РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 788/2014 НА КОМИСИЯТА
от 18 юли 2014 година
за определяне на подробни правила за налагането на глоби и периодични имуществени санкции и оттеглянето на признаването на организациите за проверка и преглед на кораби в съответствие с членове 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 391/2009 на Европейския парламент и на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 391/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно общи правила и стандарти за организациите за проверка и преглед на кораби (1), и по-специално член 14, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
С член 6 и член 7 от Регламент (ЕО) № 391/2009 Комисията се оправомощава да налага глоби и периодични имуществени санкции на признати организации, както е определено в член 2 от посочения регламент, или да оттегля тяхното признаване, за да се гарантира прилагането на критериите и задълженията, установени по силата на този регламент, и с ясната цел да се премахнат всички потенциални заплахи за безопасността или за околната среда.
(2)
В интерес на прозрачността е да се определят, в съответствие с член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 391/2009, подробни процедурни правила за вземане на решения, както и методика за изчисляване на глоби и периодични имуществени санкции от Комисията, така че тя да е предварително известна на съответните организации, включително специфични критерии за Комисията, по които да се оценява сериозността на случая и степента, в която са били накърнени безопасността или опазването околната среда.
(3)
Чрез въвеждането на глоби и периодични имуществени санкции Комисията следва да получи допълнителен инструмент, който ѝ позволява да отговаря по-нюансирано, гъвкаво и пропорционално на нарушения на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 391/2009 от страна на дадена призната организация, отколкото това е възможно чрез оттеглянето на признаването на организацията.
(4)
Периодичните имуществени санкции следва да бъдат ефективни, за да се гарантира, че всяко нарушение на задълженията и изискванията, определени в Регламент (ЕО) № 391/2009, ще бъде своевременно и надлежно отстранено. Поради това с Регламент (ЕО) № 391/2009 на Комисията се дава право, когато призната организация не е успяла да предприеме изискваните от Комисията превантивни и коригиращи действия, да прилага след изтичането на разумен период от време периодични имуществени санкции, които да продължават докато съответната призната организация предприеме подходящи мерки. Ако е необходимо, с оглед на обстоятелствата по случая, дневният размер на периодичните имуществени санкции може постепенно да бъде увеличен, така че да отразява неотложността на изискваните действия.
(5)
Изчисляването на глобите и периодичните имуществени санкции като част от оборота на организацията, като се има предвид максималният таван, определен в съответствие с Регламент (ЕО) № 391/2009, е прост метод за постигане на възпиращ ефект на глобите и периодичните имуществени санкции, като същевременно те остават пропорционални както на сериозността на случая, така и на икономическия капацитет на съответната организация, с оглед на значително различаващите се размери на признатите организации.
(6)
Таванът за максималния общ размер на глобите и периодичните имуществени санкции следва да бъде ясно определен, като се вземат предвид различните обстоятелства, при които той би се прилагал, в интерес на прозрачността и правната сигурност. Поради същите причини следва да се определи и начинът, по който се изчислява общият среден оборот за всяка призната организация през предходните три стопански години за дейностите, които попадат в обхвата на Регламент (ЕО) № 391/2009.
(7)
Целесъобразно е при решението за оттегляне на признаването на дадена организация въз основа на условията, посочени в член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 391/2009, да се вземат предвид всички фактори, свързани с основната цел - провеждането на мониторинг на операциите и цялостните резултати на признатите организации, включително ефективността на глобите и периодичните имуществени санкции, вече наложени за системни и сериозни нарушения на посочения регламент.
(8)
Следва да бъде определена конкретна процедура, за да се позволи на Комисията, било по своя собствена инициатива или по искане на държава членка или държави членки, да оттегля признаването на дадена организация по силата на Регламент (ЕО) № 391/2009, в допълнение към правомощията на Комисията да оценява признати организации и налага глоби и периодични имуществени санкции посредством съответните процедури, предвидени в настоящия регламент.
(9)
Важно е решението за налагане на глоби и периодични имуществени санкции или за оттегляне на признаването в съответствие с настоящия регламент да се основава само на мотиви, по които съответната призната организация е имала възможност да представи своето становище.
(10)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално правото на защита, принципа на поверителност и принципа „ne bis in idem“, в съответствие с общите принципи на правото и съдебната практика на Съда на Европейския съюз.
(11)
Решенията за налагане на глоби и периодични имуществени санкции следва да могат да бъдат изпълнявани принудително в съответствие с член 299 от Договора за функционирането на Европейския съюз и могат да бъдат подложени на преразглеждане от Съда на Европейския съюз.
(12)
С цел гарантиране на справедливост и правна сигурност в хода на процедурата е необходимо да се определят подробни правила за изчисляването на сроковете, които се установяват от Комисията в рамките на процедурата, и на периодите на давност, важащи за Комисията по отношение на налагането и принудителното събиране на глоби или периодични имуществени санкции, като същевременно се вземе предвид датата на влизане в сила на Регламент (ЕО) № 391/2009.
(13)
Прилагането на настоящия регламент изисква ефективно сътрудничество между съответните държави членки, Комисията и Европейската агенция по морска безопасност. За тази цел е необходимо да се уточнят правата и задълженията на всяка от тези страни в процедурите, определени в настоящия регламент, с цел да се гарантира ефективното провеждане на разследването, вземането на решения и предприемането на последващи действия съгласно членове 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 391/2009.
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден съгласно Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета (2),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят правилата за прилагане на разпоредбите на членове 6 и 7 от Регламент (ЕО) № 391/2009 от Комисията.
В него се определят критерии за установяване на размера на глобите и периодичните имуществени санкции, както и процедури за вземане на решение за налагане на глоба и периодична имуществена санкция или за оттегляне на признаването на призната организация по инициатива на Комисията или по искане на държава членка.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, съдържащи се в член 2 от Регламент (ЕО) № 391/2009.
Освен това се прилага следното определение:
„Заинтересована държава членка“ означава всяка държава членка, която е поверила на призната организация проверката, прегледа и сертифицирането на кораби, плаващи под нейния флаг, по отношение на съответствието с международните конвенции съгласно Директива 2009/15/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно общите правила и стандарти за организациите за проверка и преглед на кораби и за съответните дейности на морските администрации (3), включително държавата членка, която е подала до Комисията заявлението за признаване на посочената организация в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 391/2009.
ГЛАВА II
ГЛОБИ И ПЕРИОДИЧНИ ИМУЩЕСТВЕНИ САНКЦИИ
Член 3
Установяване на нарушения
1. Комисията установява нарушение по член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 391/2009, когато:
а)
сериозно или повторно неспазване от страна на дадена призната организация на минималните критерии, определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 391/2009, или на нейните задължения по член 8, параграф 4, член 9, член 10 и член 11 от Регламент (ЕО) № 391/2009 свидетелства за сериозни недостатъци в структурата, системите, процедурите и механизмите за вътрешен контрол на тази призната организация;
б)
влошаващите се резултати от работата на признатата организация, предвид Решение 2009/491/ЕО на Комисията (4), свидетелстват за сериозни пропуски в нейната структура, системи, процедури или механизми за вътрешен контрол;
в)
дадена призната организация умишлено е предоставила на Комисията невярна, непълна или подвеждаща информация в хода на своето оценяване или е възпрепятствала това оценяване по друг начин.
2. Във всяка процедура за нарушение по настоящия регламент задължението за доказване на нарушението е на Комисията.
Член 4
Изчисляване на глобите
1. Първоначално за всяко нарушение, установено съгласно член 9, се определя основна глоба в размер на 0,6 % от общия среден оборот на признатата организация, определен в съответствие с член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 391/2009.
2. За изчисляване на отделната глоба за всяко едно нарушение основната глоба, посочена в параграф 1, се увеличава или намалява в зависимост от сериозността на нарушението и неговите последствия, по-специално от степента, в която са били накърнени безопасността или опазването на околната среда, съответно съгласно членове 5 и 6.
3. Максималният размер на всяка отделна глоба не трябва да превишава 1,8 % от общия среден оборот на признатата организация.
4. Когато едно единствено действие или бездействие на признатата организация е в основата на две или повече нарушения по член 6, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 391/2009, установени в съответствие с член 3, параграф 1, буква а) от настоящия регламент, общият размер на наложената глоба съответства на най-високата от отделните глоби, изчислени за съответните нарушения.
5. Общата глоба, наложена с едно решение на призната организация, е сумата от всички отделни глоби, произтичащи от прилагането на параграфи 1-4 от настоящия член, без да се засяга максималният таван, определен съгласно член 6, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 391/2009, както е посочено член 8 от настоящия регламент.
