ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1222/2014 НА КОМИСИЯТА
от 8 октомври 2014 година
за допълване на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за уточняване на методиката за определяне на глобалните системно значими институции и за определяне на подкатегориите глобални институции със системно значение
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (1), и по-специално член 131, параграф 18 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Директива 2013/36/ЕС компетентните или оправомощени органи на държавите членки се упълномощават да налагат по-високи капиталови изисквания по отношение на глобалните системно значими институции (Г-СЗИ), за да компенсират по-високия риск, който Г-СЗИ представляват за финансовата система и възможните последици за данъкоплатците от тяхната несъстоятелност. С тази директива се очертават някои основни принципи на методиката за идентифициране на Г-СЗИ и за разпределението на Г-СЗИ по подкатегории в съответствие с тяхното системно значение. В съответствие с това разпределение към тях ще се прилага допълнително изискване за базов собствен капитал от първи ред - буфер за Г-СЗИ. Тази методика за идентификация и разпределение на Г-СЗИ се основава на пет категории, които измерват системното значение на дадена банка за глобалния финансов пазар, и се уточнява допълнително с настоящия регламент.
(2)
С цел да се спази подходът на Директива 2013/36/ЕС, настоящият регламент следва да вземе предвид стандартите за методиката на оценката на банки със системно значение в глобален мащаб и за изискването на Базелския комитет за банков надзор за по-висок капацитет за поемане на загуби, които се основават на рамката за глобалните финансови институции със системно значение, установена от Съвета за финансова стабилност, след доклада „Намаляване на моралния риск, свързан с финансови институции от системно значение - препоръки на СФС и срокове“ („Reducing the moral hazard posed by systemically important financial institutions - FSB Recommendations and Time Lines“).
(3)
В Директива 2013/36/ЕС се посочва ясно, че идентификацията и методиката за разпределение са хармонизирани във всички държави членки чрез използването на единни и прозрачни параметри за определяне на общ рейтинг (оценка) на системното значение на даден субект. За да гарантира, че извадката от банки и банкови групи - както от Съюза, така и от трети държави, служещи като еталон за отразяване на световната финансова система, е еднаква в целия Съюз, Европейският банков орган (ЕБО) следва да определи тази извадка. Към изключения и допълнения на тази извадка въз основа на надзорните правомощия следва да се прибягва само за да се осигури функцията ѝ на еталон, като не следва да се отчитат други съображения.
(4)
Процесът на определяне на буфер за Г-СЗИ следва да се базира на сравними данни и следва да взема под внимание нуждата на институциите от яснота по въпроса дали и в какъв размер изискването за буфер ще се прилага спрямо тях. Ето защо в методиката следва да бъдат включени сроковете и процедурите за този процес. Тъй като обаче идентификацията на Г-СЗИ следва да се основава на актуални данни, свързани с извадката от големи световни банкови групи, някои от които са лицензирани в трети държави, необходимите данни няма да бъдат на разположение по-рано от втората половина на всяка година. За да се даде възможност на институциите да спазват изискванията, произтичащи от статута им на Г-СЗИ, изискването за буфер следва да влиза в сила приблизително една година след тяхното определяне като Г-СЗИ.
(5)
В Директива 2013/36/ЕС се определят пет категории за оценка на системната значимост, които са съставени от количествени показатели. С цел да се сведе до минимум административната тежест за институциите и органите, тези категории са идентични на прилаганите от Базелския комитет за банков надзор. При последващото определяне на количествени показатели настоящият регламент следва да възприеме същия подход. Показателите следва да бъдат избирани така, че да отразяват различните аспекти на потенциалните отрицателни външни последици от изпадането в несъстоятелност на даден субект, както и критичността на неговото значение за стабилността на финансовата система. Референтната система за оценка на системното значение следва да бъдат световните финансови пазари и световната икономика.
(6)
За определянето на точна методика за установяване и класифициране на Г-СЗИ в съответствие с основните правила, посочени в Директива 2013/36/ЕС, е важно да бъдат изяснени понятията „разглеждан субект“, „стойност на показателя“, „деноминатор“, и „граничен рейтинг“ („гранична оценка“) чрез изрични определения за целите на настоящия регламент.
