РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1053/2013 НА СЪВЕТА
от 7 октомври 2013 година
за създаването на механизъм за оценка и наблюдение с цел проверка на прилагането на достиженията на правото от Шенген и за отмяна на решението на изпълнителния комитет от 16 септември 1998 г. за оценка и прилагане на Споразумението от Шенген
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 70 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Шенгенското пространство без граничен контрол на вътрешните граници се основава на ефективното и ефикасно прилагане от страна на държавите членки на съпътстващите мерки в областите на външните граници, визовата политика, Шенгенската информационна система, защитата на данните, полицейското сътрудничество, съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси и политиката в областта на наркотиците.
(2)
С решението на изпълнителния комитет от 16 септември 1998 г. (2) (SCH/Com-ex (98) 26 def) (наричано по-нататък „решението от 16 септември 1998 г.“) беше създаден Постоянен комитет за оценка и прилагане на Споразумението от Шенген. В мандата на Постоянния комитет се включва, на първо място, установяването на това дали дадена държава кандидатка е изпълнила всички предварителни условия за премахването на граничния контрол на вътрешните граници и на второ място, дали достиженията на правото от Шенген се прилагат правилно от държавите, в които тези достижения се изпълняват в своята цялост.
(3)
За проверката на прилагането на достиженията на правото от Шенген е необходим специален механизъм за оценка и наблюдение, като се има предвид необходимостта от осигуряване на високи единни стандарти в тяхното прилагане на практика и за поддържане на високо равнище на взаимно доверие между тези държави членки, които са част от пространството без граничен контрол на вътрешните граници. Подобен механизъм следва да се развие въз основа на тясно сътрудничество между Комисията и тези държави членки.
(4)
В Хагската програма (3) Комисията беше приканена да внесе предложение, веднага след пълното премахване на контрола по вътрешните граници, за допълване на съществуващия механизъм за оценка по Шенген с механизъм за надзор, който осигурява активното участие на експерти от държавите членки и който включва внезапни проверки.
(5)
В Стокхолмската програма (4) се смята, че оценката на шенгенското пространство ще продължи да бъде от основно значение и че поради това следва да бъде подобрена чрез укрепване на ролята в тази област на Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на Европейския съюз (Frontex), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (5).
(6)
Ето защо механизмът за оценка, установен с решението от 16 септември 1998 г., следва да бъде преразгледан и решението от 16 септември 1998 г. следва да бъде отменено.
(7)
Натрупаният опит по време на предишни оценки показва необходимостта от поддържането на съгласуван механизъм за оценка, който обхваща всички области от достиженията на правото от Шенген, освен тези, в които вече съществува специален механизъм за оценка в рамките на правото на Съюза.
(8)
В съответствие с член 70 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) обективната и безпристрастна оценка на прилагането на политиките на Съюза в рамките на пространството на свобода, сигурност и правосъдие следва да се осъществява от държавите членки в сътрудничество с Комисията. За да бъде ефективен, процесът на оценка следва да обхваща подходящи последващи действия и наблюдение по докладите за оценка, които следва да бъдат осигурени от Комисията.
(9)
Наред с това, за да бъде по-ефективен механизмът за оценка, следва да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент. За тази цел някои изпълнителни правомощия следва да бъдат предоставени на Комисията, а други - на Съвета.
(10)
Правомощията за подготовка и планиране на оценките и правомощието за приемане на доклада за оценка следва да бъдат предоставени на Комисията. Някои от правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (6). С оглед на условията по член 2, параграф 2, буква б), подточка iii) от посочения регламент за приемането на такива актове се прилага процедурата по разглеждане.
(11)
С оглед укрепване на взаимното доверие между държавите членки, за осигуряване на по-добра координация между тях на равнището на Съюза и засилване на партньорския натиск помежду им, изпълнителното правомощие за приемане на препоръките за корективни действия, целящи отстраняването на всякакви недостатъци, установени в докладите за оценка, следва да се предостави на Съвета. Подобно изпълнително правомощие съответства на специфичните правомощия, предоставени на Съвета по член 70 от ДФЕС, в областта на взаимната оценка на прилагането на политиките на Съюза в рамките на пространството на свобода, сигурност и правосъдие. То отразява подобаващо целта за създаване на механизъм за оценка, основаващ се на настоящия lex specialis, който в рамките на тази специфична област и успоредно с общото правомощие на Комисията да осъществява надзор над прилагането на правото на Съюза, под контрола на Съда на Европейския съюз посредством производствата за установяване на неизпълнение на задължение от държава членка, да изпълнява допълнителна функция за наблюдение върху ефективността на практическото прилагане на политиките на Съюза чрез осъществяването на партньорска проверка.
Нещо повече, предоставянето на такова изпълнително правомощие на Съвета допринася за осъществяване на желанието на Европейския съвет, изразено в заключенията на Европейския съвет от 23 и 24 юни 2011 г., в които се посочва, че е необходимо по-нататъшно укрепване на сътрудничеството в шенгенското пространство чрез повишаване на взаимното доверие между държавите членки, както и че държавите членки носят отговорност да се гарантира, че всички правила във връзка с Шенген се прилагат ефективно в съответствие с договорените общи стандарти и с основните принципи и норми. В съответствие със заключенията на Съвета от 8 март 2012 г. това изпълнително правомощие допринася и за по-добро управление на шенгенското пространство чрез политически обсъждания на министерско равнище относно правилното функциониране на шенгенското пространство, включително дискусии в ситуации, когато докладите за оценка са разкрили сериозни недостатъци. Такива обсъждания, провеждани в рамките на Смесения комитет, съставен от държавите - членки на ЕС, и държавите, асоциирани към Шенген, следва да подпомага Съвета при вземане на решения в обхвата на своята компетентност, за да се гарантира ефективното функциониране на шенгенското пространство. И накрая, предоставянето на такова изпълнително правомощие на Съвета правилно отчита потенциалната политическа чувствителност на препоръките, които често засягат националните изпълнителни правомощия и правомощията по правоприлагане.
(12)
Механизмът за оценка следва да създаде прозрачни, ефикасни и ясни методологични правила, които да се прилагат за оценките, използването на висококвалифицирани експерти за проверките на място и за действията, които се предприемат след направените в рамките на оценките констатации. По-специално в методологията следва да се предвидят внезапни проверки на място, които да допълват предварително обявените проверки, по-специално по отношение на граничния контрол и визите.
(13)
Механизмът за оценка и наблюдение следва да обхваща всички аспекти на достиженията на правото от Шенген. Що се отнася до въпроса с границите, механизмът за оценка и наблюдение следва да обхваща както ефикасността на граничния контрол на външните граници, така и отсъствието на граничен контрол на вътрешните граници.
(14)
При оценката и наблюдението следва да се отделя специално внимание на зачитането на основните права при прилагането на достиженията на правото от Шенген.
(15)
Оценката следва да гарантира, че държавите членки действително прилагат шенгенските правила в съответствие с основните принципи и норми. Поради това механизмът за оценка следва да включва всички значими елементи от законодателството и всички оперативни дейности, които допринасят за функционирането на пространството без граничен контрол на вътрешните граници.
(16)
С оглед укрепване на ефективността и надеждността на механизма за оценка във всички оценки следва да се взема предвид правилното функциониране на органите, които прилагат съответните части от достиженията на правото от Шенген. Това ще увеличи способността на механизма за оценка да гарантира ефективното прилагане на шенгенските правила от държавите членки в съответствие с основните принципи и норми съгласно искането на Европейския съвет в неговите заключения от 23 и 24 юни 2011 г. Това ще е в съответствие с искането на Европейския съвет от 1 и 2 март 2012 г. - механизмът за оценка да допринася за необходимото функциониране на институциите, участващи в прилагането на достиженията на правото от Шенген.
(17)
Frontex следва да оказва подкрепа при привеждането в действие на механизма за оценка, основно в областта на анализа на риска, отнасящ се до външните граници. Механизмът за оценка следва също така да може да разчита на специализирания опит от съдействието на Frontex при извършването на ad hoc проверки на място по външните граници.
(18)
Други органи, служби и агенции на Съюза, като Европейската полицейска служба (Европол), създадена с Решение 2009/371/ПВР на Съвета (7), и Евроюст, създадено с Решение 2002/187/ПВР на Съвета (8), следва по целесъобразност да подпомагат прилагането на механизма за оценка в областите, обхванати от техния мандат. Механизмът за оценка следва също така по целесъобразност да разчита на специализирания опит на органите, службите или агенциите на Съюза при оказването на съдействие за извършване на проверки на място във връзка с областите от достиженията на правото от Шенген, които попадат в обхвата на техния мандат. Такъв следва например да бъде случаят с Европейския надзорен орган по защита на данните във връзка с оценките относно защитата на данните, в които могат да бъдат ангажирани и националните органи за защита на данните.