Член 5
Оценка на сериозността на нарушението
При оценяване на сериозността на всяко нарушение Комисията взема предвид всички съответни утежняващи и смекчаващи обстоятелства, и по-специално следното:
а)
дали организацията е действала небрежно или преднамерено;
б)
броят действия или бездействия на признатата организация, които са в основата на нарушението;
в)
дали нарушението засяга изолирани филиали, географски области или цялата организация;
г)
повторната поява на действията или бездействията на признатата организация, които са в основата на нарушението;
д)
продължителността на нарушението;
е)
наличието на неверни данни за действителното състояние на кораби в сертификатите и документите за съответствие, издадени от призната организация, или включването на неточна или подвеждаща информация в тях;
ж)
предходни санкции, включително глоби, налагани на същата призната организация;
з)
дали нарушението е резултат от споразумение между признати организации или съгласувана практика, които имат за цел, или чийто резултат е неспазването на критериите и задълженията, предвидени в Регламент (ЕО) № 391/2009;
и)
степента, в която признатата организация проявява усърдие и готовност за сътрудничество при откриването на съответните действия или бездействия, както и при определянето на нарушенията от страна на Комисията.
Член 6
Оценка на последствията на дадено нарушение
При оценяване на последствията на всяко нарушение, по-специално степента, в която са били накърнени безопасността и опазването на околната среда, Комисията взема предвид всички съответни утежняващи и смекчаващи обстоятелства, и по-специално следното:
а)
естеството и обхвата на неизправностите, действително или потенциално засягащи корабите, сертифицирани от организацията, които тази организация не е успяла (или е възможно да не успее) да установи в резултат на нарушението или чието своевременно отстраняване тя не е успяла (или е възможно да не успее) да изиска, като се вземат предвид по-специално критериите за задържане на кораб, определени в приложение X от Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) относно държавния пристанищен контрол;
б)
дела на действително или потенциално засегнатите кораби от общия брой на корабите, сертифицирани от организацията;
в)
всякакви други обстоятелства, водещи до специфични разпознаваеми рискове, като например вида на действително или потенциално засегнатите кораби.
Член 7
Периодични имуществени санкции
1. Периодичните имуществени санкции, посочени в член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 391/2009, могат да бъдат наложени от Комисията на съответната организация, без да се засягат глобите, налагани по силата на член 3, за да гарантира, че се предприемат превантивните и коригиращи действия, поискани от Комисията в рамките на нейната оценка на признатата организация.
2. В решението за налагане на глоби съгласно член 3, Комисията може също да определи периодични имуществени санкции, които да бъдат наложени на призната организация, ако (и докато) последната не предприеме коригиращи действия или допуска неоправдано забавяне при отстраняване на нарушението.
3. В решението за налагане на периодични имуществени санкции се определя срокът, в който признатата организация трябва да предприеме необходимите действия.
4. Периодични имуществени санкции се прилагат от деня след изтичането на срока, определен в съответствие с параграф 3, до деня, в който съответните коригиращи действия са предприети от организацията, при условие че Комисията счете коригиращите действия за задоволителни.
5. Основният дневен размер на периодичната имуществена санкция за всяко нарушение възлиза на 0,0033 % от общия среден оборот на признатата организация, изчислен в съответствие с член 9. За изчисляване на размера на конкретната периодична имуществена санкция за всяко нарушение, основният размер се коригира въз основа на тежестта на нарушението и степента, в която са накърнени безопасността или опазването на околната среда, по смисъла на членове 5 и 6 от настоящия регламент.
6. Комисията може да реши, в контекста на обстоятелствата по случая, и по-специално с оглед на спешността на коригиращите действия, които трябва да бъдат предприети от съответната организация, да увеличи дневния размер за периодични имуществени санкции до следните граници:
а)
когато признатата организация не спази срока, установен в съответствие с параграф 3, с повече от 120 дни - за периода от сто двадесет и първия ден до ден триста след изтичането на срока, на 0,005 % дневно от общия среден оборот на организацията, изчислен в съответствие с член 9;
б)
когато признатата организация не спази срока, установен в съответствие с параграф 3, с повече от 300 дни - за периода от триста и първия ден нататък след изтичането на срока, на 0,01 % дневно от общия среден оборот на организацията, изчислен в съответствие с член 9.
7. Общият размер на периодичните имуществени санкции, наложени по силата на настоящия член, самостоятелно или в допълнение към глоби, не надвишава максималния таван, предвиден в член 6, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 391/2009, както е описано подробно в член 8 от настоящия регламент.
Член 8
Определяне на максималния общ размер на наложените глоби и периодични имуществени санкции
Максималният общ размер на наложените глоби и периодични имуществени санкции на призната организация, както е предвидено в член 6, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 391/2009, се определя, както следва:
а)
общият размер на наложените глоби на призната организация, съгласно член 4, в рамките на една стопанска година за тази организация, като се вземе предвид датата на решението за налагане на глоба, а в случай на повече от едно решение за налагане на глоба на тази организация - датата на първото решение за налагане на глоба на тази организация, не надвишава 5 % от общия среден оборот на тази организация, изчислен в съответствие с член 9;
б)
общият размер на наложените глоби на призната организация, съгласно член 4, в рамките на една стопанска година за тази организация, определена в съответствие с параграф 1, както и за периодичните имуществени санкции, наложени със същите решения в съответствие с член 7, параграф 2 и натрупани в периода до предприемането на подходящи коригиращи действия, не надвишава 5 % от общия среден оборот на тази организация, изчислен в съответствие с член 9. Без да се засяга член 21, възстановяването от страна на Комисията на периодичните имуществени санкции не надвишава горната граница от 5 %;
в)
общият размер на периодичните имуществени санкции, наложени на призната организация в съответствие с член 7, параграф 1 и натрупани в периода до предприемането на подходящи превантивни или коригиращи действия, не надвишава 5 % от общия среден оборот на тази организация, изчислен в съответствие с член 9. Без да се засяга член 21, възстановяването от страна на Комисията на периодичните имуществени санкции не надвишава горната граница от 5 %.
Член 9
Изчисляване на оборота
1. За целите на настоящия регламент общият среден оборот на съответната призната организация следва да бъде една трета от сумата, получаваща се чрез събиране за последните три стопански години преди решението на Комисията на общия оборот на предприятието майка, представляващо признатата организация, и всички юридически лица, които са обхванати от тази организация в края на всяка година.
2. В случай на група със сертифицирани консолидирани счетоводни отчети оборотът, посочен в параграф 1, представлява, по отношение на предприятието майка и всички юридически лица, които включва тази група и за които важи признаването в края на всяка финансова година, консолидираните приходи на посочените юридически лица.
3. При прилагането на параграфи 1 и 2 се вземат предвид само дейностите, които попадат в обхвата на Регламент (ЕО) № 391/2009.
ГЛАВА III
ОТТЕГЛЯНЕ НА ПРИЗНАВАНЕ
Член 10
Оттегляне на признаване
1. По собствена инициатива или по искане на държава членка Комисията може да приеме решение за оттегляне на признаването на дадена организация, в случаите, посочени в член 7, параграф 1, букви а) - д) от Регламент (ЕО) № 391/2009.
2. С цел да се определи дали дадено системно и сериозно нарушение представлява неприемлива заплаха за безопасността или за околната среда по смисъла на член 7, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 391/2009, се вземат под внимание следните елементи:
а)
информацията и обстоятелствата, посочени в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 391/2009, особено в светлината на обстоятелствата, посочени в членове 5 и 6 от настоящия регламент;
б)
критериите и, според случая, праговете, определени в Решение на Комисията 2009/491/ЕО.
3. Когато глобите и периодичните имуществени санкции, наложени на призната организация, достигнат максималния таван, определен в съответствие с член 6, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 391/2009, без да са предприети подходящи коригиращи действия от признатата организация, Комисията може да счете, че тези мерки не са постигнали целта си да премахнат всички потенциални заплахи за безопасността или за околната среда.
Член 11
Процедура за оттегляне на признаването по искане на държава членка
1. Когато една държава членка поиска от Комисията да оттегли признаването на дадена организация в съответствие с член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 391/2009, тя отправя това искане в писмен вид до Комисията.
2. Държавата членка, отправила искането, обяснява причините за него в пълни подробности и чрез позоваване, ако е уместно, на критериите, изброени в член 7, параграф 1, и обстоятелствата, изброени в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 391/2009, както и обстоятелствата, изброени в параграфи 2 и 3 на член 10 от настоящия регламент.
3. Държавата членка, отправила искането, предоставя на Комисията всички необходими документни доказателства в подкрепа на своето искане, надлежно класифицирани и номерирани.
4. Комисията потвърждава получаването на искането на държавата членка в писмена форма.