(7)
Системното значение на всяка банкова група, измерено посредством показателите на консолидирана основа, следва да бъде изразено като отделна обща оценка за дадена година, определяща позицията на банковата група спрямо други субекти, включени в извадката. Банките следва да бъдат определени като глобални системно значими институции (Г-СЗИ) и да бъдат разпределени в подкатегории, към които въз основа на тази оценка се прилагат различни изисквания за капиталов буфер. При изчисляване на рейтинга като средна стойност от рейтингите по отделните категории всяка от петте категории следва да бъде с тегло 20 %. Към категорията „заменяемост“ за целите на изчисляване на общата оценка следва да се прилага горна граница, като се има предвид, че въз основа на анализ на данните, до и включително 2013 година, тази категория оказва непропорционално високо въздействие върху оценката на банките, които са с господстващо положение при предоставянето на платежни услуги, на услуги по поемане на емисии и доверително пазене.
(8)
Компетентните органи следва да имат възможността да упражняват разумно надзорните си правомощия за преразпределяне на Г-СЗИ от по-ниска в по-висока подкатегория или подкатегории или за определяне на даден субект като Г-СЗИ при обща оценка, която е по-ниска от граничната стойност за най-ниската подкатегория. Тъй като тази идентификация чрез надзорно решение има същата цел, както редовния процес на оценяване, критерият, върху който решението следва да се основава, също следва да бъде системното значение на банката за глобалния финансов пазар и в световната икономика, в съответствие с методологията, използвана от Базелския комитет за банков надзор. Рискът от фалит на банката не следва да бъде критерий, тъй като той вече е отразен в други пруденциални изисквания, наред с другото - в общия размер на рисковите експозиции и, когато е приложимо - в допълнителните капиталови изисквания, като например за буфер за системен риск.
(9)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Комисията от ЕБО.
(10)
ЕБО проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира свързаните с тях потенциални разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2).
(11)
Настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2015 г., тъй като изискването за поддържане на буфер за Г-СЗИ, определено в член 131, параграф 4 от Директива 2013/36/ЕС, ще се прилага и въвежда постепенно от 1 януари 2016 г. Поради тази причина, а също и с оглед на своевременното информиране на институциите за приложимия за тях буфер за Г-СЗИ, както и за да им бъде предоставено достатъчно време за набиране на необходимия капитал, Г-СЗИ следва да бъдат идентифицирани най-късно в началото на 2015 г.
(12)
Изискването за буфер за Г-СЗИ следва бъде въведено постепенно в рамките на тригодишен период в съответствие с член 162, параграф 5 от Директива 2013/36/ЕС: първата стъпка на изискването по член 162, параграф 5, буква а) от Директива 2013/36/ЕС следва да се прилага от 1 януари 2016 г. за онези Г-СЗИ, които са били идентифицирани от съответните власти в началото на 2015 г. въз основа на данните за края на финансовите години преди юли 2014 г. Втората стъпка, посочена в член 162, параграф 5, буква б) от Директива 2013/36/ЕС относно изискването за буфер за Г-СЗИ, следва да се прилага от 1 януари 2017 г. за тези Г-СЗИ, които са били идентифицирани от компетентните органи до края на 2015 г., или най-късно от началото на 2016 г. въз основа на данните за края на финансовите години преди юли 2015 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
Настоящият регламент определя методиката, в съответствие с която органът на държава членка, посочен в член 131, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС (наричан по-долу „компетентният орган“), идентифицира на консолидирана основа разглеждания субект като глобална системно значима институция (Г-СЗИ), както и методиката за определянето на подкатегориите Г-СЗИ и разпределението на Г-СЗИ по тези подкатегории въз основа на системната им значимост, както и - като част от методиката - графиците и данните, използвани за идентификация.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
(1)
„разглеждан субект“ означава институция майка от ЕС или финансов холдинг майка от ЕС, или смесен финансов холдинг майка от ЕС или институция, която не е дъщерно предприятие на институция майка от ЕС или на финансов холдинг майка от ЕС или смесен финансов холдинг майка от ЕС;
(2)
„стойност на показателя“ означава индивидуалната стойност на показателя за всеки от показателите по член 6 и за всеки разглеждан субект от извадката и съпоставима индивидуална стойност, оповестявана публично в съответствие с международно договорените стандарти - за всяка банка, получила разрешение в трета държава.