(19)
Държавите членки и Комисията следва да гарантират, че експертите, осигурени за проверките на място, притежават необходимия опит и са преминали специален курс на обучение за тази цел, включително във връзка с основните права. Съответните органи, служби или агенции на Съюза, като Frontex, следва да предоставят подходящи курсове на обучение, а на държавите членки следва да се осигурят средства чрез съществуващите финансови инструменти на Съюза и развитието на такива инструменти за инициативи, насочени към организирането на специализирани обучения в областта на оценяването на достиженията на правото от Шенген.
(20)
Във връзка със специфичната роля, възложена на Европейския парламент и на националните парламенти в последното изречение на член 70 от ДФЕС, както е подчертано в член 12, буква в) от Договора за Европейския съюз (ДЕС), по отношение на националните парламенти е необходимо да се предвиди, че Съветът и Комисията ще предоставят пълна информация на Европейския парламент и на националните парламенти относно съдържанието и резултатите от оценката. Освен това, ако Комисията представи предложение за изменение на настоящия регламент, Съветът ще трябва в съответствие с член 19, параграф 7, буква з) от своя Процедурен правилник да проведе консултации с Европейския парламент, за да вземе под внимание неговото становище във възможно най-пълна степен, преди да приеме окончателния текст.
(21)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение в съответствие с член 4 от посочения протокол дали да го въведе в националното си право.
(22)
Обединеното кралство участва в настоящия регламент в съответствие с член 5, параграф 1 от Протокол № 19 относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и с член 8, параграф 2 от Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (9).
(23)
Ирландия участва в настоящия регламент в съответствие с член 5, параграф 1 от Протокол № 19 относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и с член 6, параграф 2 от Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (10).
(24)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (11), които попадат в областта, посочена в член 1 от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (12) относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение.
(25)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (13), които попадат в областта, посочена в член 1 от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (14).
(26)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (15), които попадат в областта, посочена в член 1 от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (16).
(27)
Тъй като към датата на влизане в сила на настоящия регламент оценката на Кипър вече ще е започнала по силата на решението от 16 септември 1998 г., настоящият регламент няма да се прилага за Кипър до 1 януари 2016 г.
(28)
Като се има предвид, че проверката на България и Румъния в съответствие с приложимите процедури за оценка по Шенген вече е завършена по силата на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г., проверката по член 1, параграф 1, буква б) от настоящия регламент няма да се провежда по отношение на тези държави членки.
(29)
Въпреки това експерти от Кипър, България, Румъния и Хърватия следва да участват в оценката на всички части на достиженията на правото от Шенген,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели и обхват
1. С настоящия регламент се създава механизъм за оценка и наблюдение, който служи за следните цели:
а)
проверка на прилагането на достиженията на правото от Шенген в държавите членки, в които те се прилагат напълно, както и в държавите членки, в които съгласно съответните протоколи, приложени към ДЕС и ДФЕС, достиженията на правото от Шенген се прилагат частично;
б)
проверка на това дали условията, необходими за прилагането на всички съответни части на достиженията на правото от Шенген, са изпълнени в държавите членки, във връзка с които не е взето решение на Съвета, посочващо, че разпоредбите на достиженията на правото от Шенген се прилагат напълно или частично, с изключение на тези държави членки, чиято оценка вече ще е завършила към датата на влизане в сила на настоящия регламент.
2. Проверката, посочена в параграф 1, буква б) от настоящия член, не засяга член 23, втора алинея по отношение на държавите членки, в които процедурите за оценка вече са започнали към 26 ноември 2013 г.
3. Експерти от държавите членки, които съгласно съответния Акт за присъединяване все още не прилагат напълно достиженията на правото от Шенген, участват въпреки това в оценката на всички части на достиженията на правото от Шенген.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент „достижения на правото от Шенген“ означава разпоредбите, интегрирани в рамката на Съюза в съответствие с Протокол № 19, приложен към ДЕС и към ДФЕС, заедно с актовете, които ги доразвиват или са свързани по друг начин с тях.
Член 3
Отговорности
1. Държавите членки и Комисията са съвместно отговорни за прилагането на механизма за оценка и наблюдение, определен в настоящия регламент, с подкрепата на органите, службите и агенциите на Съюза, участващи в прилагането на достиженията на правото от Шенген.
2. Комисията изпълнява обща координационна роля по отношение на установяването на годишни и многогодишни програми за оценка, съставянето на въпросници и определянето на графика за посещенията, провеждането на посещенията и изготвянето на докладите за оценка и препоръките. Освен това тя предприема необходимото за последващите действия и мониторинга във връзка с докладите за оценка и препоръките в съответствие с член 16.
3. Държавите членки и Комисията си сътрудничат пълноценно на всички етапи от оценяването с цел изпълняване на задачите, възложени им по настоящия регламент.
Член 4
Оценки
1. Оценките могат да обхващат всички аспекти на достиженията на правото от Шенген, включително ефективното и ефикасно прилагане от страна на държавите членки на съпътстващите мерки в областта на външните граници, визовата политика, Шенгенската информационна система, защитата на данните, полицейското сътрудничество, съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, както и отсъствието на граничен контрол на вътрешните граници. Във всички оценки следва да се отчита функционирането на органите, прилагащи съответните части от достиженията на правото на Шенген съгласно посоченото в настоящия параграф.
2. Оценките могат да включват въпросници и проверки на място, които могат да бъдат предварително обявени или внезапни. Предварително обявените проверки на място се предшестват от въпросник. Проверките на място и въпросниците могат по целесъобразност да бъдат използвани поотделно или заедно при оценяването на определени държави членки и/или конкретни области.
3. Както въпросниците, така и проверките на място могат да бъдат допълвани от изложения на оценяваната държава членка в оценяваната област.
Член 5
Многогодишна програма за оценка
1. Комисията изготвя многогодишна програма за оценка, обхващаща период от пет години, не по-късно от шест месеца преди започването на следващия петгодишен период, след като по целесъобразност проведе консултации с Frontex и Европол. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 21, параграф 2. Комисията представя многогодишната програма за оценките на Европейския парламент и на Съвета.
2. Всяка държава членка се оценява по време на всеки петгодишен период, обхванат от многогодишна програма за оценка. В многогодишната програма за оценка държавите членки са изброени по реда им на оценяване за всяка година. Редът за оценяване на държавите членки е съобразен с изминалото след предишната оценка време и съотношението между различните части от достиженията на правото от Шенген, които трябва да бъдат оценени.
3. Многогодишната програма за оценка може да бъде адаптирана при необходимост в съответствие с процедурата, посочена в параграф 1.
4. Многогодишната програма за оценка може да съдържа позоваване на тематичните оценки, посочени в член 6, параграф 1, буква б).
5. Първата многогодишна програма за оценка се изготвя до 27 май 2014 г. Началната дата на тази програма е 27 ноември 2014 г., а крайната ѝ дата е 31 декември 2019 г.
Член 6
Годишна програма за оценка
1. Комисията изготвя годишна програма за оценка до 31 октомври в годината, предхождаща тази, за която се отнася програмата, като по-специално взема предвид анализа на риска, представен от Frontex в съответствие с член 7, и когато е целесъобразно - информацията, представена от Европол и други органи, служби или агенции на Съюза, по-специално в съответствие с член 8.
Годишната програма за оценка включва предложения за оценка на:
а)
прилагането на достиженията на правото от Шенген или части от него от дадена държава членка, както е установено в многогодишната програма за оценка; и
б)
когато е уместно, прилагането на определени части от достиженията на правото от Шенген в няколко държави членки (т.е. тематични оценки).
2. Комисията определя чрез актове за изпълнение първия раздел на годишната програма за оценка, включващ предварителен график за проверките на място. В този раздел се изброяват държавите членки, които предстои да бъдат оценени през следващата година в съответствие с многогодишната програма за оценка, областите - предмет на оценка, и проверките на място. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 21, параграф 2. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета годишната програма за оценка.
3. Комисията изготвя и приема втория раздел на годишната програма за оценка. В този раздел се изброяват внезапните проверки на място, които предстои да бъдат извършени през следващата година. Той се счита за поверителен и не се съобщава.
4. Годишната програма за оценка може при необходимост да бъде адаптирана в съответствие с параграфи 2 и 3.
5. Първата годишна програма за оценка се изготвя до 27 май 2014 г. Началната дата на тази програма е 27 ноември 2014 г., а крайната ѝ дата е 31 декември 2014 г.