5. Когато Комисията счита, че са необходими допълнителна информация, разяснения или доказателства, за да бъде взето решение, тя информира държавата членка, отправила искането, и я приканва да допълни внесените от нея документи, ако е уместно, в рамките на определен срок, който е не по-кратък от четири седмици. Искането на държавата членка не се счита за пълно, докато не бъде предоставена цялата необходима информация.
6. Ако прецени, че искането на държавата членка е основателно, в рамките на една година след получаване на искането Комисията изпраща изложение на възраженията до засегнатата организация в съответствие с член 12, с цел оттегляне на признаването ѝ в съответствие с настоящия регламент. В този случай на държавата членка, отправила искането, се предоставят статутът и правата на заинтересована държава членка, съгласно глава IV от настоящия регламент.
Ако в рамките на същия срок Комисията заключи, че искането на държавата членка е неоснователно, тя информира държавата членка, отправила искането, като посочва причините за това и я приканва да представи своето становище в рамките на определен срок, който е не по-кратък от три месеца. В срок от шест месеца след получаването на това становище, Комисията или потвърждава, че искането е неоснователно, или издава изложение на възраженията в съответствие с първата алинея.
7. Ако Комисията заключи, че искането на държавата членка е неоснователно или че то продължава да е непълно след изтичане на срока, посочен в параграф 5, тя може да включи цялото искане или части от него и приложените доказателства в оценката на признатата организация, извършена в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 391/2009.
8. Комисията докладва ежегодно на КМБПЗК относно исканията за оттегляне, подадени от държавите членки, както и относно продължаващите процедури по отнемане, започнати от Комисията.
ГЛАВА IV
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Изложение на възражения
1. Когато Комисията счита, че са налице основания за налагане на глоба и периодични имуществени санкции на призната организация в съответствие с член 6 от Регламент (ЕО) № 391/2009, или за оттегляне на признаването на дадена организация в съответствие с член 7 от този регламент, тя изпраща изложение на възраженията си на организацията и уведомява заинтересованите държави членки.
2. Изложението на възражения включва:
а)
подробен отчет за действията и бездействията на признатата организация, включително описание на съответните факти и посочване на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 391/2009, които според Комисията са били нарушени от признатата организация;
б)
определяне на съответните доказателства, на които се основават констатациите, включително чрез позоваване на доклади от инспекции, доклади за оценка, или всякакви други свързани документи, които са били предоставени по-рано на съответната организация от Комисията или от Европейската агенция по морска сигурност, действаща от името на Комисията;
в)
уведомление, че Комисията може да наложи глоби и периодични имуществени санкции или да оттегли признаването в съответствие с членове 6 или 7 от Регламент (ЕО) № 391/2009.
3. Когато Комисията изпраща изложението на възражения, тя приканва признатата организация и заинтересованите държави членки да представят писмени становища в определен срок, който в никакъв случай не е по-кратък от шест седмици от датата на получаване на изложението на възраженията. Комисията не е длъжна да взема под внимание изложения, получени след изтичането на този срок, без да се засягат разпоредбите на член 24, параграф 4 от настоящия регламент.
4. Уведомлението за изложение на възраженията не преустановява оценяването на съответната организация. Във всеки един момент преди приемането на решение за налагане на глоба и периодични имуществени санкции, или оттеглянето на признаването в съответствие с настоящия регламент, Комисията може да реши да извърши допълнителни проверки на офисите и съоръженията на организацията, да посети кораби, лицензирани от организацията, или да изиска от признатата организация да предостави в писмен вид допълнителна информация, свързана с нейното съответствие с критериите и задълженията съгласно Регламент (ЕО) № 391/2009.
5. Във всеки един момент преди приемането на решение за налагане на глоба и периодични имуществени санкции, или оттеглянето на признаването в съответствие с настоящия регламент, Комисията може да измени своята оценка на съответната призната организация. Ако новата оценка се различава от оценката, която е довела до изложението на възраженията, тъй като са възникнали нови факти или са открити нови нарушения или нови обстоятелства относно сериозността на нарушението, или са били определени неговите последици за безопасността и за околната среда, Комисията издава ново изложение на възраженията.
Член 13
Искане на информация
С цел да се изяснят фактите за целите на член 12, Комисията може да поиска в писмена форма от призната организация да предостави писмени или устни обяснения, уточнения или документи в определен срок, който не е по-кратък от четири седмици. В такъв случай Комисията уведомява признатата организация за периодичните имуществени санкции и глоби, които могат да бъдат наложени в случай на неспазване на искането или ако предоставянето на информация бъде забавено неоснователно или умишлено бъде предоставена невярна, непълна или подвеждаща информация на Комисията.
Член 14
Изслушване
1. По искане на признатата организация, до която е адресирано изложението на възражения, Комисията предлага на тази организация възможност да представи своите аргументи на устно изслушване.
2. Комисията кани компетентните органи на съответните държави членки и може, по своя собствена инициатива или по искане на заинтересовани държави членки, да покани всички други лица, които имат законен интерес във връзка с нарушенията, да участват в устното изслушване. Ако желае, Комисията може да се възползва от помощта на Европейската агенция по морска безопасност.
3. Физически или частни юридически лица, поканени да присъстват, се явяват лично или чрез свои законни или упълномощени представители. Всяка държава членка се представлява от свои служители.
4. Изслушването се провежда при закрити врата. Всяко едно поканено да присъства лице може да бъде изслушано самостоятелно или в присъствието на други поканени лица, като се отчитат законните интереси на признатата организация и на други участници за защита на търговска тайна и друга поверителна информация.
5. Изявленията на всяка изслушана страна следва да бъдат записвани. При поискване записът се предоставя на лицата, които са присъствали на изслушването, и на заинтересованите държави членки.
Член 15
Периодични имуществени санкции за неоказване на съдействие
1. Когато Комисията възнамерява да приеме решение за налагане на периодични имуществени санкции, както е посочено в член 7, параграф 1, на призната организация, която не е предприела или неоправдано забавя предприемането на превантивните и коригиращите действия, поискани от Комисията, тя първо уведомява признатата организация в писмена форма.
2. В уведомлението от Комисията в съответствие с параграф 1 се посочват конкретните превантивни и коригиращи действия, които не са били предприети от признатата организация, както и подкрепящите доказателства, и се информира признатата организация за периодичните имуществени санкции, които Комисията смята да наложи в тази връзка.
3. Комисията определя срок, в който признатата организация може да ѝ представи писмено становище. Комисията не е длъжна да вземе предвид писмени становища, получени след изтичането на определения срок.
Член 16
Достъп до досието
1. По искане на признатата организация, до която е адресирано изложението на възраженията, Комисията предоставя достъп до досието, съдържащо документи и други доказателства, събрани от Комисията относно предполагаемото нарушение на организацията.
2. Комисията определя датата и предприема съответните практически мерки за осигуряване на достъпа на признатата организация до досието, който може да бъде предоставен само в електронна форма.
3. Комисията предоставя на съответната призната организация при поискване списък на всички документи, съдържащи се в досието.
4. Съответната призната организация получава право на достъп до документите и информацията, съдържащи се в досието. Когато предоставя такъв достъп, Комисията се съобразява с търговски тайни, поверителна информация или с вътрешния характер на документи, издадени от Комисията или от Европейската агенция по морска безопасност.
5. За целите на параграф 4 вътрешните документи на Комисията и на Европейската агенция по морска безопасност могат да включват:
а)
документи или части от документи, отнасящи се до вътрешните разисквания на Комисията и нейните служби и на Европейската агенция по морска безопасност, включително становищата и препоръките на Европейската агенция по морска безопасност, адресирани до Комисията;
б)
документи или части от документи, които са част от кореспонденцията между Комисията и Европейската агенция по морска безопасност или между Комисията и държавите членки.
Член 17
Законно представителство
Признатата организация има право на законно представителство на всеки етап от процедурата съгласно настоящия регламент.
Член 18
Поверителност, професионална тайна и право да се запази мълчание
1. Процедурата съгласно настоящия регламент се провежда в съответствие с принципите на поверителността и професионалната тайна.
2. Комисията, Европейската агенция по морска безопасност и органите на заинтересованите държави членки, както и техните чиновници, служители и други работещи под надзора им лица не разкриват информация, получена или обменена между тях по силата на настоящия регламент, когато е обхваната от задължението за професионална тайна и поверителност.
3. Всяка призната организация или друго лице, предоставяща/о информация или становище съгласно настоящия регламент, посочва ясно кой материал се счита за поверителен, като посочва основанията за това, и осигурява отделна неповерителна версия на документа до датата, определена от Комисията.