(3)
„деноминатор“ означава за всеки показател общата агрегирана стойност на стойностите на показателите на разглежданите субекти и банки, лицензирани в трети държави, обхванати от извадката;
(4)
„гранична оценка“ означава количествена оценка за определяне на стойността на най-долната граница и границите между петте подкатегории, както са определени в член 131, параграф 9 от Директива 2013/36/ЕС.
Член 3
Общи параметри на методиката
1. ЕБО определя извадка от институции или групи, чиито стойности на показателите се използват за референтни стойности, представителни за световния банков сектор за целите на изчисляването на оценките при отчитане на международно приетите стандарти, по-специално - извадката, използвана от Базелския комитет по банков надзор за идентифициране на банки със системно значение в глобален мащаб. До 31 юли всяка година ЕБО уведомява компетентните органи за включените в извадката разглеждани субекти.
Извадката се състои от разглеждани субекти и банки, лицензирани в трети държави, и включва 75-те най-големи сред тях въз основа на общата експозиция, както е определено в член 6, параграф 1, както и разглеждани субекти, определени като Г-СЗИ, и банки в трети държави, определени като глобални системно значими институции през предходната година.
ЕБО изключва или добавя разглеждани субекти или банки, лицензирани в трети държави, ако и доколкото е необходимо да се гарантира подходяща референтна система за оценяване на системната значимост като отражение на световните финансови пазари и световната икономика, като взема предвид международно приетите стандарти, включително използваната извадка от Базелския комитет за банков надзор.
2. Не по-късно от 31 юли всяка година компетентният орган докладва на ЕБО стойността на показателя на всеки разглеждан субект с мярка за експозиция над 200 млрд. евро, лицензирана в рамките на юрисдикцията. Компетентният орган гарантира, че стойностите на показателите са идентични с представените на Базелския комитет за банков надзор и с оповестяваните от разглеждания субект в съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1030/2014 на Комисията (3). Компетентният орган използва включените в него образци.
3. ЕБО изчислява деноминаторите въз основа на стойностите на показателите, докладвани от компетентния орган съгласно параграф 2, като взема предвид международно приетите стандарти, по-специално на деноминаторите, публикувани от Базелския комитет по банков надзор за съответната година, и ги съобщава на компетентните органи. Деноминаторът на даден показател представлява общата сума на стойностите на показателите за всички разглеждани субекти и банки, лицензирани в трети държави и включени в извадката, както е докладвано за разглежданите субекти съгласно параграф 2 и оповестено от банките, лицензирани в трети държави на 31 юли от съответната година.
Член 4
Идентификационна процедура
1. Не по-късно от 15 декември на всяка година компетентният орган изчислява оценките на разглежданите субекти, включени в нотифицираната от Европейския банков орган извадка, които са лицензирани в неговата юрисдикция. В случаите, когато компетентният орган, разумно упражняващ надзорните си правомощия, определи разглеждан субект като Г-СЗИ в съответствие с член 131, параграф 10, буква б) от Директива 2013/36/ЕС, компетентният орган предоставя на ЕБО не по-късно от 15 декември на всяка година подробно писмено изложение на аргументацията за своята оценка.
2. Идентифицирането на разглеждания субект като Г-СЗИ и причисляването му към подкатегория влиза в сила от 1 януари на втората година, следваща календарната година на определяне на деноминаторите в съответствие с член 3.
Член 5
Идентификация на Г-СЗИ, определяне на оценки и разпределяне по подкатегории
1. Стойностите на показателите се основават на докладваните данни за разглеждания субект за предходната финансова година на консолидирана основа, а за банките, лицензирани в трети държави - на данните, оповестени в съответствие с международно приетите стандарти. Компетентните органи могат да използват стойността на показателя на разглежданите субекти, чиято финансова година завършва на 30 юни, въз основа на тяхната позиция към 31 декември.
2. Компетентният орган определя оценката на всеки разглеждан субект от извадката като средна аритметична стойност на оценките от категорията, при максимална оценка от 500 базисни пункта за категорията, измерваща заменяемостта. Категорийната оценка се изчислява като средно аритметична стойност на стойностите, получени от разделянето на всяка от стойностите на показателите от тази категория на деноминатора на показателя, нотифициран от ЕБО. Оценките се изразяват в базисни пунктове и се закръгляват към най-близката цял базисен пункт.