Член 7
Изготвени от Frontex анализи на риска
1. До 31 август всяка година Frontex представя на Комисията и на държавите членки анализ на риска в съответствие с мандата си. Този анализ на риска отчита наред с останалото незаконната имиграция и значителните промени в оперативната обстановка на външните граници, както и съдържа препоръки за приоритетите на оценките през следващата година. Препоръките се отнасят до определени участъци от външните граници и до определени контролно-пропускателни пунктове, които предстои да бъдат оценени в рамките на многогодишната програма за оценка през следващата година. Комисията предава незабавно на Европейския парламент и на Съвета анализа на риска.
2. До 31 август всяка година Frontex представя на Комисията отделен анализ на риска, който е различен от посочения в параграф 1 и който включва препоръки за приоритетите за оценки, които да бъдат приложени под формата на внезапни проверки на място през следващата година, независимо от реда на държавите членки, които предстои да бъдат оценени всяка година, съгласно установеното в многогодишната програма за оценка, в съответствие с член 5, параграф 2. Тези препоръки могат да се отнасят до всеки регион или конкретна област и съдържат списък с поне десет определени участъка от външните граници и поне десет определени гранични контролно-пропускателни пункта. Комисията може по всяко време да поиска от Frontex да ѝ представи анализ на риска с препоръки за оценки, които да бъдат приложени под формата на внезапни проверки на място.
3. Анализите на риска, посочени в параграфи 1 и 2, които трябва да бъдат представени от Frontex, се предоставят за първи път на Комисията не по-късно от 27 февруари 2014 г.
Член 8
Анализи на риска, изготвени от различни от Frontex органи, служби и агенции на Съюза
Комисията по целесъобразност иска от органи, служби и агенции на Съюза, различни от Frontex, които участват в прилагането на достиженията на правото от Шенген, да извършат анализи на риска, включително по отношение на корупцията и организираната престъпност, доколкото те могат да попречат на прилагането на достиженията на правото от Шенген от държавите членки. Тези анализи биха могли да се използват за изготвянето на годишните програми за оценка.
Член 9
Въпросник
1. С актове за изпълнение Комисията изготвя и актуализира стандартен въпросник в тясно сътрудничество с държавите членки. Може да се провеждат консултации с Frontex и Европол по проекта на стандартен въпросник. Стандартният въпросник обхваща съответното законодателство, общоприетите препоръки и най-добри практики, по-специално посочените в шенгенските каталози, както и организационните и техническите средства на разположение за прилагането на достиженията на правото от Шенген и наличните статистически данни за всяка от оценяваните области. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 21, параграф 2.
2. До 1 юли всяка година Комисията изпраща стандартния въпросник до онези държави членки, които предстои да бъдат оценени през следващата година. Държавите членки предоставят на Комисията отговорите си на въпросника в срок от осем седмици след получаването му. Комисията предоставя получените отговори на разположение на другите държави членки и информира Европейския парламент за тях. При поискване от Европейския парламент, най-вече предвид сериозността на въпроса, Комисията информира Европейския парламент и за съдържанието на конкретен отговор за всеки отделен случай и в съответствие с приложимите правила за отношенията между Европейския парламент и Комисията.
Член 10
Екипи, отговорни за проверките на място
1. Екипът, отговорен за проверките на място („екип за проверка на място“), се състои от експерти, определени от държавите членки, и от представители на Комисията.
2. Комисията приканва държавите членки да определят експерти, които са на разположение за участие в съответните проверки на място, като посочат тяхната експертна област.
При предварително обявени проверки на място Комисията приканва държавите членки да определят експерти не по-късно от три месеца преди заплануваното начало на проверката на място. Държавите членки определят експерти в срок от две седмици от получаването на поканата за това.
При внезапни проверки на място Комисията приканва държавите членки да определят експерти не по-късно от две седмици преди заплануваното начало на проверката на място. Държавите членки определят експерти в рамките на 72 часа от получаването на поканата за това.
3. Максималният брой представители на Комисията, участващи в проверките на място, е двама души. Максималният брой експерти на държавите членки, участващи в предварително обявена проверка и на място, е осем души и шест души за внезапна проверка на място.
В случай че броят експерти, определени от държавите членки, надхвърля съответния максимален брой, посочен в първа алинея, Комисията, след консултация със съответните държави членки, определя членовете на екипа въз основа на географския баланс и компетентностите на експертите.
4. Експерти от държавите членки не могат да участват в мисия за оценка, включваща проверка на място в държавата членка, в която работят.
5. Комисията може да покани Frontex, Европол или други органи, служби или агенции на Съюза, участващи в прилагането на достиженията на правото от Шенген, да определят свой представител, който да вземе участие като наблюдател в проверка на място, обхващаща област от тяхната компетентност.
6. Водещите експерти от екипа за проверка на място са представител на Комисията и експерт от държава членка, които се определят съвместно от членовете на същия екип веднага щом екипът бъде сформиран. Водещите експерти се определят своевременно, преди да бъде изготвена подробната програма, посочена в член 13, параграф 2.
Член 11
Екипи, отговорни за оценките въз основа на въпросник
1. Когато въпросникът се използва самостоятелно, т.е. без последваща проверка на място съгласно посоченото в член 4, параграф 2, екипът, отговорен за оценяването на отговорите на въпросника („екипът за въпросника“), се състои от експерти от държавите членки и от представители на Комисията.
2. При изпращането на въпросника на оценяваната държава членка Комисията приканва държавите членки да определят експерти, които са на разположение за участие в оценката, като посочат тяхната експертна област. Държавите членки определят експерти в срок от две седмици от получаването на поканата за това. Експертите се определят в съответствие с член 10, параграфи 3 и 4.
Член 12
Експерти
Експертите, участващи в оценките, трябва да притежават необходимите квалификации, включително солидни теоретични познания и практически опит в областите, обхванати от механизма за оценка, както и добро познаване на принципите, процедурите и техниките на оценяване, и да могат да общуват ефикасно на общ език. За тази цел държавите членки и Комисията, в сътрудничество със съответните органи, служби или агенции на Съюза, гарантират, че експертите получават подходящо обучение, включително относно основните права.
Член 13
Провеждане на проверките на място
1. Екипите за проверка на място предприемат всички необходими подготвителни действия, за да осигурят ефикасност, точност и съгласуваност на проверките на място.
2. Подробната програма за предварително обявените проверки на място се определя от Комисията в тясно сътрудничество с водещите експерти и със съответната държава членка. Тази програма се съобщава на държавите членки. Подробната програма за внезапните проверки на място се определя от Комисията.
Със съответната държава членка се провежда консултация и графикът и подробната програма ѝ се съобщават:
а)
поне шест седмици преди извършването на предварително обявена проверка на място;
б)
поне 24 часа преди извършването на внезапна проверка на място.
Внезапните проверки на място на вътрешните граници се извършват, без съответната(ите) държава(и) членка(и) да бъде(ат) предварително уведомена(и). Общите насоки относно практическите аспекти на тези посещения се определят от Комисията в тясно сътрудничество с държавите членки.
3. Всеки един от членовете на екипа за проверки на място носи идентификационен документ, който му разрешава да извършва проверки на място в съответствие с настоящия регламент.
4. Оценяваната държава членка осигурява на екипа за проверка на място възможност да упражни мандата си за проверка на дейностите в областите, които трябва да бъдат оценени. По-специално тя осигурява на екипа за проверка на място пряк достъп до съответните лица и достъп до всички места, помещения и документи, необходими за извършването на оценката.
5. Оценяваната държава членка подпомага екипа за проверка на място при извършване на задачите му с всички средства, с които законово разполага.
6. В случаите на предварително обявени проверки на място Комисията предоставя предварително на оценяваната държава членка имената на експертите от екипа за проверка на място. Тази държава членка определя лице за контакт за осъществяване на практическата организация на проверката на място.
7. Комисията и държавите членки са отговорни за извършването на необходимите действия по организацията на пътуването на своите експерти, участващи в екипа за проверка на място, до и от оценяваната(ите) държава(и) членка(и). Разходите за път и настаняване на експертите, участващи в проверките на място, се възстановяват от Комисията.
Оценяваната(ите) държава(и) членка(и) е/са отговорна(и) за извършването на необходимите действия по настаняването и за осигуряването на необходимия транспорт на място. При внезапните проверки на място Комисията подпомага действията по настаняването на експертите.
Член 14
Доклади за оценка
1. След всяка оценка се изготвя доклад за оценка. Докладът за оценка се основава на констатациите, направени при проверката на място, и на отговорите на въпросника, в зависимост от случая. В случай на предварително обявени проверки на място докладът за оценка се изготвя от екипа за проверка на място по време на проверката.
Експертите от държавите членки и представителите на Комисията носят цялостната отговорност за добросъвестното и качествено изготвяне на доклада за оценка. Ако съществуват разногласия, екипът за проверка на място или съответно екипът за въпросника се стреми да постигне компромисно решение.
2. Докладът за оценка анализира според случая качествените, количествените, оперативните, административните и организационните аспекти и изброява евентуални недостатъци, констатирани по време на оценката.