4. Комисията може също да изиска от признатите организации и други заинтересовани лица да посочат онези части от доклада, изложението на възражения или на решението на Комисията, които според тях съдържат търговски тайни.
5. Когато не са посочени документи, отговарящи на критериите от параграфи 3 и 4, Комисията може да приеме, че съответните документи или становища не съдържат поверителна информация.
6. Без да се засяга член 9 от Регламент (ЕО) № 391/2009, признатите организации имат право да запазят мълчание в ситуации, в които иначе биха били принудени да дават отговори, които биха могли да съдържат признание за наличието на нарушение от тяхна страна.
Член 19
Решение
1. Решението за налагане на глоби и периодични имуществени санкции, или за оттегляне на признаването в съответствие с настоящия регламент се основава само на мотиви, по които съответната призната организация е имала възможност да представи своето становище.
2. При решението за налагане на глоба или периодична имуществена санкция и определянето на съответната сума се вземат под внимание принципите на ефективност, пропорционалност и възпиращо действие.
3. Когато взема мерки в съответствие с настоящия регламент и взема решение за тежестта и въздействието на съответните действия или бездействия върху безопасността и околната среда, Комисията отчита националните мерки, вече предприети срещу признатата организация въз основа на същите факти, по-специално в случаите, когато тази организация вече е била обект на съдебни или изпълнителни производства.
4. Действията или бездействията на дадена призната организация, довели до мерките, предприети в съответствие с настоящия регламент, не водят до допълнителни мерки. Въпреки това тези действия или бездействия могат да бъдат взети предвид при следващи решения, приети в съответствие с настоящия регламент, за да се оцени повторяемостта.
5. Решение за налагане на периодични имуществени санкции или решение за налагане на глоби и периодични имуществени санкции се приема от Комисията в съответствие с процедурата, приложима по силата на член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 391/2009.
6. Решение за оттегляне на признаването на призната организация се приема от Комисията в съответствие с процедурата, приложима по силата на член 12, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 391/2009.
Член 20
Средства за правна защита, уведомяване и публикуване
1. Комисията информира съответната призната организация за правото ѝ на обжалване.
2. Комисията информира за своето решение Европейската агенция по морска безопасност и държавите членки.
3. Когато това е оправдано, по-специално поради причини, свързани с безопасността или опазването на околната среда, Комисията може да оповести публично своето решение. Когато публикува подробности от решението и информира държавите членки, Комисията зачита законните интереси на съответната призната организация и на други заинтересовани лица.
Член 21
Събиране на глоби и имуществени санкции
Комисията събира глобите и имуществените санкции, като издава нареждане за събиране на вземания и изпраща дебитно известие до съответната призната организация в съответствие с членове 78-80 и 83 от Регламент (ЕО, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6) и членове 80-92 от Регламент (ЕО) № 1268/2012 на Комисията (7).
Член 22
Давност при налагането на глоби и периодични имуществени санкции
1. Правото на Комисията да налага глоби и/или периодични имуществени санкции на дадена призната организация в съответствие с настоящия регламент е с давност от пет години от датата на действието или бездействието от страна на признатата организация, което е в основата на нарушение, установено в съответствие с член 3 от настоящия регламент. При продължаващи или повторни действия или бездействия, водещи до нарушения, обаче давностният срок започва да тече от деня, в който е било преустановено извършването на нарушението.
Правото на Комисията да налага периодични имуществени санкции на дадена призната организация в съответствие с член 15 от настоящия регламент изтича три години след датата, на която е било предприето действието или бездействието от страна на признатата организация, за което Комисията е изискала подходящи превантивни и коригиращи действия.
2. Всяко действие, предприето от Комисията или от Европейската агенция по морска безопасност за целите на оценката или в рамките на процедура за нарушение по отношение на дадено действие или бездействие на признатата организация прекъсва съответния давностен срок, установен съгласно параграф 1. Давностният срок се прекъсва от датата, на която признатата организация е била уведомена за тази мярка на Комисията или Агенцията.
3. След всяко прекъсване сроковете започват да текат отначало. Независимо от това давностният срок не надвишава период, равен на два пъти първоначалния давностен срок, освен в случаите, когато давността спира в съответствие с параграф 4.
4. Давностният срок за налагане на периодични имуществени санкции спира, докато решението на Комисията е предмет на висящо производство в Съда на Европейския съюз.
Член 23
Давност при събирането на глоби и периодични имуществени санкции
1. Правото за започване на процедура по събиране на глоби и периодични имуществени санкции е с едногодишен давностен срок от датата, на която решението, прието по силата на член 19, е станало окончателно.
2. Давностният срок за събиране на глоби и периодични имуществени санкции, посочени в параграф 1, се прекъсва от всяка мярка на Комисията или на държава членка, действаща по искане на Комисията, насочена към принудително събиране на глобите или периодичните имуществени санкции.
3. След всяко прекъсване сроковете започват да текат отначало.
4. Давностните срокове, посочени в параграфи от 1 и 2, спират в периоди, в които:
а)
тече срок за плащане;
б)
принудителното изпълнение е спряно по силата на решение на Съда на Европейския съюз.
Член 24
Прилагане на срокове
1. Сроковете, определени в настоящия регламент, започват да текат от деня, следващ получаването или връчването на съобщението на Комисията.
2. В случай на съобщение, изпратено до Комисията, съответните срокове се считат за спазени, когато това съобщение е било изпратено с препоръчано писмо преди изтичането на съответния срок.
3. При определяне на сроковете Комисията зачита както правото да се ползват предвидените от закона гаранции, така и специфичните обстоятелства на всяка процедура за вземане на решения съгласно настоящия регламент.
4. При надлежно и обосновано искане, отправено преди изтичане на първоначалния срок, сроковете могат да бъдат удължени.
Член 25
Сътрудничество с националните компетентни органи
Информация, предоставена от националните компетентни органи в отговор на искане от Комисията, се използва от Комисията единствено за следните цели:
а)
за изпълнение на задачите, възложени ѝ във връзка с признаването и контрола на признатите организации съгласно Регламент (ЕО) № 391/2009.
б)
като доказателствен материал за целите на вземането на решения по настоящия регламент, без да се засягат разпоредбите на членове 16 и 18 от него.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 26
Прилагане
Събития, които са настъпили преди датата на влизане в сила на Регламент (ЕО) № 391/2009, не пораждат основание за вземане на мерки в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Член 27
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 18 юли 2014 година.
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 788/2014
af 18. juli 2014
om fastsættelse af detaljerede regler for pålæggelse af bøder eller tvangsbøder og tilbagekaldelse af anerkendelser af organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, jf. artikel 6 og 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 391/2009
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 391/2009 af 23. april 2009 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe (1), særlig artikel 14, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 391/2009 har Kommissionen beføjelse til at træffe afgørelse om at pålægge anerkendte organisationer som defineret i den nævnte forordnings artikel 2 bøder og tvangsbøder eller at tilbagekalde anerkendelsen af disse for derved at sikre håndhævelsen af de krav og forpligtelser, der er fastsat i nævnte forordning, og navnlig fjerne alle potentielle trusler mod sikkerheden eller miljøet.
(2)
Af hensyn til gennemsigtigheden er det hensigtsmæssigt i henhold til artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009 at fastsætte en detaljeret forretningsorden for beslutningsproceduren og Kommissionens metode til beregning af bøder og tvangsbøder, således at de berørte organisationer kender dem på forhånd, bl.a. de specifikke kriterier, Kommissionen anvender til at vurdere overtrædelsernes grovhed, og i hvor høj grad det har haft negative følger for sikkerheden og miljøbeskyttelsen.
(3)
Indførelsen af muligheden for at pålægge bøder og tvangsbøder giver Kommissionen et supplerende redskab, så den kan reagere mere nuanceret, fleksibelt og afpasset på en anerkendt organisations overtrædelse af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 391/2009 end ved blot at tilbagekalde anerkendelsen.
(4)
Tvangsbøder bør være effektive, når det drejer sig om at sikre, at der straks og på hensigtsmæssig vis rettes op på situationen, hvis de forpligtelser og krav, der er fastsat i forordning (EF) nr. 391/2009, ikke opfyldes. I medfør af forordning (EF) nr. 391/2009 får Kommissionen derfor beføjelse til at anvende tvangsbøder, når en anerkendt organisation ikke efter et rimeligt tidsrum har truffet de forebyggende og afhjælpende foranstaltninger, som Kommissionen kræver, og indtil den pågældende anerkendte organisation har truffet de krævede foranstaltninger. I lyset af sagens omstændigheder kan den daglige tvangsbøde om nødvendigt gradvis forhøjes for derved at afspejle, hvor hastende de krævede foranstaltninger er.
