“ промоционални и рекламни дейности, дейности за оказване на техническа помощ и научно-изследователски и развойни дейности с постъпления от задължителни доброволни вноски в периода 2005-2014 г. не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, без с това да се дава отговор на въпроса дали финансирането от страна на държавата на конкретна междубраншова организация с безвъзмездни средства представлява помощ за въпросния сектор или дали отпуснатите за тези дейности безвъзмездни средства представляват държавни помощи.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 9 април 2014 година.
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 9. april 2014
om Frankrigs støtteordning SA.23257 (12/C) [ex NN 8/10, ex CP 157/07] (brancheaftale inden for rammerne af »Association française pour la valorisation des produits et des secteurs professionnels de l'horticulture et du paysage« (Val'Hor))
(meddelt under nummer C(2014) 2223)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(2014/416/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i henhold til nævnte artikel og under henvisning til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
I. SAGSFORLØB
(1)
Ved brev af 9. maj 2007 modtog Kommissionen en klage angående udvidelsen af brancheaftalen inden for rammerne af »Association française pour la valorisation des produits et des secteurs professionnels de l'horticulture et du paysage« (brancheorganisationen »Val'Hor«). Sagen blev registreret under nr. CP 157/07. Den 4. februar 2010 blev brancheaftalen registreret som en ikke anmeldt statsstøtte under nr. NN 8/10.
(2)
I forbindelse med klage CP 157/07 modtog Kommissionen bemærkninger fra klageren den 26. oktober 2009 og den 16. maj 2011.
(3)
Kommissionens tjenestegrene anmodede de franske myndigheder om yderligere oplysninger vedrørende eventuel statsstøtte i gartnerisektoren ved brev af 13. juli 2007, 10. december 2007, 26. juni 2008, 22. februar 2010, 16. december 2010 og 13. oktober 2011. Frankrig fremsendte sine oplysninger ved brev af 17. oktober 2007, 7. april 2008, 1. september 2008, 2. april 2010, 22. februar 2011 og 15. november 2011.
(4)
Den 11. januar 2012 traf Kommissionen beslutning C(2011) 10053 om at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i TEUF.
(5)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (1). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtte.
(6)
Kommissionen modtog bemærkninger fra interesserede parter. Kommissionen videresendte disse bemærkninger til Frankrig, for at give Frankrig mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil.
(7)
Ved e-mail af 20. januar 2012 videresendte Frankrigs faste repræsentation ved Den Europæiske Union et brev til Kommissionen fra de franske myndigheder med en anmodning om yderligere en frist på en måned til at fremsætte deres bemærkninger til indledningen af proceduren. Kommissionen forlængede fristen ved fax af 26. januar 2012.
(8)
Ved e-mail af 14. marts 2012 videresendte Frankrigs faste repræsentation ved Den Europiske Union de franske myndigheders bemærkninger til indledningen af proceduren efter artikel 108, stk. 2, i TEUF.
(9)
Ved e-mail af 10. juli 2012 videresendte Frankrigs faste repræsentation ved Den Europæiske Union de franske myndigheders svar på de interesserede parters bemærkninger.
II. BESKRIVELSE
PRÆSENTATION AF BRANCHEORGANISATIONEN VAL'HOR
(10)
»Association française pour la valorisation des produits et des secteurs professionnels de l'horticulture et du paysage« (Val'Hor) er en anerkendt brancheorganisation i gartnerisektoren i Frankrig. Dens organisation og opgaver er reguleret af artikel L631-1 ff. i code rural (den franske lov om landbrug og havfiskeri).
(11)
Val'Hor, der blev stiftet i 1997, blev den 13. august 1998 i henhold til artikel L632-1 i code rural anerkendt af de offentlige myndigheder som national brancheorganisation for gartneri- og landskabsarkitektbranchen. Organisationens vedtægter blev vedtaget på generalforsamlingen den 25. marts 2004.
(12)
Val'Hor kan, ligesom andre anerkendte brancheorganisationer, indgå aftaler og opkræve frivillige bidrag af alle medlemmer fra de relevante erhverv med henblik på finansiering heraf. De pågældende aftaler kan ved ministeriel bekendtgørelse (såkaldt »udvidede« aftaler) gøres obligatoriske for alle erhvervsdrivende i branchen, uanset om de er medlemmer af brancheorganisationen Val'Hor eller ikke, i henhold til bestemmelserne i code rural. Code rural tillader kun udvidelse af aftalerne, når de tjener et formål af »almen interesse«, som bygger på tiltag, »der er i overensstemmelse med samfundsmæssige interesser og med bestemmelserne i den fælles landbrugspolitik« (jf. artikel L632-3 i code rural).
