РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1077/2012 НА КОМИСИЯТА
от 16 ноември 2012 година
относно общ метод за безопасност за осъществяване на надзор от националните органи по безопасност след издаването на сертификат за безопасност или разрешително за безопасност
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (1), и по-конкретно член 6 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Една от целите на Директива 2004/49/ЕО е да подобри достъпа до пазара на железопътни услуги, като определя общи принципи за управление, регулиране и надзор на безопасността на железопътния транспорт. Директива 2004/49/ЕО също така предвижда равни условия за всички железопътни предприятия чрез прилагането на еднакви изисквания за издаване на сертификати за безопасност в целия Европейски съюз.
(2)
На 5 октомври 2009 г. Комисията възложи на Европейската железопътна агенция („агенцията“) в съответствие с Директива 2004/49/ЕО да разработи проект на общ метод на безопасност (ОБМ) за надзор от националните органи по безопасност след издаването на сертификат или разрешително за безопасност на железопътни предприятия и управители на железопътна инфраструктура. Агенцията е предала препоръката си относно ОБМ на Комисията, подкрепена от доклад за оценка на въздействието в съответствие с изискванията на Комисията. Настоящият регламент се основава на препоръката на агенцията.
(3)
Регламент (ЕС) № 1158/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификат за безопасност на железопътния транспорт (2) предвижда метод за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификати за безопасност, които се издават в съответствие с член 10, параграф 2, букви а) и б) от Директива 2004/49/ЕО. Този регламент определя критериите, според които следва да се извършва оценката от националните органи по безопасност, описва процедурите и установява принципите, които трябва да се спазват от националните органи по безопасност по време на упражняването на надзор, както е посочен в същия регламент, след издаването на сертификат за безопасност.
(4)
Регламент (ЕС) № 1169/2010 на Комисията от 9 декември 2010 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на разрешително за железопътна безопасност (3) включва всички хармонизирани изисквания и методи за оценка, на основата на които националните органи по безопасност издават разрешително за безопасност на даден управител на железопътна инфраструктура съгласно член 11 от Директива 2004/49/ЕО, обхващащо адекватността на системата за управление на безопасността като цяло, както и всякакви разрешителни за конкретна мрежа. Този регламент също така определя критериите, според които следва да се извършва оценката от националните органи по безопасност, описва процедурите и установява принципите, които трябва да се спазват от националните органи по безопасност по време на упражняването на надзор, както е посочен в същия регламент, след издаването на разрешително за безопасност.
(5)
След издаването на сертификат или разрешително за безопасност всеки национален орган по безопасността следва да предприеме мерки, за да проучи дали резултатите, предвидени в заявлението за издаване на сертификат или разрешително за безопасност, са били постигнати в процеса на работа и дали е налице трайно съобразяване с всички необходими изисквания, както се изисква в член 16, параграф 2, буква е) и в член 17, параграф 2 от Директива 2004/49/ЕО.
(6)
За да е в състояние да изпълнява задълженията си съгласно член 16, параграф 2, буква e) от Директива 2004/49/ЕО, националният орган по безопасност също така следва да преценява, на основата на своята надзорна дейност, ефективността на регулаторната рамка за безопасност. „Надзор“ означава действията, предприети от националния орган по безопасността за наблюдение на нивото на безопасност, след като е издал сертификат или разрешително за безопасност.
(7)
При осъществяване на надзора националният орган по безопасност трябва да прилага основните принципи на надзорната дейност на националния орган по безопасност - пропорционалност, съгласуваност, насоченост, прозрачност, управленска отговорност и сътрудничество - както са предвидени в Регламент (ЕС) № 1158/2010 и в Регламент (ЕС) № 1169/2010. Тези принципи обаче също изискват рамка и процедура, за да бъдат приложени на практика в ежедневните дейности на националните органи по безопасност. Настоящият регламент ще предостави необходимата рамка и процедура на националните органи по безопасност, като в същото време ще повиши взаимното доверие в подходите им към и процеса им на вземане на решения по време на надзорната дейност.