(5)
En enkel måde at sikre, at bøder og tvangsbøder virker afskrækkende, men samtidig fortsat står i et rimeligt forhold til både sagens grovhed og den pågældende organisations økonomiske formåen i lyset af, at de anerkendte organisationer varierer i størrelse, er ved at beregne bøder og tvangsbøder som en andel af organisationens omsætning under hensyntagen til det loft, der er fastsat i forordning (EF) nr. 391/2009.
(6)
Af hensyn til gennemsigtigheden og retssikkerheden bør det klart anføres, under hvilke omstændigheder det maksimale samlede bøde- og tvangsbødebeløb anvendes. Af samme årsager bør det også fastsættes, hvordan den samlede gennemsnitlige omsætning i de forudgående tre regnskabsår for aktiviteter, der falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 391/2009, beregnes for den enkelte anerkendte organisation.
(7)
Det er hensigtsmæssigt, at der i forbindelse med en afgørelse om at tilbagekalde anerkendelsen af en organisation på grundlag af betingelserne i artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 391/2009 tages hensyn til alle de faktorer, der er knyttet til det overordnede mål om at føre tilsyn med anerkendte organisationers virke og samlede arbejdsindsats, herunder hvor effektive allerede pålagte bøder og tvangsbøder for gentagne og grove overtrædelser af nævnte forordning er.
(8)
Der bør fastsættes en særlig procedure, der gør det muligt for Kommissionen på eget initiativ eller på en eller flere medlemsstaters anmodning at tilbagekalde anerkendelsen af en organisation i henhold til forordning (EF) nr. 391/2009, ud over Kommissionens beføjelser til at vurdere de anerkendte organisationer og pålægge bøder og tvangsbøder i henhold til de i nærværende forordning fastsatte procedurer.
(9)
Det er vigtigt, at en afgørelse om at pålægge bøder og tvangsbøder eller tilbagekalde en anerkendelse i henhold til denne forordning udelukkende tager udgangspunkt i de årsager, som den berørte anerkendte organisation har kunnet fremkomme med bemærkninger til.
(10)
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig vedrørende retten til et forsvar og fortrolighedsprincippet og princippet om ne bis in idem i overensstemmelse med Den Europæiske Unions Domstols almene retsprincipper og retspraksis.
(11)
Afgørelser om bøder og tvangsbøder bør kunne tvangsfuldbyrdes i henhold til artikel 299 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og underkastes prøvelse ved Den Europæiske Unions Domstol.
(12)
Af billighedsgrunde og af hensyn til retssikkerheden i forbindelse med gennemførelsen af proceduren er det nødvendigt at fastsætte detaljerede regler for beregningen af de frister, som Kommissionen fastsætter under proceduren, og de forældelsesfrister for pålæggelse og inddrivelse af bøder og tvangsbøder, som Kommissionen anvender, under hensyntagen til datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 391/2009.
(13)
Håndhævelsen af denne forordning kræver et effektivt samarbejde mellem de berørte medlemsstater, Kommissionen og Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur. Med henblik herpå er det nødvendigt at præcisere hver af disse parters rettigheder og forpligtelser i forbindelse med de procedurer, der er fastsat i denne forordning for at sikre, at undersøgelses-, beslutnings- og opfølgningsprocedurerne bliver effektive, jf. artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 391/2009.
(14)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe (USS), der blev nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 (2) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes der bestemmelser om Kommissionens gennemførelse af artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 391/2009.
Der fastsættes kriterier for beregningen af bødernes og tvangsbødernes størrelse og for beslutningsproceduren for pålæggelse af en bøde eller en tvangsbøde eller tilbagekaldelse af anerkendelsen af en anerkendt organisation på Kommissionens eget initiativ eller på en medlemsstats anmodning.
Artikel 2
Definitioner
Definitionerne i artikel 2 i forordning (EF) nr. 391/2009 finder anvendelse med henblik på gennemførelsen af denne forordning.
Derudover finder følgende definition anvendelse:
»berørt medlemsstat«: enhver medlemsstat, der har overdraget ansvaret for inspektion, syn og certificering af skibe, der fører deres flag, til en anerkendt organisation i overensstemmelse med internationale konventioner, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/15/EF af 23. april 2009 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed (3), herunder den medlemsstat, der har indgivet anmodningen om anerkendelse af den pågældende organisation til Kommissionen, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 391/2009.
KAPITEL II
BØDER OG TVANGSBØDER
Artikel 3
Påvisning af overtrædelser
1. Kommissionen fastslår, at der er sket en overtrædelse i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 391/2009, hvis
a)
en anerkendt organisations alvorlige eller gentagne overtrædelse af forpligtelsen til at opfylde et af de minimumskriterier, der er fastsat i bilag I til forordning (EF) nr. 391/2009, eller dets forpligtelser i henhold til artikel 8, stk. 4, og artikel 9, 10 og 11 i forordning (EF) nr. 391/2009 viser, at der er alvorlige mangler i en anerkendt organisations struktur, systemer, procedurer eller interne kontrol
b)
en anerkendt organisations arbejdsindsats bliver dårligere under hensyntagen til Kommissionens beslutning 2009/491/EF (4), og det viser, at der er alvorlige mangler i en anerkendt organisations struktur, systemer, procedurer eller interne kontrol
c)
en anerkendt organisation med forsæt har givet Kommissionen forkerte, ufuldstændige eller vildledende oplysninger i forbindelse med dens vurdering eller på anden måde har lagt hindringer i vejen for denne vurdering.
2. I alle overtrædelsessager i medfør af denne forordning påhviler bevisbyrden Kommissionen.
Artikel 4
Beregning af bøder
1. Der pålægges først for hver overtrædelse, der er fastslået på grundlag af artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 391/2009, et bødegrundbeløb på 0,6 % af den anerkendte organisations samlede gennemsnitlige omsætning, jf. artikel 9.
2. Med henblik på beregningen af den individuelle bøde for hver overtrædelse øges eller mindskes de i stk. 1 omhandlede bødegrundbeløb på grundlag af overtrædelsens grovhed og følger, særlig i hvor høj grad det har haft negative følger for sikkerheden og miljøbeskyttelsen, jf. henholdsvis artikel 5 og 6.
3. Den individuelle bøde kan højst udgøre 1,8 % af den anerkendte organisations samlede gennemsnitlige omsætning.
4. Når en anerkendt organisations handling eller undladelse alene udgør grundlaget for to eller flere overtrædelser i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 391/2009, som er fastslået i henhold til nærværende forordnings artikel 3, stk. 1, litra a), bliver den heraf følgende individuelle bøde den højeste af de individuelle bøder beregnet for de bagved liggende overtrædelser
5. Den samlede bøde, der pålægges en anerkendt organisation i en enkelt afgørelse, er summen af alle de individuelle bøder, der følger af anvendelsen af denne artikels stk. 1 til 4, uden at dette berører de maksimumslofter, der er fastsat i artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009 som specificeret i nærværende forordnings artikel 8.
Artikel 5
Vurdering af overtrædelsernes grovhed
Kommissionen tager ved vurderingen af de enkelte overtrædelsers grovhed hensyn til alle relevante skærpende eller formildende omstændigheder, navnlig følgende:
a)
hvorvidt organisationen har udvist uagtsomhed eller forsætlighed
b)
antallet af den anerkendte organisations handlinger eller undladelser, der giver anledning til overtrædelsen
c)
hvorvidt overtrædelsen påvirker enkelte afdelinger, geografiske områder eller hele organisationen
d)
hvorvidt det er den anerkendte organisations gentagelse af handlinger eller undladelser, som giver anledning til overtrædelsen
e)
overtrædelsens varighed
f)
en forkert beskrivelse af skibenes reelle stand i certifikater og overensstemmelsesdokumenter udstedt af den anerkendte organisation eller medtagelse af forkerte eller vildledende oplysninger heri
g)
tidligere sanktioner, herunder bødestraf, som er pålagt samme anerkendte organisation
h)
hvorvidt overtrædelsen skyldes en aftale mellem anerkendte organisationer eller samordnet praksis, som har til formål eller følge, at kravene og forpligtelserne i forordning (EF) nr. 391/2009 ikke opfyldes
i)
den anerkendte organisations omhyggelighed og samarbejdsvilje ved afdækningen af de relevante handlinger eller undladelser, og når Kommissionen fastslår, at der er tale om overtrædelser.