3. На всяка констатация от доклада за оценка се дава една от следните оценки:
а)
съответства;
б)
съответства, но е необходимо подобрение;
в)
не съответства.
4. Комисията предоставя проекта на доклада за оценка на оценяваната държава членка в срок от шест седмици след извършването на проверката на място или след получаването на отговора на въпросника, в зависимост от случая. Оценяваната държава членка предоставя бележките си по проекта за доклад за оценка в срок от две седмици след неговото получаване. По искане на оценяваната държава членка се провежда заседание за изготвяне на доклада. Бележките на оценяваната държава членка могат да бъдат отразени в проекта за доклад за оценка.
5. Комисията представя на останалите държави членки проекта за доклад за оценка и бележките на оценяваната държава членка и ги приканва да представят бележки по отговорите на въпросника, проекта за доклад за оценка и бележките на оценяваната държава членка.
Въз основа на това Комисията приема с акт за изпълнение доклада за оценка, ако е необходимо след като направи съответни промени в проекта за доклад за оценка. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 21, параграф 2. Комисията предава доклада за оценка на Европейския парламент.
Член 15
Препоръки
1. При изготвянето на доклада за оценка и в контекста на констатациите и оценките, съдържащи се в доклада за оценка, експертите на държавите членки и представителите на Комисията изготвят препоръки за корективни действия, целящи отстраняването на евентуални недостатъци, установени по време на оценката, и дават указание за приоритетите при прилагането им, както и по целесъобразност, примери за добри практики.
2. Комисията представя на Съвета предложение за приемане на препоръките, посочени в параграф 1.
3. Съветът приема посочените в параграф 1 препоръки и ги предава на Европейския парламент и на националните парламенти.
Член 16
Последващи действия и наблюдение
1. В срок от три месеца след приемането на препоръките, посочени в член 15, оценяваната държава членка предоставя на Комисията и на Съвета план за действие за отстраняването на установените в доклада за оценка недостатъци. Ако в препоръките е направено заключението, че оценяваната държава членка сериозно пренебрегва задълженията си, същата държава членка представя своя план за действие в срок от един месец след приемането на посочените препоръки. Комисията предава този план за действие на Европейския парламент.
2. След като се консултира с екипа за проверка на място или съответно с екипа за въпросника, Комисията представя на Съвета оценката си относно адекватността на плана за действие в срок от един месец след получаването на плана за действие от оценяваната държава членка. Останалите държави членки се приканват да представят бележки по плана за действие.
3. Оценяваната държава членка докладва на Комисията относно изпълнението на своя план за действие в срок от шест месеца след приемането на препоръките и продължава да изготвя доклади на всеки три месеца до пълното изпълнение на плана за действие.
4. Без да се засяга шестмесечният срок за докладване относно изпълнението на даден план за действие, посочен в параграф 3, ако в препоръките е направено заключението, че оценяваната държава членка сериозно пренебрегва задълженията си, същата държава членка докладва относно изпълнението на своя план за действие в срок от три месеца след приемане на заключенията.
5. В зависимост от сериозността на установените недостатъци и от мерките, взети за тяхното отстраняване, Комисията може да насрочи предварително обявени повторни посещения на място с цел да се провери изпълнението на плана за действие. Комисията поканва поне четирима експерти, участвали в проверката на място, да вземат участие в повторното посещение. Комисията може да покани наблюдатели да участват при повторното посещение. Комисията определя програмата на повторното посещение. Оценяваната държава членка се уведомява за програмата поне един месец преди заплануваната дата за провеждане на повторното посещение. Комисията може също да планира внезапни проверки на място.
6. Комисията информира редовно Европейския парламент и Съвета за изпълнението на плановете за действие или на мерките за подобряване, посочени в настоящия член.
7. Ако дадена проверка на място установи сериозен недостатък, за който се счита, че може да представлява значителна заплаха за обществения ред или вътрешната сигурност в пространството без граничен контрол на вътрешните граници, Комисията, по собствена инициатива или по искане на Европейския парламент или на държава членка, информира за това Европейския парламент и Съвета възможно най-бързо.
8. Ако на дадена държава членка се даде оценка „съответства“, но препоръките съдържат указания за възможни бъдещи подобрения в съответствие с член 14, параграф 3, буква б), оценяваната държава членка представя на Комисията своята оценка за възможно прилагане на тези указания в срок от шест месеца от приемането на препоръките.
Член 17
Чувствителна информация
Екипите за проверка на място и екипите за въпросника разглеждат като поверителна всяка информация, получена от тях при изпълнение на задълженията им. Докладите за оценка, изготвени вследствие на проверки на място, са с ниво на класификация „EU RESTRICTED/RESTREINT UE“ в съответствие с приложимите правила за сигурност. Класификацията не препятства достъпа на Европейския парламент до информацията. При представянето и обработването на информацията и документите, представени на Европейския парламент в съответствие с настоящия регламент, се спазват приложимите за Европейския парламент и Комисията правила относно изпращането и обработването на класифицирана информация. Комисията, след като се консултира с държавата членка, за която се отнася докладът за оценка, решава коя част от него може да бъде оповестена публично.
Член 18
Условия за участието на Обединеното кралство и Ирландия
1. Експерти от Обединеното кралство и Ирландия участват единствено в оценката на частта от достиженията на правото от Шенген, за която тези държави членки са получили разрешение да участват.
2. Оценките, описани в член 4, параграф 1, обхващат само ефективното и ефикасно прилагане от страна на Обединеното кралство и Ирландия на частта от достиженията на правото от Шенген, в която тези държави членки са получили разрешение да участват.
3. Обединеното кралство и Ирландия участват в приемането на препоръките от Съвета съгласно член 15, параграф 3 само по отношение на частта от достиженията на правото от Шенген, в която тези държави членки са получили разрешение да участват.
Член 19
Предоставяне на информация на националните парламенти
Комисията информира националните парламенти за съдържанието и резултатите от оценката.
Член 20
Докладване на Европейския парламент и на Съвета
Комисията предоставя на Европейския парламент и на Съвета годишен обобщаващ доклад относно извършените в съответствие с настоящия регламент оценки. Този доклад се оповестява публично и включва информация относно оценките, извършени през изминалата година, заключенията от всяка оценка и степента на изпълнение на действията по отстраняване на установените недостатъци. Комисията изпраща този доклад на националните парламенти.
Член 21
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта за акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 22
Преглед
Комисията предприема преглед на действието на настоящия регламент и представя доклад на Съвета в срок от 6 месеца след приемането на всички доклади във връзка с оценките, обхванати от посочената в член 5, параграф 5 първа многогодишна програма за оценка. Този преглед обхваща всички елементи от настоящия регламент, включително функционирането на процедурите за приемане на актове по механизма за оценка. Комисията предава този доклад на Европейския парламент.
Член 23
Преходни разпоредби и отмяна
Без да се засягат втора и трета алинея от настоящия член, решението от 16 септември 1998 г. се отменя, считано от 26 ноември 2013 г.
Част I от решението, посочено в първа алинея, продължава да се прилага до 1 януари 2016 г. по отношение на процедурите за оценка на държави членки, които вече са започнали на 26 ноември 2013 г.
Част II от решението, посочено в първа алинея, продължава да се прилага до 27 ноември 2014 г. по отношение на процедурите за оценка на държави членки, които вече са започнали на 26 ноември 2013 г.
Член 24
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Люксембург на 7 октомври 2013 година.
RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1053/2013
af 7. oktober 2013
om indførelse af en evaluerings- og overvågningsmekanisme til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne og om ophævelse af Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 om nedsættelse af et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 70,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Schengenområdet uden grænsekontrol ved de indre grænser forudsætter, at medlemsstaterne sikrer en effektiv anvendelse af ledsageforanstaltninger på områderne ydre grænser, visumpolitik, Schengeninformationssystemet, databeskyttelse, politisamarbejde, retligt samarbejde på det strafferetlige område og narkotikapolitikker.
(2)
Ved Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 (2) (SCH/Com-ex (98) 26 endelig udg.) (i det følgende benævnt »afgørelsen af 16. september 1998«) blev der nedsat et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne. Det stående udvalg fik for det første mandat til at kontrollere, dels at en ansøgerstat opfylder alle betingelserne for ophævelse af grænsekontrollen ved de indre grænser, og for det andet at Schengenreglerne anvendes korrekt af de stater, der allerede har gennemført dem fuldt ud.
(3)
Det er nødvendigt med en specifik evaluerings- og overvågningsmekanisme til at kontrollere anvendelsen af Schengenreglerne, da der skal sikres høje, ensartede standarder for anvendelsen heraf i praksis og en høj grad af gensidig tillid mellem de medlemsstater, der indgår i et område uden grænsekontrol ved de indre grænser. En sådan mekanisme bør bygge på et tæt samarbejde mellem Kommissionen og de pågældende medlemsstater.