3. Най-ниската гранична оценка е 130 базисни пункта. Подкатегориите се разпределят, както следва:
а)
подкатегория 1 включва оценки от 130 до 229 базисни пункта;
б)
подкатегория 2 включва оценки от 230 до 329 базисни пункта;
в)
подкатегория 3 включва оценки от 330 до 429 базисни пункта;
г)
подкатегория 4 включва оценки от 430 до 529 базисни пункта;
д)
подкатегория 5 включва оценки от 530 до 629 базисни пункта.
4. Компетентният орган определя разглеждания субект като Г-СЗИ, когато оценката на този субект е равна на или по-висока от най-ниската гранична оценка. Решението за определяне на разглеждания субект като Г-СЗИ при разумно упражняване на надзорните правомощия в съответствие с член 131, параграф 10, буква б) от Директива 2013/36/ЕС се основава на преценката дали неговата несъстоятелност би оказала значително отрицателно въздействие върху глобалния финансов пазар и световната икономика.
5. Компетентният орган разпределя Г-СЗИ към дадена подкатегория в съответствие с нейната оценка. Решението за преразпределяне на Г-СЗИ от по-ниска към по-висока подкатегория при разумно упражняване на надзорните правомощия в съответствие с член 131, параграф 10, буква а) от Директива 2013/36/ЕС се основава на преценката дали нейната несъстоятелност би оказала значително отрицателно въздействие върху глобалния финансов пазар и световната икономика.
6. Решенията, посочени в параграфи 4 и 5, могат да бъдат подкрепени с допълнителни показатели, които не са показатели за вероятността разглежданият субект да изпадне в несъстоятелност. Тези решения обхващат добре документирана и проверима количествена и качествена информация.
Член 6
Показатели
1. Категорията, измерваща размера на групата, се състои от един показател, равен на общата експозиция на групата, както е пояснено допълнително в приложението.
2. Категорията, която измерва обвързаността на групата с финансовата система, се състои от следните показатели, както е уточнено в приложението:
а)
активи в рамките на финансовата система;
б)
пасиви в рамките на финансовата система;
в)
ценни книжа, задълженията по които още не са погасени.
3. Категорията, която измерва заменяемостта на услугите или на финансовата инфраструктура, предоставяна от групата, се състои от следните показатели, както е уточнено в приложението:
а)
активи под попечителство;
б)
разплащателна дейност;
в)
поемане на емисии на дългови и капиталови пазари.
4. Категорията, която измерва сложността на групата, се състои от следните показатели, както е уточнено в приложението:
а)
условна сума на извънборсовите деривати;
б)
активи, включени в ниво 3 от йерархията на справедливата стойност съобразно Регламент (ЕС) № 1255/2012 на Комисията (4);
в)
ценни книжа за търговия и на разположение за продажба.
5. Категорията, измерваща трансграничната дейност на групата, се състои от следните показатели, както е уточнено в приложението:
а)
вземания от субекти в други юрисдикции;
б)
задължения към субекти в други юрисдикции.
6. За данни, отчитани във валути, различни от еврото, компетентният орган използва подходящ обменен курс, като взема предвид референтния обменен курс, публикуван от Европейската централна банка и приложим на 31 декември, и международните стандарти. За показателя за разплащателната дейност, както е посочено в параграф 3, буква б), компетентният орган използва средната стойност на обменните курсове за съответната година.
Член 7
Преходни разпоредби
Чрез дерогация от член 3, параграф 1, първа алинея ЕБО определя извадка за идентифициране на разглеждания субект като Г-СЗИ за 2014 г. до 14 януари 2015 г. Компетентните органи докладват на ЕБО до 21 януари 2015 г. стойностите на показателите по отношение на разглежданите субекти в тази извадка въз основа на данните за финансовите резултати в края на годините преди юли 2014 г. Въз основа на тези стойности на показателите ЕБО изчислява до 30 януари 2015 г. деноминаторите за 2014 г. Въз основа на тези деноминатори компетентните органи определят резултатите за съответните структури за 2014 година. Те установяват Г-СЗИ и ги разпределят по подкатегории. Същевременно компетентният орган уведомява Комисията, ЕССР и ЕБО за Г-СЗИ и публикува имената им заедно с техните оценки за 2014 г. до 28 февруари 2015 г.