Artikel 6
Vurdering af følgerne af overtrædelser
Kommissionen tager ved vurderingen af følgerne af de enkelte overtrædelser, særlig i hvor høj grad det har haft negative følger for sikkerheden og miljøbeskyttelsen, hensyn til alle relevante skærpende eller formildende omstændigheder, navnlig følgende:
a)
arten og omfanget af de mangler, der reelt eller potentielt påvirker den flåde, der er certificeret af organisationen, hvilket nævnte organisation som følge af overtrædelsen ikke har opdaget eller ikke er i stand til at opdage eller ikke i tide har krævet eller kunnet kræve afhjulpet, under hensyntagen til navnlig kriterierne for tilbageholdelse af et skib som fastsat i bilag X til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF (5) om havnestatskontrol
b)
andelen af den flåde, som organisationen har certificeret, der reelt eller potentielt er berørt
c)
alle andre omstændigheder, der udgør specifikke identificerbare risici såsom den type skib, der reelt eller potentielt er berørt.
Artikel 7
Tvangsbøder
1. Kommissionen kan som omhandlet i artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009 pålægge den pågældende organisation tvangsbøder, uden at det berører de bøder, der pålægges i medfør af artikel 3, for derved at sikre, at der træffes forebyggende og afhjælpende foranstaltninger som krævet af Kommissionen under dens vurdering af den anerkendte organisation.
2. I forbindelse med afgørelsen om at pålægge bøder i henhold til artikel 3 kan Kommissionen også fastsætte de tvangsbøder, der skal pålægges den anerkendte organisation, hvis og så længe den ikke træffer afhjælpende foranstaltninger eller uden gyldig grund ikke bringer overtrædelsen til ophør.
3. I afgørelsen om tvangsbøder fastsættes den frist, inden for hvilken den anerkendte organisation skal træffe de krævede foranstaltninger.
4. Tvangsbøderne finder anvendelse fra dagen efter udløbet af den i stk. 3 fastsatte frist til den dag, hvor organisationen har truffet passende afhjælpende foranstaltninger, forudsat at Kommissionen anser de afhjælpende foranstaltninger for at være tilfredsstillende.
5. De daglige tvangsbøder for hver overtrædelse udgør 0,0033 % af den anerkendte organisations samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9. Med henblik på beregningen af det enkelte tvangsbødebeløb for hver overtrædelse tilpasses grundbeløbet på grundlag af overtrædelsens grovhed og under hensyntagen til, i hvor høj grad det har haft negative følger for sikkerheden og miljøbeskyttelsen, jf. artikel 5 og 6 i nærværende forordning.
6. I lyset af sagens omstændigheder og navnlig på grundlag af, hvor meget det haster, at den pågældende organisation træffer afhjælpende foranstaltninger, kan Kommissionen forhøje den daglige tvangsbøde op til følgende loft:
a)
når den anerkendte organisation overskrider den frist, der er fastsat i medfør af stk. 3, med mere end 120 dage, fra den 121. dag til den 300. dag efter fristens udløb med 0,005 % pr. dag af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9
b)
når den anerkendte organisation overskrider den frist, der er fastsat i medfør af stk. 3, med mere end 300 dage, fra den 301. dag efter fristens udløb med 0,01 % pr. dag af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9.
7. Den samlede tvangsbøde, der pålægges i medfør af denne artikel, individuelt eller sammen med bøder, må ikke overstige det loft, der er fastsat i artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009 som specificeret i nærværende forordnings artikel 8.
Artikel 8
Fastsættelse af det højeste samlede bøde- og tvangsbødebeløb
Det højeste samlede bøde- og tvangsbødebeløb, der kan pålægges en anerkendt organisation som fastsat i artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009, fastsættes som følger:
a)
det samlede bødebeløb, der pålægges en anerkendt organisation i henhold til artikel 4 inden for et regnskabsår under hensyntagen til datoen for afgørelsen om pålæggelse af bøder og i tilfælde af mere end én afgørelse om at pålægge organisationen bøder, datoen for den første afgørelse om at pålægge organisationen en bøde, må ikke overstige 5 % af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9
b)
det samlede bødebeløb, der pålægges en anerkendt organisation i henhold til artikel 4 inden for et regnskabsår, og som beregnes i henhold til stk. 1, og de tvangsbøder, der pålægges i medfør af samme afgørelse, jf. artikel 7, stk. 2, og som forhøjes, så længe organisationen ikke træffer passende afhjælpende foranstaltninger, må ikke overstige 5 % af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9. Ved inddrivelsen af tvangsbøderne må Kommissionen ikke overstige loftet på 5 %, jf. dog artikel 21
c)
det samlede tvangsbødebeløb, der pålægges en anerkendt organisation i henhold til artikel 7, stk. 1, og som forhøjes, så længe organisationen ikke træffer passende forebyggende og afhjælpende foranstaltninger, må ikke overstige 5 % af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9. Ved inddrivelsen af tvangsbøderne må Kommissionen ikke overstige loftet på 5 %, jf. dog artikel 21.
Artikel 9
Beregning af omsætningen
1. Med henblik på denne forordning er den anerkendte organisations samlede gennemsnitlige omsætning en tredjedel af de beløb, der opnås ved over de tre regnskabsår, der går forud for Kommissionens afgørelse, at tilføje den samlede omsætning i den moderselskabsenhed, der er indehaver af anerkendelsen, og alle de retlige enheder, som anerkendelsen gælder for ved udgangen af hvert år.
2. I tilfælde af en koncern med attesterede konsoliderede regnskaber medtages den i stk. 1 omhandlede omsætning, hvad angår moderselskabet og alle de retlige enheder, der indgår i koncernen, og som anerkendelsen gælder for ved udgangen af hvert regnskabsår, i disse enheders konsoliderede indtægter.
3. I medfør af stk. 1 og 2 tages der kun hensyn til de aktiviteter, der falder ind under forordning (EF) nr. 391/2009.
KAPITEL III
TILBAGEKALDELSE AF ANERKENDELSE
Artikel 10
Tilbagekaldelse af anerkendelse
1. I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra a) til e), i forordning (EF) nr. 391/2009 kan Kommissionen på eget initiativ eller på en medlemsstats anmodning vedtage en afgørelse om at tilbagekalde en organisations anerkendelse.
2. For at afgøre, om gentagne og grove tilfælde af manglende opfyldelse af minimumskravene udgør en uacceptabel trussel mod sikkerheden eller miljøet, jf. artikel 7, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 391/2009, skal følgende elementer tages i betragtning:
a)
de oplysninger og omstændigheder, der henvises til i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009, navnlig i lyset af de omstændigheder, der er omhandlet i forordningens artikel 5 og 6
b)
de krav og eventuelt de tærskler, der er fastsat i beslutning 2009/491/EF.
3. Når størrelsen af de bøder og tvangsbøder, der pålægges en anerkendt organisation, når det loft, der er fastsat i henhold til artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009, og den anerkendte organisation ikke har truffet hensigtsmæssige afhjælpende foranstaltninger, kan Kommissionen anse disse foranstaltninger for ikke at have opfyldt deres formål, nemlig at fjerne alle potentielle trusler mod sikkerheden eller miljøet.
Artikel 11
Procedure for tilbagekaldelse af anerkendelsen på en medlemsstats anmodning
1. Hvis en medlemsstat anmoder Kommissionen om at tilbagekalde anerkendelsen af en organisation, jf. artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009, skal den gøre det skriftligt.
2. Den anmodende medlemsstat forklarer årsagerne til anmodningen nærmere og om nødvendigt under henvisning til kravene i artikel 7, stk. 1, og de omstændigheder, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009 og de omstændigheder, der er omhandlet i artikel 10, stk. 2 og 3, i nærværende forordning.
3. Den anmodende medlemsstat sender Kommissionen al den dokumentation, der er nødvendig for at understøtte anmodningen, behørigt klassificeret og nummereret.
4. Kommissionen anerkender modtagelsen af medlemsstatens anmodning skriftligt.
5. Hvis Kommissionen finder, at det er nødvendigt med yderligere oplysninger, præciseringer eller dokumentation for at træffe afgørelse, informerer den den anmodende medlemsstat herom og opfordrer den til at supplere den allerede indsendte dokumentation inden for en fastsat frist, som ikke må være på under fire uger. Medlemsstatens anmodning anses ikke for fuldstændig, før alle nødvendige oplysninger er fremlagt.
6. Hvis Kommissionen konkluderer, at medlemsstatens anmodning er begrundet, sender den inden et år fra modtagelsen af den fuldstændige anmodning den berørte organisation en klagepunktsmeddelelse, jf. artikel 12, med henblik på tilbagekaldelsen af anerkendelsen i henhold til denne forordning. I så tilfælde skal den anmodende medlemsstat gives den behandling og de rettigheder, som en berørt medlemsstat har ret til i henhold til kapitel IV i nærværende forordning.