(8)
Мерките, предвидени в настоящия регламент са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 27, параграф 1 от Директива 2004/49/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент създава общ метод за безопасност (ОБМ) на надзора върху нивото на безопасност след издаването на сертификат за безопасност на железопътните предприятия или на разрешително за безопасност на управителите на железопътна инфраструктура, както са посочени съответно в приложение IV към Регламент (ЕС) № 1158/2010 и приложение III към Регламент (ЕС) № 1169/2010.
2. Националните органи по безопасност следва да прилагат общия метод за безопасност при наблюдение на осигуряването на безопасността в съответствие със законовото задължение на железопътно предприятие или управител на железопътна инфраструктура да използва система за управление на безопасността, за да се гарантира контрол върху всички рискове, свързани с дейностите им, включително осигуряването на поддръжката и материали, както и използването на подизпълнители, и когато е необходимо, да следят за прилагането на Регламент (ЕС) № 1078/2012 на Комисията от 16 ноември 2012 г. на основата на общ метод за безопасност при наблюдение, който ще бъде приложен от железопътните предприятия и управителите на железопътна инфраструктура след получаването на сертификат или разрешително за безопасност, и от структурите, които отговарят за поддръжката (4).
3. Националните органи по безопасност ще използват настоящия регламент, за да извършват надзорната си дейност съгласно член 16, параграф 2, буква e) от Директива 2004/49/ЕО и да предлагат консултации на държавите членки относно ефективността на регулаторната рамка в областта на безопасността.
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящия регламент „надзор“ има значението, предвидено в член 2 от Регламент (ЕС) № 1158/2010 и член 2 от Регламент (ЕС) № 1169/2010.
Член 3
Стратегия за надзор и план(ове)
1. Националният орган по безопасност следва да разработи и приложи стратегия за надзора, както и план(ове), в които се описва подходът към неговите дейности и се поставят приоритетите му в областта на надзора, както са посочени в приложението.
2. Националният орган по безопасност събира и анализира информация от различни източници. Събраната по този начин информация и резултатите от надзора се използват от националния орган по безопасност за целите, посочени в член 1.
3. Националният орган по безопасност редовно преразглежда стратегията и плана (или плановете) с оглед на натрупания опит, като използва събраната информация и резултатите от надзора.
Член 4
Техники за извършване на надзор
1. Националният орган по безопасност възприема определени техники за извършване на надзорната дейност. Тези техники обикновено включват провеждане на интервюта с хора на различни нива в организацията, преглед на документация и архиви, свързани със системата за управление на безопасността, и преглед на резултатите от работата на системата, установени по време на инспекции или сродни дейности.
2. Националният орган по безопасност гарантира, че надзорната дейност, извършвана от него, включва проверка на
а)
ефективността на системата за управление на безопасността;
б)
ефективността на отделните елементи или части от системата за управление на безопасността, включително оперативните дейности.
Член 5
Връзка между оценка и надзор
1. Националният орган по безопасност използва информацията, събрана по време на извършване на оценката на системата за управление на безопасността на железопътното предприятие или управителя на железопътна инфраструктура за целите на надзора, който той извършва върху непрекъснатото прилагане на системите им за безопасност след издаването на сертификат или разрешително за безопасност.
2. Националният орган по безопасност също така използва събраната по време на надзорната му дейност информация за повторна оценка на системата за управление на безопасността на железопътното предприятие или управителя на железопътна инфраструктура преди подновяването на сертификата или разрешителното за безопасност.
Член 6
Компетентност на лицата, които извършват надзорна дейност
Националният орган по безопасност следва да има действаща система, за да гарантира, че надзорната дейност се извършва от компетентни лица.