(13)
Den 12. november 2004 vedtog Val'Hor brancheaftalen om finansiering, som efterfølgende blev ændret ved tillæg nr. 1 af 14. september 2006. I henhold til artikel II i denne aftale skal hvert medlem, uanset om det drejer sig om en fysisk eller juridisk person, fra et erhverv, der er repræsenteret i brancheorganisationen Val'Hor, betale et årligt bidrag.
(14)
Brancheaftalen om finansiering, som blev indgået inden for rammerne af Val'Hor, blev første gang udvidet for en periode på et år ved bekendtgørelse fra ministeriet for landbrug, fødevarer, fiskeri og landdistrikter af 12. april 2005, som blev offentliggjort i Den Franske Republiks statstidende den 12. maj 2005. Den blev udvidet anden gang for en periode på et år ved bekendtgørelse af 16. november 2006, som blev offentliggjort i Den Franske Republiks statstidende den 8. december 2006.
(15)
Ved bekendtgørelse af 31. marts 2008, som blev offentliggjort i Den Franske Republiks statstidende den 11. april 2008, blev bestemmelserne i brancheaftalen af 21. februar 2008 for perioden 1. juli 2007 til 30. juni 2008 udvidet til at omfatte alle medlemmer af de erhverv, organisationen repræsenterer. Ved bekendtgørelse af 16. september 2008, som blev offentliggjort i Den Franske Republiks statstidende den 25. september 2008, blev bestemmelserne i brancheaftalen af 22. juli 2008 udvidet for en periode frem til den 30. juni 2010. Ved bekendtgørelse af 27. maj 2010, som blev offentliggjort i Den Franske Republiks statstidende den 8. juni 2010, blev bestemmelserne i brancheaftalen af 22. juli 2008 udvidet for perioden 1. juli 2010 til 30. juni 2011. Endelig blev bestemmelserne i brancheaftalen af 12. september 2011 ved bekendtgørelse af 3. oktober 2011, som blev offentliggjort i Den Franske Republiks statstidende den 15. oktober 2011, udvidet for en periode frem til den 30. juni 2014.
(16)
I henhold til de franske myndigheders oplysninger af 17. oktober 2007 var formålet med det frivillige obligatoriske bidrag - Cotisation Volontaire Obligatoire (CVO) - som virksomheder i sektoren for prydplanter fra gartnerier og planteskoler og i landskabsarkitektsektoren skal betale, at gøre det muligt at iværksætte de tiltag og midler, der er nødvendige for den kollektive fremme af gartnerier, blomsterhandlere og landskabsarkitekter samt deres produkter og erhverv på de indenlandske og udenlandske markeder, at sikre kendskab til udbud, efterspørgsel og markedsmekanismer, at skabe et mere velfungerende, styret og gennemsigtigt marked, fremme produktkvalitet, at tilrettelægge og forbedre praksisser og forbindelserne mellem brancherne i sektoren, at gennemføre programmer for uddannelse, anvendt forskning, undersøgelser og udvikling samt at sikre organisationens arbejde.
STATENS ROLLE
(17)
Den franske stat anerkendte ved bekendtgørelse af 13. august 1998 Val'Hor som brancheorganisation i henhold til artikel L632-1 i code rural.
(18)
Val'Hors arbejde, opgaver og sammensætning er reguleret i vedtægterne. For at kunne anerkende denne brancheorganisation skulle de kompetente myndigheder kontrollere, at forskellige kriterier er opfyldt, navnlig at vedtægterne er i overensstemmelse med lovgivningen (artikel L632-1 i code rural), og at de organisationer, der er medlemmer af Val'Hor, er repræsentative og i overensstemmelse med målsætningerne i de nationale politikker og EU-politikkerne. Dens eksistens, opgaver og arbejde er reguleret i artikel L631-1 ff. i code rural.
(19)
Ifølge de franske myndigheder var frivillige obligatoriske bidrag fra medlemmerne af de erhverv, der er repræsenteret i Val'Hor, indtil 2007 brancheorganisationens eneste indtægtskilde. Selv om Val'Hor er en privatretlig juridisk person, og finansieringen heraf sker ved bidrag fra den pågældende sektor, kræver CVO-systemet statens indgriben. Det kræver således et dekret eller en ministeriel bekendtgørelse at gøre de frivillige obligatoriske bidrag obligatoriske for hele branchen.