Hvis Kommissionen inden for samme frist konkluderer, at medlemsstatens anmodning er uberettiget, informerer den den anmodende medlemsstat med angivelse af årsagerne hertil og opfordrer den til at fremkomme med sine bemærkninger inden for en fastsat frist, som ikke må være på under tre måneder. Inden seks måneder efter modtagelsen af disse bemærkninger bekræfter Kommissionen enten, at anmodningen er ubegrundet, eller udsteder en klagepunktsmeddelelse i henhold til dette stykkes første afsnit.
7. Hvis Kommissionen konkluderer, at medlemsstatens anmodning er ubegrundet, eller den fortsat er ufuldstændig efter udløbet af den frist, der er omhandlet i stk. 5, kan Kommissionen vælge at medtage hele eller dele af anmodningen og den vedlagte dokumentation i den vurdering af den anerkendte organisation, der foretages i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 391/2009.
8. Kommissionen rapporterer hvert år til USS om de anmodninger om tilbagekaldelse af anerkendelser, den har modtaget fra medlemsstaterne, samt om de igangværende tilbagekaldelsesprocedurer, som Kommissionens har iværksat.
KAPITEL IV
FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 12
Klagepunktsmeddelelse
1. Hvis Kommissionen finder, at der er grund til at pålægge en anerkendt organisation en bøde og tvangsbøder, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 391/2009, eller at tilbagekalde en organisations anerkendelse, jf. artikel 7 i nævnte forordning, sender den en klagepunktsmeddelelse til organisationen og informerer den berørte medlemsstat.
2. Klagepunktsmeddelelsen skal indeholde:
a)
en detaljeret beskrivelse af den anerkendte organisations foranstaltninger og undladelser, herunder en beskrivelse af de relevante fakta og angivelse af de bestemmelser i forordning (EF) nr. 391/2009, som Kommissionen mener, at den anerkendte organisation har overtrådt
b)
angivelse af den dokumentation, som de relevante resultater er baseret på, bl.a. under henvisning til inspektionsrapporter, vurderingsrapporter eller andre relevante dokumenter, som Kommissionen eller Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur, der handler på Kommissionens vegne, tidligere har videreformidlet til den berørte organisation
c)
en meddelelse om, at Kommissionen kan pålægge bøder og tvangsbøder eller tilbagekalde anerkendelsen, jf. artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 391/2009.
3. Ved fremsendelsen af klagepunktsmeddelelsen opfordrer Kommissionen den anerkendte organisation og de berørte medlemsstater til at fremkomme med skriftlige bemærkninger inden den fastsatte frist, som under ingen omstændigheder må være på under seks uger fra datoen for modtagelsen af klagepunktsmeddelelsen. Kommissionen er ikke forpligtet til at tage hensyn til indlæg modtaget efter fristens udløb, jf. dog bestemmelserne i artikel 24, stk. 4, i nærværende forordning.
4. Fremsendelsen af klagepunktsmeddelelsen suspenderer ikke vurderingen af den berørte organisation. Kommissionen kan på et hvilket som helst tidspunkt forud for vedtagelsen af en afgørelse om at pålægge en bøde og tvangsbøder eller at tilbagekalde anerkendelsen i henhold til denne forordning, beslutte at foretage yderligere kontrol af organisationens kontorer og faciliteter, at besøge de skibe, som organisationen har certificeret, eller anmode den anerkendte organisation om skriftligt at fremlægge yderligere oplysninger vedrørende dens opfyldelse af kravene og forpligtelserne i henhold til forordning (EF) nr. 391/2009.
5. Kommissionen kan på et hvilket som helst tidspunkt forud for vedtagelsen af en afgørelse om at pålægge en bøde og tvangsbøder eller at tilbagekalde anerkendelsen i henhold til denne forordning, ændre sin vurdering af den berørte anerkendte organisation. Hvis den nye vurdering er forskellig fra den vurdering, der gav anledning til klagepunktsmeddelelsen, fordi nye faktuelle oplysninger er kommet for dagen, eller fordi det er blevet fastslået, at der er sket nye overtrædelser eller er nye omstændigheder omkring overtrædelsens grovhed eller dens virkninger for sikkerheden og sundheden, udarbejder Kommissionen en ny klagepunktsmeddelelse.
Artikel 13
Anmodninger om oplysninger
For at få præciseret de faktuelle oplysninger med henblik på artikel 12 kan Kommissionen skriftligt anmode den anerkendte organisation om at fremkomme med skriftlige eller mundtlige forklaringer eller oplysninger eller dokumenter inden for en bestemt frist, som under ingen omstændigheder må være på under fire uger. I så tilfælde informerer Kommissionen den anerkendte organisation om de tvangsbøder og bøder, den kan pålægges for ikke at efterkomme anmodningen eller uden gyldig grund at forsinke fremsendelsen af oplysninger eller forsætligt at fremsende ukorrekte, ufuldstændige eller vildledende oplysninger til Kommissionen.
Artikel 14
Mundtlig høring
1. På anmodning af den anerkendte organisation, som klagepunktsmeddelelsen er blevet sendt til, giver Kommissionen den pågældende organisation mulighed for at fremsætte sine argumenter under den mundtlige høring.
2. Kommissionen indkalder de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder og kan på eget initiativ eller på de berørte medlemsstaters anmodning indkalde alle andre personer med en legitim interesse i overtrædelserne til at deltage i den mundtlige høring. Kommissionen kan vælge at lade sig bistå af Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur.
3. Fysiske eller juridiske personer, der indkaldes til at deltage, møder enten frem personligt eller lader sig repræsentere af retlige eller bemyndigede repræsentanter. Medlemsstaterne repræsenteres af den pågældende medlemsstats embedsmænd.
4. Den mundtlige høring er ikke offentlig. Hver enkelt person, der opfordres til at deltage, kan høres alene eller i overværelse af andre personer, der er indkaldt til at deltage, idet der tages hensyn til den legitime interesse, som den anerkendte organisation og andre parter måtte have i, at deres forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger beskyttes.
5. Alle de hørte personers udtalelser føres til protokols. De personer, der deltog i høringen, og de berørte medlemsstater skal have adgang til at gøre sig bekendt med de registrerede udtalelser fra høringen, såfremt de anmoder herom.
Artikel 15
Tvangsbøder for manglende samarbejde
1. Hvis Kommissionen har til hensigt at vedtage en afgørelse om at pålægge en anerkendt organisation tvangsbøder, jf. artikel 7, stk. 1, som ikke har truffet eller uden gyldig grund ikke rettidigt har truffet de forebyggende og afhjælpende foranstaltninger, som Kommissionen har anmodet om, informerer den først den anerkendte organisation herom skriftligt.
2. I Kommissionens meddelelse i henhold til stk. 1 skal der henvises til den specifikke forebyggende og afhjælpende foranstaltning, som den anerkendte organisation ikke har truffet, og dokumentationen herfor, og den anerkendte organisation skal informeres om de tvangsbøder, Kommissionen overvejer at pålægge den.
3. Kommissionen fastsætter en frist, inden for hvilken den anerkendte organisation kan indgive skriftlige bemærkninger til Kommissionen. Kommissionen er ikke forpligtet til at tage hensyn til skriftlige bemærkninger, der modtages efter fristens udløb.
Artikel 16
Aktindsigt
1. På anmodning af den anerkendte organisation, som klagepunktsmeddelelsen er blevet sendt til, giver Kommissionen aktindsigt i den sagsmappe, der indeholder dokumenter, bilag m.m. vedrørende den påståede overtrædelse, som Kommissionen har samlet.
2. Kommissionen fastsætter datoen og træffer de relevante praktiske foranstaltninger til den anerkendte organisations aktindsigt, som kun kan gives i elektronisk form.
3. Kommissionen stiller på anmodning en liste over alle de dokumenter, der er i sagsmappen, til rådighed for den berørte anerkendte organisation.
4. Den berørte anerkendte organisation har ret til aktindsigt i de dokumenter og oplysninger, der er i sagsmappen. Når Kommissionen giver aktindsigt, tager den hensyn til forretningshemmeligheder, fortrolige oplysninger eller dokumenter af intern art, som den eller Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur har udarbejdet.
5. Med henblik på anvendelsen af stk. 4 kan Kommissionens og Det Europæiske Søfartssikkerhedsagenturs interne dokumenter omfatte:
a)
dokumenter eller dele af dokumenter vedrørende interne drøftelser i Kommissionen eller dens tjenestegrene og Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur, herunder Det Europæiske Søfartssikkerhedsagenturs udtalelser og henstillinger til Kommissionen
b)
dokumenter eller dele af dokumenter, der udgør en del af korrespondancen mellem Kommissionen og Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur eller mellem Kommissionen og medlemsstaterne.