Чрез дерогация от член 4, параграф 2 идентификацията на разглеждания субект като Г-СЗИ и подкатегорията, към която той спада въз основа на резултатите за 2014 г., се прилага от 1 януари 2016 г.
Член 8
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 8 октомври 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1222/2014
af 8. oktober 2014
om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder vedrørende den metode, der skal anvendes til identifikation af globale systemisk vigtige institutter og til fastlæggelse af underkategorier af globale systemisk vigtige institutter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (1), særlig artikel 131, stk. 18, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Direktiv 2013/36/EU giver medlemsstaternes kompetente eller udpegede myndigheder beføjelse til at pålægge globale systemisk vigtige institutter (G-SII'er) højere kapitalgrundlagskrav for at kompensere for den højere risiko, som G-SII'er udgør for det finansielle system, og de potentielle konsekvenser, som det kan have for skatteyderne, hvis de bliver nødlidende. Direktivet indeholder en række grundlæggende principper for en metode til identifikation af G-SII'er og for anbringelse af G-SII'er i underkategorier efter deres systemiske relevans. I overensstemmelse med denne kategorisering underlægges de et yderligere krav vedrørende den egentlige kernekapital, G-SII-bufferen. Denne metode til identifikation og kategorisering af G-SII'er er baseret på fem kategorier, der måler et kreditinstituts globale systemiske indvirkning på det globale finansmarked, og præciseres yderligere i denne forordning.
(2)
For at følge tilgangen i direktiv 2013/36/EU bør der i denne forordning tages hensyn til de af Baselkomitéen for Banktilsyn fastsatte standarder for metoden til vurdering af globale systemisk vigtige kreditinstitutter og for kravet om, at disse i højere grad skal kunne modstå tab, der er baseret på de rammer for globale systemisk vigtige finansielle institutioner, der er fastlagt af Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB) på grundlag af rapporten »Reducing the moral hazard posed by systemically important financial institutions - FSB Recommendations and Time Lines«.
(3)
Direktiv 2013/36/EU gør det klart, at identifikations- og kategoriseringsmetoden harmoniseres i alle medlemsstater gennem anvendelse af ensartede og gennemsigtige parametre for tildeling af en samlet talværdi for en enhed med henblik på at måle dens systemiske vigtighed. For at sikre, at det udsnit af kreditinstitutter og kreditinstitutkoncerner, både sådanne fra Unionen og sådanne, der er meddelt tilladelse i tredjelande, der tjener som reference for at afspejle det globale finansielle system, er ensartet i hele Unionen, bør Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) fastlægge udsnittet. Udelukkelser fra og tilføjelser til udsnittet baseret på en tilsynsmæssig vurdering bør vælges nøje for at sikre, at det kan fungere som referencegrundlag, og bør ikke være baseret på andre forhold.
(4)
G-SII-identifikationsprocessen bør være baseret på sammenlignelige data og bør tage højde for, at det skal være klart for institutterne, hvorvidt et bufferkrav finder anvendelse på dem, og hvor stort det er, og tidsfristerne og procedurerne for processen bør derfor indgå i metoden. Da identifikationen af G-SII'er bør være baseret på ajourførte data vedrørende udsnittet af store globale kreditinstitutkoncerner, hvoraf nogle er meddelt tilladelse i tredjelande, vil de nødvendige data imidlertid først være til rådighed i årets anden halvdel. For at gøre det muligt for institutterne at overholde de krav, der følger af deres status som G-SII'er, bør bufferkravet træde i kraft, cirka et år efter at de er blevet identificeret som G-SII-er.