(4)
I Haagprogrammet (3) blev Kommissionen opfordret til »straks efter ophævelsen af kontrollen ved de indre grænser at fremsætte et forslag om at supplere den nuværende Schengenevalueringsmekanisme med en tilsynsmekanisme, der sikrer, at medlemsstaternes eksperter inddrages fuldt ud, og som bl.a. omfatter uanmeldte inspektioner«.
(5)
Det Europæiske Råd erklærer i Stockholmprogrammet (4), at det er af den opfattelse, at evalueringen af Schengenområdet fortsat vil være af stor betydning, og at den derfor bør forbedres ved at styrke det europæiske agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved de ydre grænsers (Frontex), der er oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 (5), rolle på dette område.
(6)
Den evalueringsmekanisme, der blev oprettet ved afgørelsen af 16. september 1998, bør derfor revideres, og den nævnte afgørelse bør ophæves.
(7)
Erfaringerne fra tidligere evalueringer viser, at der er behov for at opretholde en sammenhængende evalueringsmekanisme, der omfatter alle områder af Schengenreglerne undtagen dem, for hvilke der i henhold til EU-retten allerede findes en særlig evalueringsmekanisme.
(8)
I overensstemmelse med artikel 70 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) bør medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen foretage en objektiv og upartisk evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. For at være effektiv bør en reel evalueringsproces omfatte en reel opfølgning og overvågning af evalueringsrapporterne, hvilket bør sikres af Kommissionen.
(9)
For at gøre evalueringsmekanismen mere effektiv bør der derudover sikres ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning. Med henblik på dette bør nogle gennemførelsesbeføjelser tillægges Kommissionen og andre tillægges Rådet.
(10)
Beføjelsen til at forberede og planlægge evalueringerne og beføjelsen til at vedtage evalueringsrapporterne bør tillægges Kommissionen. En række af disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (6). Under hensyntagen til artikel 2, stk. 2, litra b), nr. iii), i nævnte forordning finder undersøgelsesproceduren anvendelse ved vedtagelsen af sådanne retsakter.
(11)
For at fremme den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, sikre, at samordningen mellem dem forbedres på EU-plan, og øge peer pressure blandt dem bør gennemførelsesbeføjelsen til at vedtage henstillingerne om afhjælpende foranstaltninger, der tager sigte på at afhjælpe alle mangler, der er påpeget i evalueringsrapporterne, tillægges Rådet. En sådan gennemførelsesbeføjelse afspejler de specifikke beføjelser, som traktaten i henhold til artikel 70 i TEUF tillægger Rådet med hensyn til gensidig evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Det afspejler korrekt formålet med en evalueringsmekanisme baseret på lex specialis-princippet, der på dette specifikke område og parallelt med Kommissionens generelle beføjelse til at føre tilsyn med gennemførelsen af EU-retten under kontrol af Den Europæiske Unions Domstol og gennem traktatbrudsprocedurer er at udfylde en komplementær funktion i forbindelse med overvågning af effektiviteten af den praktiske gennemførelse af Unionens politikker gennem peerevaluering.
En sådan gennemførelsesbeføjelse, der tillægges Rådet, bidrager desuden til at virkeliggøre det ønske, som Det Europæiske Råd gav udtryk for i sine konklusioner af 23. og 24. juni 2011, om at styrke samarbejdet i Schengenområdet yderligere ved at fremme den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, og om at medlemsstaterne skal have ansvaret for at sikre, at alle Schengenreglerne anvendes effektivt i overensstemmelse med de vedtagne fælles standarder og de grundlæggende principper og normer. En sådan gennemførelsesbeføjelse bidrager også i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 8. marts 2012 til at forbedre forvaltningen af Schengenområdet gennem politiske drøftelser på ministerniveau om Schengenområdets korrekte funktionsmåde, herunder drøftelser i situationer, hvor evalueringsrapporter har påvist alvorlige mangler. Sådanne drøftelser, der finder sted i Det Blandede Udvalg, der består af EU-medlemsstaterne og de Schengenassocierede stater, bør bidrage til, at Rådet kan træffe afgørelser inden for sit kompetenceområde for at sikre, at Schengenområdet fungerer effektivt. Endelig tager det at tillægge Rådet sådanne gennemførelsesbeføjelser passende hensyn til den mulige potentielt politisk følsomme karakter af henstillinger, der ofte berører nationale udøvende og håndhævende beføjelser.
(12)
Evalueringsmekanismen bør indføre gennemsigtige, effektive og klare regler for evalueringsmetoden, brug af højt kvalificerede eksperter til besøg på stedet og opfølgning af resultaterne af evalueringerne. Metoden bør navnlig foreskrive uanmeldte besøg på stedet som supplement til de anmeldte besøg på stedet, navnlig vedrørende grænsekontrol og visa.
(13)
Evaluerings- og overvågningsmekanismen bør omfatte alle aspekter af Schengenreglerne. Hvad angår spørgsmålet om grænser, bør evaluerings- og overvågningsmekanismen omfatte både effektiviteten af grænsekontrollen ved de ydre grænser og fraværet af grænsekontrol ved de indre grænser.
(14)
Under evalueringen og overvågningen bør der lægges særlig vægt på overholdelsen af de grundlæggende rettigheder i forbindelse med anvendelsen af Schengenreglerne.
(15)
Evalueringen bør sikre, at medlemsstaterne anvender Schengenreglerne effektivt i overensstemmelse med grundlæggende principper og normer. Evalueringsmekanismen bør derfor omfatte al relevant lovgivning og alle operative aktiviteter, der bidrager til opretholdelsen af et område uden grænsekontrol ved de indre grænser.
(16)
Med henblik på at styrke evalueringsmekanismens effektivitet og pålidelighed bør der i alle evalueringer tages hensyn til, om de myndigheder, der anvender de relevante dele af Schengenreglerne, fungerer korrekt. Dette vil øge evalueringsmekanismens evne til at sikre medlemsstaternes effektive anvendelse af Schengenreglerne i overensstemmelse med grundlæggende principper og normer som ønsket af Det Europæiske Råd i dets konklusioner af den 23. og 24. juni 2011. Den vil være i overensstemmelse med ønsket fra Det Europæiske Råd, der fremgår af dets konklusioner af 1. og 2. marts 2012, og ifølge hvilke evalueringsmekanismen bør behandle kravene til, hvordan de institutioner, der er involveret i anvendelsen af Schengenreglerne, skal fungere.
(17)
Frontex bør støtte gennemførelsen af evalueringsmekanismen, navnlig med risikoanalyser vedrørende de ydre grænser. Evalueringsmekanismen bør også på ad hoc-basis kunne benytte sig af Frontex' bistandsekspertise, når der gennemføres besøg på stedet ved de ydre grænser.
(18)
Andre EU-organer, kontorer og agenturer, som f.eks. Den Europæiske Politienhed (Europol), der er oprettet ved Rådets afgørelse 2009/371/RIA (7), og Eurojust, der er oprettet ved Rådets afgørelse 2002/187/RIA (8), bør, hvor det er relevant, støtte gennemførelsen af evalueringsmekanismen på de områder, der er omfattet af deres mandat. Evalueringsmekanismen bør også, hvor det er relevant, kunne gøre brug af ekspertise fra EU-organer, -kontorer eller -agenturer, når den yder bistand til gennemførelsen af besøg på stedet, der vedrører de områder af Schengenreglerne, der er omfattet deres mandat. Dette bør f.eks. gælde Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse med hensyn til evalueringer vedrørende databeskyttelse, i hvilke nationale databeskyttelsesmyndigheder også kan inddrages.
(19)
Medlemsstaterne og Kommissionen bør sikre, at de eksperter, der stilles til rådighed for besøg på stedet, har den nødvendige erfaring og har gennemgået en særlig uddannelse i den henseende, herunder for så vidt angår grundlæggende rettigheder. De relevante EU-organer, -kontorer eller -agenturer, f.eks. Frontex, bør tilbyde den nødvendige uddannelse, og der bør stilles midler til rådighed for medlemsstaterne til initiativer rettet mod specifik uddannelse inden for evaluering af Schengenreglerne via Unionens eksisterende finansielle instrumenter og en videreudvikling af sådanne instrumenter.
(20)
Med henblik på den særlige rolle, der er pålagt Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter i henhold til artikel 70, sidste punktum, i TEUF, som understreget i artikel 12, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) med hensyn til de nationale parlamenter, er det nødvendigt at sikre, at Rådet og Kommissionen fuldt ud orienterer Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter om indholdet i og resultaterne af evalueringen. Derudover vil Rådet, hvis Kommissionen fremlægger et forslag med henblik på ændring af denne forordning høre Europa-Parlamentet i overensstemmelse med artikel 19, stk. 7, litra h), i Rådets forretningsorden, så der i størst mulig udstrækning kan tages hensyn til dets udtalelse, inden Rådet vedtager en endelig tekst.