Artikel 17
Advokatbistand
Den anerkendte organisation har ret til juridisk bistand i alle faser af procedurerne i henhold til denne forordning.
Artikel 18
Tavshedspligt, fortrolighed og ret til ikke at udtale sig
1. Procedurerne i henhold til denne forordning skal gennemføres på grundlag af principperne om fortrolighed og tavshedspligt.
2. Kommissionen, Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur og medlemsstaternes myndigheder samt deres embedsmænd og øvrige ansatte og enhver anden person, der arbejder under deres tilsyn, må ikke videregive oplysninger, som de har indhentet eller udvekslet i medfør af denne forordning, og som er undergivet fortroligheds- og tavshedspligt.
3. Alle anerkendte organisationer og personer, der afgiver oplysninger eller bemærkninger i henhold til denne forordning, skal klart angive, hvilket materiale der i givet fald betragtes som fortroligt, og begrunde dette samt levere en særskilt ikkefortrolig version heraf inden den af Kommissionen fastsatte dato.
4. Kommissionen kan også kræve, at de anerkendte organisationer og andre berørte parter meddeler, hvilke dele af en rapport, en klagepunktsmeddelelse eller en kommissionsafgørelse, der i deres øjne indeholder forretningshemmeligheder.
5. Hvis de i stk. 3 og 4 omhandlede oplysninger eller bemærkninger ikke angives, kan Kommissionen gå ud fra, at de pågældende dokumenter eller bemærkninger ikke indeholder fortrolige oplysninger.
6. Anerkendte organisationer har ret til ikke at udtale sig i situationer, hvor de ellers ville være tvunget til at afgive svar, som kunne indebære en tilståelse af, at de er impliceret i en overtrædelse, jf. dog artikel 9 i forordning (EF) nr. 391/2009.
Artikel 19
Afgørelse
1. En afgørelse om at pålægge bøder og tvangsbøder eller tilbagekalde en anerkendelse i henhold til denne forordning skal udelukkende tage udgangspunkt i de årsager, som den berørte anerkendte organisation har kunnet anføre i sine bemærkninger.
2. I afgørelsen om at pålægge en bøde eller en tvangsbøde og fastsættelsen af et passende beløb skal der tages hensyn til principperne om, at sanktionen skal være effektiv, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
3. Når der træffes foranstaltninger i henhold til denne forordning, og der træffes afgørelse om grovheden og virkningerne af de relevante foranstaltninger eller undladelser for sikkerheden og miljøet, tager Kommissionen hensyn til de nationale foranstaltninger, der allerede er truffet på grundlag af de samme faktuelle oplysninger vedrørende den berørte anerkendte organisation, navnlig når organisationen allerede har været genstand for retssager eller retshåndhævelsesprocedurer.
4. En anerkendt organisations handlinger eller undladelser, på grundlag af hvilke der er truffet foranstaltninger i henhold til denne forordning, skal ikke være genstand for yderligere foranstaltninger. Der kan dog tages hensyn til disse foranstaltninger eller undladelser i forbindelse med efterfølgende afgørelser, der vedtages i henhold til denne forordning, for derved at vurdere, om der sker gentagelser.
5. En afgørelse om at pålægge tvangsbøder eller en afgørelse om at pålægge bøder eller tvangsbøder skal vedtages af Kommissionen i henhold til den procedure, der finder anvendelse i medfør af artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009.
6. En afgørelse om at tilbagekalde en anerkendt organisations anerkendelse skal vedtages af Kommissionen i henhold til den procedure, der finder anvendelse i medfør af artikel 12, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009.
Artikel 20
Retsmidler, informering og offentliggørelse
1. Kommissionen informerer den berørte anerkendte organisation om de retsmidler, der står til dens rådighed.
2. Kommissionen orienterer Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur og medlemsstaterne om sin afgørelse.
3. Når det er begrundet, navnlig af hensyn til sikkerheden eller miljøbeskyttelsen, kan Kommissionen offentliggøre sin afgørelse. Kommissionen tager ved offentliggørelsen af de nærmere oplysninger om sin afgørelse og informeringen af medlemsstaterne hensyn til den berørte anerkendte organisations og andre berørte personers legitime interesser.
Artikel 21
Inddrivelse af bøder og tvangsbøder
Kommissionen foretager inddrivelsen af bøder og tvangsbøder ved at etablere en indtægtsordre og udstede en debetnota stilet til den anerkendte organisation efter bestemmelserne i artikel 78 til 80 samt 83 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 966/2012 (6) og artikel 80 til 92 i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (7).
Artikel 22
Forældelsesfrister for pålæggelse af bøder og tvangsbøder
1. Kommissionens ret til at pålægge en anerkendt organisation bøder og/eller tvangsbøder i henhold til denne forordning udløber efter fem år at regne fra datoen for den anerkendte organisations handling eller undladelse, som giver anledning til en overtrædelse, der er fastslået i henhold til nærværende forordnings artikel 3. Ved vedvarende eller gentagne handlinger eller undladelser, der giver anledning til overtrædelser, regnes fristen dog først fra den dag, hvor handlingen eller undladelsen bringes til ophør.
Kommissionens ret til at pålægge en anerkendt organisation tvangsbøder i henhold til denne forordnings artikel 15 udløber efter tre år at regne fra datoen for den anerkendte organisations handling eller undladelse, i forbindelse med hvilken Kommissionen anmodede om, at der blev truffet hensigtsmæssige forebyggende og afhjælpende foranstaltninger.
2. Enhver foranstaltning, som Kommissionen eller Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur træffer med henblik på vurderingen eller overtrædelsesproceduren i forbindelse med den anerkendte organisations handling eller undladelse, afbryder den relevante forældelsesfrist, jf. stk. 1. Forældelsesfristen afbrydes med virkning fra den dag, hvor Kommissionens eller agenturets foranstaltning meddeles den anerkendte organisation.
3. Efter hver afbrydelse løber forældelsesfristen forfra. Forældelsesfristen må dog ikke overstige en periode svarende til to gange den oprindelige forældelsesfrist, medmindre forældelsesfristen suspenderes i henhold til stk. 4.
4. Forældelsen for pålæggelse af tvangsbøder stilles i bero, så længe en sag om Kommissionens afgørelse verserer ved EU-Domstolen.
Artikel 23
Forældelsesfrister for inddrivelse af bøder og tvangsbøder
1. Retten til at indlede en inddrivelsesprocedure i forbindelse med bøder og/eller tvangsbøder udløber et år efter, at afgørelsen i medfør af artikel 19 er blevet endelig.
2. Den i stk. 1 omhandlede forældelsesfrist afbrydes ved ethvert skridt, der tages af Kommissionen eller af en medlemsstat på Kommissionens anmodning, med henblik på tvangsinddrivelse af bøder og/eller tvangsbøder.
3. Efter hver afbrydelse løber forældelsesfristen forfra.
4. Den i stk. 1 og 2 omhandlede forældelsesfrist suspenderes så længe:
a)
der er givet en betalingsfrist
b)
tvangsfuldbyrdelsen er stillet i bero i henhold til Den Europæiske Unions Domstols afgørelse.
Artikel 24
Anvendelse af frister
1. Fristerne i denne forordning løber fra dagen efter modtagelsen af Kommissionens meddelelse eller afleveringen heraf på modtagerens adresse.
2. I tilfælde af meddelelser, der sendes til Kommissionen, anses den relevante frist for at være opfyldt, hvis meddelelsen er sendt anbefalet inden udløbet af den relevante frist.
3. Ved fastsættelsen af frister tager Kommissionen hensyn til både retten til en retfærdig rettergang og de specifikke omstændigheder omkring hver beslutningsprocedure i medfør af denne forordning.
4. Fristerne kan eventuelt forlænges, hvis der fremsættes en begrundet anmodning herom inden udløbet af den oprindelige frist.
Artikel 25
Samarbejde med de nationale kompetente myndigheder
Kommissionen må kun bruge oplysninger fra de nationale kompetente myndigheder, der er indsendt på Kommissionens anmodning, til følgende formål:
a)
til at udføre de opgaver, der er pålagt den, hvad angår anerkendelse af og tilsyn med anerkendte organisationer i medfør af forordning (EF) nr. 391/2009
b)
som dokumentation med henblik på beslutningstagning i medfør af denne forordning, jf. dog artikel 16 og 18 i nærværende forordning.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 26
Anvendelse
Begivenheder, der indtræffer før datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 391/2009, ikke giver anledning til foranstaltninger i henhold til denne forordning.
Artikel 27
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juli 2014.