Член 7
Критерии за вземане на решения
1. Националният орган по безопасност създава и публикува критерии за вземане на решения относно начина, по който той наблюдава, насърчава и при необходимост налага спазването на регулаторната рамка за безопасност. Тези критерии също така включват несъответствия, свързани с постоянното прилагане на система за управление на безопасността от страна на железопътните предприятия или управителите на железопътна инфраструктура, както и с регулаторната рамка за безопасност.
2. Националният орган по безопасност приема и публикува процедура, чрез която железопътните предприятия и управителите на железопътна инфраструктура да подават жалби, свързани с решения, взети по време на надзорната дейност, без да се засягат изискванията за съдебен контрол на тези решения.
Член 8
Координация и сътрудничество
1. Националните органи по безопасност, които участват в извършването на надзор върху дадено железопътно предприятие, което развива дейност в повече от една държава членка, следва да координират подхода си към надзора, за да гарантират, че системата за управление на безопасността е ефективна и обхваща всички съответни дейности. Дейностите по координирането включват постигането на съгласие относно информацията, която може да бъде споделена между националните органи за безопасност, за да се осигури общ подход към извършването на надзора върху съответното железопътно предприятие. Това също така включва споделянето на информация относно стратегията за надзор и плана или плановете на съответните национални органи по безопасност, включително свързаните с това резултати, за да бъде възможен съвместен подход във връзка с отстраняването на несъответствията.
2. Националните органи по безопасност следва да разработят договорености за сътрудничество с националните разследващи органи и сертифициращите органи за структурите в областта на поддръжката, както и с други компетентни органи, за да се обменя информация и да се координира тяхната реакция при случаи на неспазване на регулаторната рамка за безопасност.
Член 9
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 7 юни 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 16 ноември 2012 година.
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1077/2012
af 16. november 2012
om en fælles sikkerhedsmetode for nationale sikkerhedsmyndigheders tilsyn efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (1), særlig artikel 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Et af formålene med direktiv 2004/49/EF er at forbedre adgangen til markedet for jernbanetransportydelser ved at fastsætte fælles principper for forvaltningen og reguleringen af og tilsynet med jernbanesikkerheden. Direktiv 2004/49/EF sikrer også ligebehandling af alle jernbanevirksomheder ved at indføre de samme krav til sikkerhedscertificering i hele EU.
(2)
I overensstemmelse med direktiv 2004/49/EF gav Kommissionen den 5. oktober 2009 Det Europæiske Jernbaneagentur (agenturet) mandat til at udfærdige et udkast til en fælles sikkerhedsmetode for nationale sikkerhedsmyndigheders tilsyn efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse til jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere. Agenturet indgav sin anbefaling til den fælles sikkerhedsmetode ledsaget af en konsekvensanalyse til Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens mandat. Denne anbefaling ligger til grund for nærværende forordning.
(3)
Kommissionens forordning (EU) nr. 1158/2010 af 9. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (2) fastsætter en metode til vurdering af overensstemmelse med kravene for at opnå sikkerhedscertifikater efter artikel 10, stk. 2, litra a), og artikel 10, stk. 2, litra b), i direktiv 2004/49/EF. Forordningen definerer de kriterier, der ligger til grund for de nationale sikkerhedsmyndigheders vurdering, beskriver de procedurer, der skal følges, og fastlægger de principper, som de nationale sikkerhedsmyndigheder skal overholde under tilsynet som defineret i forordningen efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat.
(4)
Kommissionens forordning (EU) nr. 1169/2010 af 10. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedsgodkendelser (3) omfatter alle de harmoniserede krav og vurderingsmetoder, som nationale sikkerhedsmyndigheder kan bruge til at udstede sikkerhedsgodkendelser til infrastrukturforvaltere i henhold til artikel 11 i direktiv 2004/49/EF, som både omfatter sikkerhedsledelsessystemets overordnede hensigtsmæssighed og eventuelle netspecifikke godkendelser. Den pågældende forordning definerer også de kriterier, der ligger til grund for de nationale sikkerhedsmyndigheders vurdering, beskriver de procedurer, der skal følges, og fastlægger de principper, som de nationale sikkerhedsmyndigheder skal overholde under tilsynet som defineret i forordningen efter udstedelse af en sikkerhedsgodkendelse.