(21)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.
(22)
Det Forenede Kongerige deltager i denne forordning i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (9).
(23)
Irland deltager i denne forordning i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (10).
(24)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (11), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (12).
(25)
For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (13), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (14).
(26)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (15), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EF (16).
(27)
Eftersom evalueringen af Cypern allerede var indledt på datoen for denne forordnings ikrafttræden i henhold til afgørelsen af 16. september 1998, finder denne forordning ikke anvendelse på Cypern før den 1. januar 2016.
(28)
Da det i overensstemmelse med de gældende Schengenevalueringsprocedurer allerede er blevet kontrolleret, at Bulgarien og Rumænien opfylder betingelserne, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2005, vil kontrollen i henhold til artikel 1, stk. 1, litra b), i denne forordning ikke blive gennemført for så vidt angår disse medlemsstater.
(29)
Eksperter fra Cypern, Bulgarien, Rumænien og Kroaten bør dog deltage i evalueringen af alle dele af Schengenreglerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning indføres der en evaluerings- og overvågningsmekanisme, der har følgende formål:
a)
at kontrollere anvendelsen af Schengenreglerne i de medlemsstater, der anvender dem fuldt ud, såvel som i de medlemsstater, hvori Schengenreglerne ifølge de relevante protokoller, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, finder delvis anvendelse.
b)
at kontrollere, at de nødvendige betingelser for anvendelse af alle relevante dele af Schengenreglerne er opfyldt i de medlemsstater, for hvis vedkommende der ikke er truffet nogen rådsafgørelse om, at bestemmelserne i Schengenreglerne anvendes fuldt ud eller delvist, bortset fra de medlemsstater, hvis evaluering allerede er afsluttet på tidspunktet for denne forordnings ikrafttræden.
2. Den i nærværende artikels stk. 1, litra b), omhandlede kontrol berører ikke artikel 23, stk. 2, for så vidt angår medlemsstater, hvor evalueringsprocedurerne allerede er indledt den 26. november 2013.
3. Eksperter fra medlemsstaterne, som i overensstemmelse med den relevante tiltrædelsesakt endnu ikke fuldt ud anvender Schengenreglerne, deltager dog i evalueringen af alle dele af Schengenreglerne.
Artikel 2
Definition
I denne forordning forstås ved »Schengenreglerne« bestemmelserne integreret i EU-rammen i overensstemmelse med protokol nr. 19, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, samt de retsakter, der udbygger eller på anden måde vedrører disse.
Artikel 3
Ansvarsfordeling
1. Medlemsstaterne og Kommissionen er i fællesskab ansvarlige for gennemførelsen af evaluerings- og overvågningsmekanismen som specificeret i denne forordning med støtte fra de EU-organer, -kontorer og -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne.
2. Kommissionen har en overordnet koordinerende rolle i forbindelse med fastlæggelse af årlige og flerårige evalueringsprogrammer, udarbejdelse af spørgeskemaer og planlægning af besøg, gennemførelse af besøg og udarbejdelse af evalueringsrapporter og henstillinger. Den sikrer også opfølgning og overvågning af evalueringsrapporter og henstillinger i overensstemmelse med artikel 16.
3. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder fuldt på alle evalueringsstadier for at udføre de opgaver, der pålægges dem i henhold til denne forordning.
Artikel 4
Evalueringer
1. Evalueringerne kan omfatte alle aspekter af Schengenreglerne, herunder medlemsstaternes effektive anvendelse af ledsageforanstaltninger på områderne ydre grænser, visumpolitik, Schengeninformationssystemet, databeskyttelse, politisamarbejde og retligt samarbejde på det strafferetlige område, såvel som fravær af grænsekontrol ved de indre grænser. Der bør i alle evalueringerne tages hensyn til, hvordan de myndigheder, der anvender de relevante dele af Schengenreglerne som nævnt i dette stykke, fungerer.
2. Evalueringerne kan bestå af spørgeskemaer og af besøg på stedet, som kan være anmeldte eller uanmeldte. Forud for anmeldte besøg på stedet udfyldes et spørgeskema. Besøgene på stedet og spørgeskemaerne kan, hvor det er hensigtsmæssigt, bruges enten uafhængigt af hinanden eller i kombination i forbindelse med evalueringen af specifikke medlemsstater og/eller specifikke områder.
3. Både spørgeskemaer og besøg på stedet kan suppleres med den evaluerede medlemsstats præsentation af det område, der evalueres.
Artikel 5
Flerårigt evalueringsprogram
1. Kommissionen udarbejder et flerårigt evalueringsprogram, der dækker en femårsperiode, hvor det er relevant efter høring af Frontex og Europol, og som skal ligge færdigt senest seks måneder før starten på den følgende femårsperiode. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender det flerårige evalueringsprogram til Europa-Parlamentet og til Rådet.
2. Hver medlemsstat skal evalueres i hver femårsperiode, der er omfattet af det flerårige evalueringsprogram. Det flerårige evalueringsprogram fastsætter rækkefølgen af de medlemsstater, der skal evalueres hvert år. Den rækkefølge, hvori medlemsstaterne skal evalueres, skal tage hensyn til, hvor lang tid, der er gået siden den sidste evaluering, og balancen mellem de forskellige dele af Schengenreglerne, der skal evalueres.
3. Det flerårige evalueringsprogram kan om nødvendigt tilpasses efter proceduren i stk. 1.
4. Det flerårige evalueringsprogram kan indeholde en henvisning til tematiske evalueringer som omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra b).
5. Det første flerårige evalueringsprogram fastlægges senest den 27. maj 2014. Startdatoen for programmet er den 27. november 2014, og slutdatoen er den 31. december 2019.
Artikel 6
Årligt evalueringsprogram
1. Kommissionen udarbejder et årligt evalueringsprogram senest den 31. oktober i det år, der går forud for det år, som programmet vedrører, navnlig under hensyn til risikoanalyserne udarbejdet af Frontex, jf. artikel 7, og, hvor det er hensigtsmæssigt, oplysninger fra Europol og andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, navnlig i overensstemmelse med artikel 8.
Det årlige evalueringsprogram skal indeholde forslag til evaluering af:
a)
en medlemsstats anvendelse af Schengenreglerne eller en del heraf som anført i det flerårige evalueringsprogram og
b)
hvis det er relevant, anvendelse af bestemte dele af Schengenreglerne i flere medlemsstater (dvs. tematiske evalueringer).
2. Kommissionen fastlægger ved gennemførelsesretsakter første del af det årlige evalueringsprogram, herunder en foreløbig tidsplan for besøgene på stedet. Denne del indeholder en liste over de medlemsstater, der ifølge det flerårige evalueringsprogram skal evalueres det kommende år, de områder, der skal evalueres, og besøgene på stedet. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender det flerårige evalueringsprogram til Europa-Parlamentet og til Rådet.
3. Kommissionen udarbejder og vedtager anden del af det årlige evalueringsprogram. Denne del skal indeholde en liste over de uanmeldte besøg på stedet, der skal gennemføres det kommende år. Den betragtes som fortrolig og videregives ikke.
4. Det årlige evalueringsprogram kan om nødvendigt tilpasses i overensstemmelse med stk. 2 og 3.
5. Det første årlige evalueringsprogram fastlægges senest den 27. maj 2014. Startdatoen for programmet er den 27. november 2014, og slutdatoen er den 31. december 2014.
Artikel 7
Risikoanalyser fra Frontex
1. I overensstemmelse med sit mandat sender Frontex senest den 31. august hvert år Kommissionen og medlemsstaterne en risikoanalyse. I risikoanalysen tages der højde for bl.a. ulovlig indvandring og væsentlige ændringer i operationsmiljøet ved de ydre grænser, og den indeholder anbefalinger for prioritering af evalueringer i det kommende år. Anbefalingerne henviser til specifikke afsnit af de ydre grænser og specifikke grænseovergangssteder, der skal evalueres i det kommende år i henhold til det flerårige evalueringsprogram. Kommissionen fremsender straks risikoanalysen til Europa-Parlamentet og til Rådet.
2. Senest den 31. august hvert år sender Frontex Kommissionen en separat risikoanalyse, der er forskellig fra den i stk. 1 omhandlede risikoanalyse, med anbefalinger for prioritering af evalueringer, der skal gennemføres ved uanmeldte besøg på stedet det kommende år, uafhængigt af rækkefølgen af de medlemsstater, der skal evalueres hvert år som fastsat i det i flerårige evalueringsprogram i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2. Disse anbefalinger kan vedrøre en hvilken som helst region eller et specifikt område og indeholder en liste med mindst ti specifikke afsnit af de ydre grænser og mindst ti specifikke grænseovergangssteder. Kommissionen kan når som helst anmode Frontex om at fremlægge en risikoanalyse med anbefalinger til evalueringer i form af uanmeldte besøg på stedet.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede risikoanalyser fra Frontex forelægges Kommissionen første gang senest den 27. februar 2014.