(20)
Val'Hor kan blive hørt om retningslinjer og politiske tiltag for branchen, der berører brancheorganisationen (artikel L632-2-1 i code rural)
NATIONALT RETSGRUNDLAG
(21)
Code rural, del VI, afsnit III (artikel L631-1 til L632-13). Ministerielle bekendtgørelser vedrørende udvidelse af brancheaftaler (se punkt 13-14); brancheaftaler (se punkt 10-12).
STØTTEN
(22)
Indtægterne fra det frivillige obligatoriske bidrag bruges til tiltag af interesse for gartneribranchen inden for følgende tre kategorier: salgsfremstød, FoU-aktiviteter og teknisk bistand.
(23)
De franske myndigheder hævder, at støtten aldrig anvendes til at dække virksomhedernes udgifter, uanset branche, men udelukkende til kollektive foranstaltninger.
III. BEGRUNDELSE FOR DEN FORMELLE INDLEDNING AF PROCEDUREN
(24)
Kommissionen indledte proceduren efter artikel 108, stk. 2, i TEUF, fordi den vurderede, at de opkrævede bidrag udgjorde skattelignende afgifter, dvs. statsmidler, og at brancheorganisationens tiltag kunne tilregnes staten. Proceduren bygger navnlig på Kommissionens fortolkning af »Pearle«-dommen (2), og Kommissionen vurderede, at støtten ikke opfyldte alle de betingelser, Domstolen opstillede i denne sag, navnlig fordi regeringens godkendelse heraf, via anerkendelsen af brancheforeningen, var en forudsætning for vedtagelsen af bidragene, og at bidragene for at have alle de ønskede virkninger (3) i sig selv krævede en retsakt fra en offentlig myndighed (det ministerielle dekret).
IV. DE FRANSKE MYNDIGHEDERS BEMÆRKNINGER VEDRØRENDE DEN FORMELLE INDLEDNING AF PROCEDUREN
(25)
Ved brev fremsendt pr. e-mail den 14. marts 2012 anfægtede de franske myndigheder Kommissionens konklusion, nemlig at Val'Hors tiltag, som finansieres med CVO-indtægterne, kan tilregnes staten og finansieres med statsmidler i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.
(26)
Ifølge de franske myndigheder opfylder denne brancheorganisations tiltag betingelserne i Pearle-dommen og udgør således ikke statsstøtte. Organisationen Val'Hor er en privatretlig juridisk person, der reguleres af lov af 1. juli 1901 om stiftelsesoverenskomst. Den blev stiftet frivilligt den 28. maj 1997 på initiativ af de mest repræsentative organisationer for produktion, markedsføring og udvikling af prydplanter fra havebrugs- og landskabsarkitektsektoren. I henhold til artikel L632-1 i code rural blev den anerkendt ved bekendtgørelse af 13. august 1998 offentliggjort i Den Franske Republiks statstidende den 3. september 1998. I forbindelse med denne anerkendelse kontrollerede den administrative myndighed blot, at de brancheorganisationer, der har stiftet Val'hor, er repræsentative, og at brancheorganisationen har til formål at gennemføre fælles tiltag af økonomisk interesse for private virksomheder i branchen.
(27)
De franske myndigheder tilføjede, at de brancheaftaler, som blev indgået af Val'Hor med enstemmighed blandt medlemsorganisationerne, i henhold til artikel L632-3 og L632-6 i code rural kan gøres obligatoriske for alle erhvervsdrivende i branchen og finansieres af frivillige obligatoriske bidrag, når de vedrører fælles tiltag eller tiltag af almen interesse. Den administrative myndighed kontrollerer blot, at aftalen er i overensstemmelse med den nationale og europæiske lovgivning, og at indtægterne fra de indsamlede frivillige obligatoriske bidrag løbende finansierer tiltag, som fastlægges af brancheorganisationen i hele branchens interesse. Den administrative myndighed har således ingen indflydelse på Val'Hors sammensætning, organisation og opgaver. Val'Hor kan således frit fastlægge, hvilke branchetiltag den ønsker at gennemføre.
(28)
De franske myndigheder konkluderede således, at de branchetiltag, som Val'Hor gennemfører, ikke udgør instrumenter til gennemførelse af offentlige politikker, idet staten på intet tidspunkt har beføjelser til at bruge CVO-indtægterne til finansiering af disse tiltag.