(5)
Efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse skal den nationale sikkerhedsmyndighed indføre ordninger med henblik på løbende at kontrollere, om de resultater, der er beskrevet i ansøgningen om et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse, opnås under driften, og at alle nødvendige krav fortsat opfyldes som omhandlet i artikel 16, stk. 2, litra e), og artikel 17, stk. 2, i direktiv 2004/49/EF.
(6)
For at kunne udføre sine opgaver i henhold til artikel 16, stk. 2, litra f), i direktiv 2004/49/EF skal den nationale sikkerhedsmyndighed også ud fra sine tilsynsaktiviteter vurdere effektiviteten af den overordnede sikkerhedslovgivning. »Tilsyn« er den ordning, der oprettes af den nationale sikkerhedsmyndighed for at overvåge den sikkerhedsmæssige indsats, efter at den har udstedt et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse.
(7)
Når den nationale sikkerhedsmyndighed gennemfører tilsynet, skal den anvende de grundlæggende principper for de nationale sikkerhedsmyndigheders tilsynsaktiviteter - principperne om proportionalitet, konsistens, målrettethed, gennemsigtighed, ansvarlighed og samarbejde - jf. forordning (EU) nr. 1158/2010 og forordning (EU) nr. 1169/2010. Der skal dog også vedtages en ramme og proces for disse principper, således at de kan anvendes i praksis i den nationale sikkerhedsmyndigheds daglige aktiviteter. Denne forordning fastlægger den nødvendige ramme og proces for de nationale sikkerhedsmyndigheder, samtidig med at den styrker den gensidige tillid til deres tilgange til og beslutningsprocesser under tilsynsaktiviteterne.
(8)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, som blev nedsat ved artikel 27, stk. 1, i direktiv 2004/49/EF -
VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Denne forordning fastsætter en fælles sikkerhedsmetode for tilsynet med den sikkerhedsmæssige indsats efter udstedelsen af et sikkerhedscertifikat til jernbanevirksomheder eller en sikkerhedsgodkendelse til infrastrukturforvaltere som omhandlet i henholdsvis bilag IV til forordning (EU) nr. 1158/2010 og bilag III til forordning (EU) nr. 1169/2010.
2. De nationale sikkerhedsmyndigheder skal anvende den fælles sikkerhedsmetode til at overvåge, om en jernbanevirksomhed eller infrastrukturforvalter overholder sin retlige forpligtelse til at anvende et sikkerhedsledelsessystem med henblik på at sikre, at alle risici, der hidrører fra deres aktiviteter, herunder vedligeholdelsesaktiviteter, levering af materiel og brug af kontrahenter, beherskes, og, hvor det er hensigtsmæssigt, til at kontrollere anvendelsen af Kommissionens forordning (EU) nr. 1078/2012 af 16. november 2012 om en fælles sikkerhedsmetode for overvågning, der skal anvendes af jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere efter modtagelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse samt af enheder med ansvar for vedligeholdelsen (4).
3. De nationale sikkerhedsmyndigheder skal anvende denne forordning til at udføre deres tilsynsopgaver i henhold til artikel 16, stk. 2, litra f), i direktiv 2004/49/EF og til at underrette medlemsstaterne om effektiviteten af den overordnede sikkerhedslovgivning.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås »tilsyn« som fastlagt i artikel 2 i forordning (EU) nr. 1158/2010 og artikel 2 i forordning (EU) nr. 1169/2010.
Artikel 3
Tilsynsstrategi og -plan(er)
1. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal udvikle og gennemføre en tilsynsstrategi og en eller flere tilsynsplaner, som beskriver, hvordan den målretter sine aktiviteter, og fastlægger prioriteringer for tilsynet som fastsat i bilaget.
2. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal indsamle og analysere oplysninger fra en lang række kilder. Den skal anvende de indsamlede oplysninger og resultaterne af tilsynet til de formål, der er fastsat i artikel 1.
3. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal regelmæssigt evaluere tilsynsstrategien og tilsynsplanen (eller planerne) på baggrund af de indsamlede oplysninger og resultaterne af tilsynet.
Artikel 4
Teknikker til gennemførelse af tilsyn
1. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal vedtage teknikker til gennemførelse af tilsynsaktiviteter. Disse teknikker omfatter almindeligvis samtaler med personer på forskellige niveauer i en organisation, gennemgang af dokumenter og registreringer i relation til sikkerhedsledelsessystemet og undersøgelse af dette systems sikkerhedsmæssige resultater som observeret under inspektion eller tilknyttede aktiviteter.
2. Den nationale sikkerhedsmyndighed sikrer, at dens tilsynsaktiviteter omfatter kontrol af
a)
sikkerhedsledelsessystemets effektivitet
b)
effektiviteten af individuelle elementer eller delelementer af sikkerhedsledelsessystemet, herunder driftsaktiviteter.
Artikel 5
Sammenhæng mellem vurdering og tilsyn
1. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal anvende de oplysninger, der indsamles under vurderingen af en jernbanevirksomheds eller infrastrukturforvalters sikkerhedsledelsessystem, i forbindelse med sit tilsyn med den fortsatte anvendelse af sikkerhedsledelsessystemet efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse.
2. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal også anvende de oplysninger, der indsamles under tilsynsaktiviteterne, til at revurdere en jernbanevirksomheds eller infrastrukturforvalters sikkerhedsledelsessystem inden fornyelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse.
Artikel 6
Kompetencekrav til personer, der er beskæftiget med tilsynsaktiviteter
Den nationale sikkerhedsmyndighed indfører et system, som sikrer, at tilsynsaktiviteterne udføres af kompetent personale.
Artikel 7
Beslutningskriterier
1. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal fastlægge og offentliggøre beslutningskriterier for den måde, hvorpå den overvåger, fremmer og i relevante tilfælde håndhæver overensstemmelse med den overordnede sikkerhedslovgivning. Disse kriterier skal også omfatte manglende overensstemmelse i forbindelse med den kontinuerlige anvendelse af en jernbanevirksomheds eller infrastrukturforvalters sikkerhedsledelsessystem og med den overordnede sikkerhedslovgivning.
2. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal vedtage og offentliggøre en procedure, som giver jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere mulighed for at klage over beslutninger, der træffes under tilsynsaktiviteter, uden derved at indskrænke muligheden for domstolsprøvelse af sådanne beslutninger.
Artikel 8
Samordning og samarbejde
1. Nationale sikkerhedsmyndigheder, som deltager i tilsynet med en jernbanevirksomhed, der opererer i mere end én medlemsstat, skal samordne deres tilgang til tilsyn med henblik på at sikre, at jernbanevirksomhedens sikkerhedsledelsessystem er effektivt og dækker alle relevante aktiviteter. Samordningen skal omfatte en aftale om, hvilke oplysninger der udveksles mellem nationale sikkerhedsmyndigheder, med henblik på at sikre en fælles tilgang til tilsynet med den pågældende jernbanevirksomhed. Samordningen skal også omfatte udveksling af oplysninger om den pågældende nationale sikkerhedsmyndigheds tilsynsstrategi og -plan(er), herunder eventuelle relevante resultater, med henblik på at muliggøre en fælles tilgang til håndtering af manglende overholdelse.
2. Nationale sikkerhedsmyndigheder udvikler samarbejdsordninger med undersøgelsesorganer, certificeringsorganer for enheder med ansvar for vedligeholdelsen og andre kompetente myndigheder med henblik på at udveksle oplysninger og samordne deres reaktion på manglende overholdelse af den overordnede sikkerhedslovgivning.
Artikel 9
Ikrafttrædelse og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 7. juni 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. november 2012.