Artikel 8
Risikoanalyser fra andre EU-organer, kontorer eller agenturer end Frontex
Kommissionen anmoder, hvor dette er relevant, andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne, om at foretage risikoanalyser, herunder vedrørende korruption og organiseret kriminalitet, for så vidt som korruption og organiseret kriminalitet kan underminere medlemsstaternes anvendelse af Schengenreglerne. Sådanne analyser kan bruges ved udarbejdelsen af de årlige evalueringsprogrammer.
Artikel 9
Spørgeskema
1. Kommissionen udarbejder og opdaterer ved gennemførelsesretsakter og i tæt samarbejde med medlemsstaterne et standardspørgeskema. Frontex og Europol kan høres om udkastet til standardspørgeskema. Standardspørgeskemaet dækker den relevante lovgivning, i fællesskab aftalte anbefalinger og bedste praksis, især som anført i Schengenkatalogerne, de organisatoriske og tekniske midler, der er tilgængelige for gennemførelsen af Schengenreglerne, og tilgængelige statistiske data for hvert evalueringsområde. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2.
2. Senest den 1. juli i det foregående år sender Kommissionen et standardspørgeskema til de medlemsstater, der skal evalueres det kommende år. Medlemsstaterne fremsender deres besvarelse af spørgeskemaet til Kommissionen senest otte uger efter fremsendelsen af spørgeskemaet. Kommissionen stiller oplysningerne til rådighed for de øvrige medlemsstater og orienterer Europa-Parlamentet om svarene. Hvis Europa-Parlamentet anmoder herom, navnlig på grund af sagens alvor, orienterer Kommissionen ligeledes efter en konkret og individuel vurdering og i overensstemmelse med de gældende regler for forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen, Europa-Parlamentet om indholdet af konkrete svar.
Artikel 10
Hold med ansvar for besøg på stedet
1. Et hold med ansvar for besøg på stedet består af eksperter udpeget af medlemsstaterne og af repræsentanter for Kommissionen.
2. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at udpege eksperter, der er disponible til at deltage i de respektive besøg på stedet, og til at angive deres fagområde.
Hvis der er tale om anmeldte besøg på stedet, opfordrer Kommissionen senest tre måneder inden, at det er planlagt at gennemføre besøget på stedet, medlemsstaterne til at udpege eksperter. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for to uger, efter at de har modtaget denne opfordring.
Hvis der er tale om uanmeldte besøg på stedet, opfordrer Kommissionen senest to uger, inden det er planlagt at gennemføre besøget på stedet, medlemsstaterne til at udpege eksperter. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for 72 timer, efter at de har modtaget denne opfordring.
3. Der må højst deltage to repræsentanter for Kommissionen i et besøg på stedet. Der må højst deltage otte eksperter fra medlemsstaterne i et anmeldt besøg på stedet og højst seks i et uanmeldt besøg på stedet.
Hvis antallet af eksperter udpeget af medlemsstaterne overstiger det relevante maksimum, jf. første afsnit, udpeger Kommissionen efter høring af de berørte medlemsstater medlemmerne af holdet på grundlag af den geografiske balance og eksperternes kompetencer.
4. Nationale eksperter kan ikke deltage i en evalueringsmission, der omfatter et besøg på stedet i den medlemsstat, hvor de er ansat.
5. Kommissionen kan opfordre Frontex, Europol eller andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne, til at udpege en repræsentant, der skal deltage som observatør i et besøg på stedet på et område, der er omfattet af deres mandat.
6. De ledende eksperter på et hold med ansvar for besøg på stedet skal være en repræsentant for Kommissionen og en ekspert fra en medlemsstat, som udpeges af medlemmerne af det pågældende hold i fællesskab snarest muligt efter oprettelsen af holdet. De ledende eksperter udpeges i god tid inden udarbejdelsen af det detaljerede program som nævnt i artikel 13, stk. 2.
Artikel 11
Hold med ansvar for evalueringer på grundlag af et spørgeskema
1. Hvis et spørgeskema bruges uafhængigt, dvs. uden at blive efterfulgt af et besøg på stedet som omhandlet i artikel 4, stk. 2, består holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet af eksperter fra medlemsstaterne og repræsentanter for Kommissionen.
2. Når spørgeskemaet fremsendes til den medlemsstat, der skal evalueres, opfordrer Kommissionen medlemsstaterne til at udpege eksperter, der er disponible til at deltage i evalueringen, og til at angive deres fagområde. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for to uger, efter at de har modtaget denne opfordring. Eksperter udpeges i overensstemmelse med artikel 10, stk. 3 og 4.
Artikel 12
Eksperter
Eksperter, der deltager i evalueringer, skal have passende kvalifikationer, herunder en solid teoretisk viden og praktisk erfaring på de områder, evalueringsmekanismen dækker, samt et godt kendskab til principper, procedurer og teknikker for evalueringer, og de skal være i stand til at kommunikere effektivt på et fælles sprog. Med henblik herpå sikrer medlemsstaterne og Kommissionen i samarbejde med relevante EU-organer, -kontorer eller -agenturer, at eksperterne modtager passende uddannelse, herunder i overholdelsen af grundlæggende rettigheder.
Artikel 13
Gennemførelse af besøg på stedet
1. Holdene med ansvar for besøg på stedet træffer alle de nødvendige forberedende foranstaltninger for at sikre effektive, præcise og konsekvente besøg på stedet.
2. Det detaljerede program for anmeldte besøg på stedet udarbejdes af Kommissionen i tæt samarbejde med de ledende eksperter og den berørte medlemsstat. Medlemsstaterne informeres om programmet. Det detaljerede program for uanmeldte besøg på stedet udarbejdes af Kommissionen.
Den berørte medlemsstat høres og orienteres om tidsplanen og det detaljerede program:
a)
mindst seks uger, før det er planlagt at gennemføre et anmeldt besøg på stedet
b)
mindst 24 timer, før der gennemføres et uanmeldt besøg på stedet.
Uanmeldte besøg på stedet ved de indre grænser gennemføres uden forudgående underretning af den berørte medlemsstat eller de berørte medlemsstater. Generelle retningslinjer om de praktiske bestemmelser vedrørende sådanne besøg udarbejdes af Kommissionen i tæt samarbejde med medlemsstaterne.
3. Medlemmerne af holdet med ansvar for besøg på stedet skal bære identifikation, der viser, at de har tilladelse til at gennemføre et sådant besøg på stedet i overensstemmelse med denne forordning.
4. Den medlemsstat, der skal evalueres, sikrer, at holdet med ansvar for besøg på stedet kan udøve sit mandat til at kontrollere aktiviteter i relation til de områder, der skal evalueres. Den sikrer navnlig, at holdet med ansvar for besøg på stedet får direkte adgang til relevante personer og til alle områder, bygninger og dokumenter, som er relevante for evalueringen.
5. Den medlemsstat, der skal evalueres, støtter på alle måder inden for rammerne af sine retlige beføjelser holdet med ansvar for besøg på stedet ved gennemførelsen af opgaven.
6. Hvis der er tale om anmeldte besøg på stedet, meddeler Kommissionen på forhånd den medlemsstat, der skal evalueres, navnene på eksperterne på holdet med ansvar for besøg på stedet. Den nævnte medlemsstat udpeger et kontaktpunkt, der står for de praktiske detaljer ved besøget på stedet.
7. Kommissionen og medlemsstaterne har ansvaret for at træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende rejse til og fra den eller de medlemsstater, der skal evalueres, for deres respektive eksperter, der deltager på holdet med ansvar for besøg på stedet. Kommissionen godtgør rejse- og opholdsudgifter for de eksperter, der deltager i besøgene på stedet.
Den eller de medlemsstater, der skal evalueres, har ansvaret for at træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende ophold og transport på stedet. Hvis der er tale om uanmeldte besøg på stedet, letter Kommissionen foranstaltningerne vedrørende eksperternes ophold.
Artikel 14
Evalueringsrapporter
1. Der udarbejdes en evalueringsrapport efter hver evaluering. Evalueringsrapporten baseres på resultatet af besøget på stedet og spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant. Hvis der er tale om besøg på stedet, udarbejdes evalueringsrapporten under besøget på stedet af holdet med ansvar herfor.
Medlemsstaternes eksperter og Kommissionens repræsentanter har det overordnede ansvar for udarbejdelse af evalueringsrapporten og for dennes fuldstændighed og kvalitet. Hvis der er uenighed, forsøger holdet med ansvar for besøg på stedet eller holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant, at opnå et kompromis.