(29)
For så vidt angår Kommissionens vurdering af, i hvor høj grad de frivillige obligatoriske bidrag og anvendelsen af indtægterne herfra indebærer en diskrimination af eksport- eller importprodukter, og hvorvidt denne finansieringsform risikerer at påvirke konkurrencen mellem medlemsstaterne, meddelte de franske myndigheder, at de frivillige obligatoriske bidrag, eftersom det beregningsgrundlag for bidragene, som brancheorganisationen Val'Hor anvender, udelukkende afhænger af virksomhedens areal eller antal ansatte, ikke opkræves på grundlag af import- eller eksportprodukter. Finansieringen af branchetiltagene ved hjælp af frivillige obligatoriske bidrag udgør således ikke diskrimination mellem nationale produkter og import- eller eksportprodukter og forårsager ingen konkurrencefordrejninger.
(30)
Endelig minder de franske myndigheder om, at de under alle omstændigheder, eftersom der ikke opkræves frivillige obligatoriske bidrag på grundlag af importprodukter, mener, at de foranstaltninger, de finansierer, henhører under anvendelsesområdet for Kommissionens beslutning C(2008) 7846 af 10. december 2008, hvori Kommissionen fastslår, at den anmeldte støtteordning er forenelig med det indre marked.
V. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER TIL INDLEDNINGEN AF PROCEDUREN
(31)
Den 4. april 2012 modtog Kommissionen bemærkninger fra en interesseret part til indledningen af proceduren.
(32)
I sine bemærkninger sår den interesserede part tvivl om indførelsen af systemer, hvor brancheorganisationen Val'Hor både er initiativtager, lovgiver og modtager af de finansielle bidrag. Tvivlen opstår ved læsning af brancheorganisationens vedtægter, der præciserer fagforeningernes repræsentation ved at begrænse deltagelsen i brancheorganisationen til repræsentanter fra et mindretal af større virksomheder.
(33)
Den 5. april 2012 modtog Kommissionen bemærkninger fra en anden interesseret part til indledningen af proceduren.
(34)
I sine bemærkninger tilslutter den interesserede part sig fuldstændig Kommissionens analyse, hvad angår klassificeringen af de frivillige obligatoriske-frivillige bidrag, og vurderer, at de er i strid med artikel 110 i TEUF. Den interesserede part henleder Kommissionens opmærksomhed på de frivillige obligatoriske bidrags fuldstændig ulovlige karakter og de nationale domstoles rolle med hensyn til sanktionering heraf, som konkret bør udmunde i anerkendelse af retten til fuld tilbagesøgning af de indbetalte frivillige obligatoriske bidrag.
(35)
Den 6. april 2012 modtog Kommissionen bemærkninger fra en tredje interesseret part til indledningen af proceduren.
(36)
I sine bemærkninger anfægter den interesserede part Kommissionens vurdering, at Val'Hors tiltag kan tilregnes staten, og at brancheorganisationens midler udgør statsmidler, da staten kun kontrollerer overensstemmelsen med lovgivningen og ikke brancheorganisationens politik.
(37)
Ved brev af 10. juli 2012 fremsendte de franske myndigheder deres bemærkninger til de interesserede parters bemærkninger og konkluderede, at de fremsendte bemærkninger ikke sår tvivl om de bemærkninger, som de franske myndigheder fremsendte til Kommissionen.
VI. GENNEMGANG
(38)
Indledningsvis bemærker Kommissionen, at en del af de undersøgte reklametiltag eller tiltag til fremme af gartnerisektoren blev finansieret ved tilskud fra France-Agrimer (»FAM«) som støtteordninger anmeldt til Kommissionen med sagsnummer N 671/07 og XA 220/07 (sidstnævnte nummer udgør fritaget støtte). Denne afgørelse berører ikke den allerede afgivne vurdering vedrørende disse tilskuds karakter af statsstøtte. Tilsvarende tages der i denne afgørelse ikke stilling til, hvorvidt eventuelle tilskud, der ikke er rettet mod et bestemt tiltag, men ydes som budgetstøtte til brancheorganisationen Val'Hor, udgør statsstøtte.
(39)
Kommissionen vil således i det følgende begrænse sig til at undersøge, hvorvidt finansieringen af de pågældende tiltag med de frivillige obligatoriske bidrag udgør statsstøtte.
VI.1. Forekomst af statsstøtte
(40)
I henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er »statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.«
(41)
For at kunne betragtes som statsstøtte skal de undersøgte tiltag således kunne tilregnes staten og finansieres med statsmidler.
(42)
For så vidt angår systemet med brancheorganisationer og de frivillige obligatoriske bidrags karakter, har Kommissionen - for at kunne vurdere, om bidragene kan udgøre statsmidler - undersøgt den omhandlede støtte, bl.a. i lyset af Domstolens dom af 30. maj 2013 i sag C-677/11, »Doux élevages«.
Domstolens dom i »Doux Elevages«-sagen
(43)
I »Doux élevages«-sagen traf Domstolen afgørelse om et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 107, stk. 1, i TEUF og nærmere bestemt begrebet »statsmidler« i sager, der vedrører frivillige bidrag, som gøres obligatoriske.
(44)
Domstolen afsagde sin dom og konkluderede, at en afgørelse fra en national myndighed, som udvider en aftale - der ligesom den brancheaftale, der er omhandlet i hovedsagen, indfører et bidrag inden for rammerne af en af en national myndighed anerkendt brancheorganisation og derved gør dette obligatorisk med henblik på at gøre det muligt for denne at foranstalte kommunikation, tilbud, eksterne forbindelser, kvalitetssikring, forskning og varetagelse af den pågældende branches interesser - til samtlige erhvervsdrivende i en landbrugsbranche, ikke indebærer et element af statsstøtte.
(45)
I sin dom erklærede Domstolen, at de pågældende bidrag hidrører fra økonomiske aktører i den private sektor, som driver virksomhed på de pågældende markeder, hvilket betyder, at denne mekanisme ikke indebærer nogen direkte eller indirekte overførsel af statsmidler. Midlerne fra indbetalingerne kører ikke over statsbudgettet eller nogen anden offentlig myndigheds budget, og staten giver ikke afkald på nogen form for midler (skatter, afgifter, bidrag eller lignende), der, i henhold til den nationale lovgivning, kunne have været overført til statsbudgettet.
(46)
Ifølge Domstolen bevarer bidragene deres private karakter hele vejen igennem, og de nationale myndigheder kan ikke reelt bruge de midler, der er omhandlet i hovedsagen, til at støtte bestemte virksomheder. Det er de pågældende brancheorganisationer, der træffer afgørelse om anvendelsen af midlerne, som dermed udelukkende anvendes til formål, der fastlægges af brancheorganisationerne. Midlerne er ikke under kontant offentlig kontrol, og de er ikke tilgængelige for de offentlige myndigheder.
(47)
Hvad angår den indflydelse, som staten eventuelt måtte have på brancheorganisationens arbejde ved at udvide en brancheaftale til samtlige erhvervsdrivende i en branche, finder Domstolen ikke, at det ændrer på konklusionerne ovenfor. Domstolen understreger, at den pågældende lovgivning ikke giver den kompetente myndighed beføjelser til at styre eller påvirke forvaltningen af midlerne.
(48)
I henhold til de kompetente nationale domstoles retspraksis giver de bestemmelser i code rural, som regulerer udvidelsen af en aftale, der indfører bidrag inden for rammerne af en brancheorganisation, ikke de offentlige myndigheder beføjelser til at underkaste de pågældende bidrag anden form for kontrol end kontrollen med deres overensstemmelse med lovgivningen. De offentlige myndigheder fungerer kun som et »redskab« til at gøre de bidrag, brancheorganisationen har indført med henblik på at forfølge mål, organisationen selv fastlægger, obligatoriske. Domstolen understregede desuden, at private midler anvendt af brancheorganisationer ikke bliver »offentlige midler«, blot fordi de anvendes sammen med beløb, der måtte hidrøre fra statsbudgettet.
(49)
Domstolen udtalte, at hverken statens beføjelser til at anerkende en brancheorganisation i henhold til artikel L632.1 i code rural eller statens beføjelser til at udvide en brancheaftale til samtlige erhvervsdrivende i en branche i henhold til artikel L632-3 og L632-4 i denne lov er tilstrækkelig til at konkludere, at brancheorganisationens tiltag kan tilskrives staten.
(50)
I sin beslutning om at indlede proceduren byggede Kommissionen udtrykkeligt sin vurdering af tilstedeværelsen af statsstøtte og nærmere bestemt vurderingen af, om der var tale om statsmidler, og om tiltagene kunne tilregnes staten, på argumenter, der blev afvist af Domstolen i førnævnte »Doux élevages«-dom.