2. I evalueringsrapporten analyseres de relevante kvalitative, kvantitative, operationelle, administrative og organisatoriske aspekter, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt, og alle mangler, der identificeres under evalueringen, nævnes.
3. En af følgende vurderinger anvendes på hvert af evalueringsrapportens resultater:
a)
fuldstændig opfyldelse
b)
opfyldelse, men forbedringer er nødvendige
c)
manglende opfyldelse.
4. Kommissionen fremsender udkastet til evalueringsrapport til den evaluerede medlemsstat inden for en frist på seks uger fra besøget på stedet eller modtagelsen af besvarelsen af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant. Den evaluerede medlemsstat fremsætter sine bemærkninger til udkastet til evalueringsrapport inden for en frist på to uger fra modtagelsen af udkastet. Der afholdes et redaktionsmøde på anmodning af den evaluerede medlemsstat. Den evaluerede medlemsstats bemærkninger kan afspejles i udkastet til evalueringsrapport.
5. Kommissionen fremlægger udkastet til evalueringsrapport og bemærkningerne fra den evaluerede medlemsstat for de andre medlemsstater, der opfordres til at komme med bemærkninger til besvarelsen af spørgeskemaet, udkastet til evalueringsrapport og den evaluerede medlemsstats bemærkninger.
På dette grundlag vedtager Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt evalueringsrapporten, om nødvendigt efter at have foretaget relevante ændringer i udkastet til evalueringsrapport. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender evalueringsrapporten til Europa-Parlamentet.
Artikel 15
Henstillinger
1. Medlemsstaternes eksperter og Kommissionens repræsentanter afgiver, når de udarbejder evalueringsrapporten, og på baggrund af resultaterne heraf og de i evalueringsrapporten indeholdte vurderinger, udkast til henstillinger vedrørende afhjælpende foranstaltninger, der tager sigte på at afhjælpe eventuelle mangler identificeret under evalueringen, og som angiver prioriteterne for foranstaltningernes gennemførelse samt indeholder eksempler på god praksis, hvor dette er relevant.
2. Kommissionen forelægger Rådet et forslag til vedtagelse af de henstillinger, der er omhandlet i stk. 1.
3. Rådet vedtager henstillinger som omhandlet i stk. 1 og fremsender dem til Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter.
Artikel 16
Opfølgning og overvågning
1. Inden for en frist på tre måneder fra vedtagelsen af de henstillinger, der er omhandlet i artikel 15, forelægger den evaluerede medlemsstat Kommissionen og Rådet en handlingsplan for, hvordan eventuelle mangler identificeret i evalueringsrapporten kan afhjælpes. Hvis henstillingerne konkluderer, at den evaluerede medlemsstat alvorligt tilsidesætter sine forpligtelser, skal den pågældende medlemsstat forelægge sin handlingsplan inden for en frist på en måned fra vedtagelsen af disse henstillinger. Kommissionen fremsender handlingsplanen til Europa-Parlamentet.
2. Efter høring af holdet med ansvar for besøg på stedet eller holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant, fremlægger Kommissionen senest en måned efter modtagelsen af den evaluerede medlemsstats handlingsplan sin vurdering af, om handlingsplanen er tilstrækkelig, for Rådet. Medlemsstaterne opfordres til at kommentere handlingsplanen.
3. Den evaluerede medlemsstat aflægger rapport til Kommissionen om gennemførelsen af sin handlingsplan inden for en frist på seks måneder fra vedtagelsen af henstillingerne og efterfølgende hver tredje måned, indtil handlingsplanen er fuldt gennemført.
4. Uanset den frist på seks måneder, der gælder for rapportering om gennemførelsen af en handlingsplan, jf. stk. 3, skal den evaluerede medlemsstat, hvis henstillingerne konkluderer, at medlemsstaten alvorligt tilsidesætter sine forpligtelser, senest tre måneder efter vedtagelsen af henstillingerne rapportere om gennemførelsen af handlingsplanen.
5. Afhængigt af hvor alvorlige de identificerede mangler er, og hvilke foranstaltninger der træffes for at afhjælpe dem, kan Kommissionen planlægge nye anmeldte besøg på stedet for at kontrollere, at handlingsplanen gennemføres korrekt. Kommissionen indbyder mindst fire af de eksperter, der deltog i besøget på stedet, til at deltage i det nye besøg. Kommissionen kan indbyde observatører til at deltage i det nye besøg. Kommissionen fastlægger programmet for det nye besøg. Den evaluerede medlemsstat orienteres om programmet mindst en måned, før det er planlagt at gennemføre det nye besøg. Kommissionen kan også planlægge nye uanmeldte besøg på stedet.
6. Kommissionen informerer regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af handlingsplanerne eller de foranstaltninger til forbedringer, der er omhandlet i denne artikel.
7. Hvis et besøg på stedet afslører en alvorlig mangel, der skønnes at udgøre en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed inden for området uden kontrol ved de indre grænser, informerer Kommissionen så hurtigt som muligt Europa-Parlamentet og Rådet herom på eget initiativ eller efter anmodning fra Europa-Parlamentet eller en medlemsstat.
8. Hvis det konkluderes, at en medlemsstat har sørget for fuldstændig opfyldelse, men at henstillingerne i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, litra b), indeholder angivelser med henblik på eventuelle yderligere forbedringer, forelægger den evaluerede medlemsstat Kommissionen sin vurdering af en mulig gennemførelse af de pågældende angivelser inden for en frist på seks måneder fra vedtagelsen af henstillingerne.
Artikel 17
Følsomme oplysninger
Medlemmerne af holdene med ansvar for besøg på stedet og holdene med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet behandler samtlige oplysninger, de modtager under udøvelsen af deres opgaver, som fortrolige. De evalueringsrapporter, der udarbejdes efter besøg på stedet, klassificeres som EU RESTRICTED/RESTREINT UE i overensstemmelse med de gældende sikkerhedsregler. Klassificering udelukker ikke, at oplysningerne stilles til rådighed for Europa-Parlamentet. Fremsendelse og håndtering af oplysninger og dokumenter fremsendt til Europa-Parlamentet i henhold til denne forordning skal behandles i overensstemmelse med regler om fremsendelse og håndtering af klassificerede informationer, der finder anvendelse mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen. Efter høring af den berørte medlemsstat beslutter Kommissionen, hvilken del af evalueringsrapporten der kan offentliggøres.
Artikel 18
Betingelser for Det Forenede Kongeriges og Irlands deltagelse
1. Det Forenede Kongeriges og Irlands eksperter deltager kun i evalueringen af den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.
2. De evalueringer, der er beskrevet i artikel 4, stk. 1, omfatter kun Det Forenede Kongeriges og Irlands effektive anvendelse af den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.
3. Det Forenede Kongerige og Irland deltager kun i Rådets vedtagelse af henstillingerne, jf. artikel 15, stk. 3, for så vidt angår den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.
Artikel 19
Underretning af de nationale parlamenter
Kommissionen underretter de nationale parlamenter om indholdet af og resultaterne af evalueringen.
Artikel 20
Rapport til Europa-Parlamentet og Rådet
Kommissionen fremlægger hvert år en omfattende rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om de evalueringer, der er gennemført i medfør af denne forordning. Denne rapport offentliggøres og indeholder oplysninger om de evalueringer, der er udført i det foregående år, om konklusionerne for hver evaluering og om status for afhjælpende foranstaltninger. Kommissionen fremsender denne rapport til de nationale parlamenter.
Artikel 21
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Artikel 22
Revision
Kommissionen tager anvendelsen af denne forordning op til revision og forelægger Rådet en rapport senest seks måneder efter vedtagelsen af alle rapporter om de evalueringer, der er omfattet af det første flerårige evalueringsprogram som nævnt i artikel 5, stk. 5. En sådan revision skal omfatte alle denne forordnings elementer, bl.a. hvordan procedurerne for vedtagelse af retsakter inden for rammerne af evalueringsmekanismen fungerer. Kommissionen fremsender rapporten til Europa-Parlamentet.
Artikel 23
Overgangsbestemmelser og ophævelse
Med forbehold af nærværende artikels stk. 2 og 3 ophæves afgørelsen af 16. september 1998 med virkning fra den 26. november 2013.
Del I i den i stk. 1 omhandlede afgørelse anvendes fortsat indtil den 1. januar 2016 for så vidt angår evalueringsprocedurer for medlemsstater, der allerede er indledt den 26. november 2013.
Del II i den i stk. 1 omhandlede afgørelse anvendes fortsat indtil den 27. november 2014 for så vidt angår evalueringsprocedurer for medlemsstater, der allerede er indledt den 26. november 2013.
Artikel 24
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 7. oktober 2013.