Anvendelse af retspraksis fra »Doux Elevages«-sagen i den foreliggende sag
(51)
På brancheorganisationen Val'Hor: Ligesom andre brancheorganisationer i Frankrig afhænger Val'Hors eksistens, opgaver og arbejde af en offentlig myndigheds anerkendelse. Den er dog fortsat en privatretlig juridisk person, som ikke er en del af den offentlige forvaltning, og statens rolle begrænser sig til anerkendelse af organisationen og udvidelse af de aftaler, organisationen har kompetence til at indgå, som det fremgår af de oplysninger, de franske myndigheder har fremsendt.
(52)
På CVO-mekanismen: I henhold til artikel L632-6 i code rural er bidragene, selv om de er obligatoriske, stadig privatretlige fordringer. De kører ikke over statsbudgettet eller en fond under de offentlige myndigheders kontrol. Det fremgår af bestemmelserne i code rural, at statens rolle begrænser sig til udvidelse af aftalerne, mens brancheorganisationen, i dette tilfælde Val'Hor, fortsat er ansvarlig for at fastsætte bidragssatserne og anvende bidragene til formål, organisationen bestemmer.
(53)
For så vidt angår ovennævnte mål, som brancheforeningerne skal nå, navnlig ved hjælp af deres tiltag, fandt Domstolen i »Doux élevages«-sagen, at artikel L632-3 i code rural på en meget generel og ikkeudtømmende måde angiver de mål, som en brancheorganisation bør forfølge for at kunne blive genstand for udvidelse fra den offentlige myndigheds side, og udvidelsen af en sådan aftale er dermed ikke betinget af forfølgelsen af konkrete mål, som fastsættes og defineres af de offentlige myndigheder.
(54)
Det fremgår af dommen i »Doux élevages«-sagen, at de nationale myndigheder ikke reelt kan anvende indtægterne fra bidragene til at støtte bestemte virksomheder. Det er den pågældende brancheorganisation, der træffer afgørelse om anvendelsen af midlerne, som udelukkende anvendes til formål, der fastlægges af brancheorganisationen. Midlerne er ikke under kontant offentlig kontrol, og de er ikke tilgængelige for de offentlige myndigheder. Den pågældende lovgivning giver ikke den kompetente myndighed beføjelser til at styre eller påvirke forvaltningen af midlerne. Som Domstolen i øvrigt har slået fast, ændrer den indflydelse, som staten eventuelt måtte have på brancheorganisationens opgaver ved at udvide en brancheaftale til samtlige erhvervsdrivende i en branche, ikke på konklusionerne ovenfor.
(55)
Idet Domstolen har konstateret, at private midler anvendt af brancheorganisationer ikke bliver »offentlige midler«, blot fordi de anvendes sammen med beløb, der måtte hidrøre fra statsbudgettet, er den omstændighed, at visse af de pågældende tiltag også finansieres med tilskud fra FAM, ikke tilstrækkelig til at konstatere, at de frivillige obligatoriske bidrag udgør statsmidler, idet der ikke er dokumentation for, at disse tilskud skulle have gjort det muligt for staten at udøve tilstrækkelig kontrol over de midler, der hidrører fra opkrævningen af de frivillige obligatoriske bidrag.
(56)
Domstolen præciserede i øvrigt, at hverken statens beføjelser til at anerkende en brancheorganisation i henhold til artikel L632.1 i code rural eller statens beføjelser til at udvide en brancheaftale til samtlige erhvervsdrivende i en branche i henhold til artikel L632-3 og L632-4 i denne lov er tilstrækkelig til at konkludere, at brancheorganisationens tiltag kan tilskrives staten.
(57)
Af de årsager, der er nævnt i ovennævnte betragtninger, mener Kommissionen, at der i forbindelse med finansieringen af Val'Hors tiltag gennem de frivillige obligatoriske bidrag ikke er tale om statsmidler, og denne finansiering udgør derfor ikke statsstøtte.
VII. KONKLUSION
(58)
Det følger af ovenstående, at finansieringen af de pågældende tiltag med de frivillige obligatoriske bidrag ikke udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Finansieringen af salgsfremstød, reklame, teknisk bistand samt forskning og udvikling gennemført af brancheorganisationen Val'Hor ved hjælp af frivillige obligatoriske bidrag i perioden 2005-2014 udgør ikke statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF, uanset spørgsmålet om, hvorvidt statstilskud til en brancheorganisation udgør støtte til den pågældende sektor, eller om tilskuddene til disse tiltag udgør statsstøtte.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Republikken Frankrig.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. april 2014.