(5)
Direktiv 2013/36/EU fastsætter fem kategorier, der måler systemisk vigtighed, og som består af kvantificerbare indikatorer. For at begrænse den administrative byrde for institutter og myndigheder er disse kategorier identiske med dem, der anvendes af Baselkomitéen for Banktilsyn. Ved den nærmere definering af de kvantificerbare indikatorer bør den samme tilgang følges i denne forordning. Indikatorerne bør vælges, så de afspejler de forskellige aspekter af potentielle negative eksternaliteter af, at en enhed bliver nødlidende, og at dens kritiske funktioner ikke fungerer, for det finansielle systems stabilitet. Referencerammen for vurdering af systemisk vigtighed bør være de globale finansmarkeder og den globale økonomi.
(6)
For at fastsætte en præcis metode til identifikation og kategorisering af G-SII'er i overensstemmelse med de grundlæggende bestemmelser i direktiv 2013/36/EU er det vigtigt klart at definere begreberne »relevant enhed«, »indikatorværdi«, »nævner« og »skæringstal«, således som de anvendes i denne forordning.
(7)
Den systemiske vigtighed af hver kreditinstitutkoncern målt ved hjælp af indikatorerne på konsolideret basis bør udtrykkes som en individuel samlet talværdi for et bestemt år, der måler dens position i forhold til andre enheder i udsnittet. Kreditinstitutter bør identificeres som G-SII'er og anbringes i underkategorierne, for hvilke forskellige kapitalbufferkrav finder anvendelse, på grundlag af den samlede talværdi. Ved beregningen af talværdien som gennemsnittet af kategoriens talværdier bør hver af de fem kategorier have en vægtning på 20 %. Der bør anvendes et loft på substituerbarhedskategorien ved beregning af den samlede talværdi, idet denne kategori ved en analyse af dataene til og med 2013 viste sig at have en uforholdsmæssig stor indflydelse på tallene for kreditinstitutter, der har en dominerende stilling inden for betalings-, underwriting- og depottjenester.
(8)
De relevante myndigheder bør have mulighed for at foretage en forsvarlig tilsynsvurdering med henblik på at flytte et G-SII fra en lavere underkategori til en højere underkategori eller på at regne en enhed, der har en samlet talværdi, der er lavere end skæringstallet for den laveste underkategori, som et G-SII. Da en sådan identifikation ved tilsynsmæssig vurdering har samme formål som den almindelige proces, ved hvilken der tildeles talværdier, bør det kriterium, som denne vurdering skal baseres på, også være kreditinstituttets systemiske vigtighed for det globale finansmarked og den globale økonomi, i overensstemmelse med den metodologi, der anvendes af Baselkomitéen for Banktilsyn. Kreditinstituttets risiko for at blive nødlidende bør ikke være et kriterium, da der allerede er taget højde herfor i andre tilsynsmæssige krav, bl.a. den samlede risikoeksponering, og, i visse tilfælde, i andre kapitalgrundlagskrav, f.eks. den systemiske buffer.
(9)
Denne forordning er baseret på det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som EBA har forelagt Kommissionen.
(10)
EBA har afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra den interessentgruppe, der er nedsat i henhold artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (2).
(11)
Denne forordning bør finde anvendelse fra den 1. januar 2015, da kravet om at opretholde en G-SII-buffer, jf. artikel 131, stk. 4, i direktiv 2013/36/EU, vil blive anvendt og indfaset fra den 1. januar 2016. Derfor og for rettidigt at informere institutterne om, hvilken G-SII-buffer der gælder for dem, og for at give dem tilstrækkelig tid til at rejse den krævede kapital bør G-SII'erne identificeres senest i begyndelsen af 2015.
(12)
G-SII-bufferkravet bør indfases over en periode på tre år, jf. artikel 162, stk. 5, i direktiv 2013/36/EU: Første trin af kravet, jf. artikel 162, stk. 5, litra a), i direktiv 2013/36/EU, bør anvendes fra den 1. januar 2016 for de G-SII'er, der er blevet identificeret af de relevante myndigheder i begyndelsen af 2015, på grundlag af data for regnskabsår, der slutter før juli 2014. Andet trin, jf. artikel 162, stk. 5, litra b), i direktiv 2013/36/EU, af G-SII-bufferkravet bør anvendes fra den 1. januar 2017 for de G-SII'er, der er blevet identificeret af de relevante myndigheder ved udgangen af 2015 eller senest i begyndelsen af 2016, på grundlag af data for regnskabsår, der slutter før juli 2015 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Ved denne forordning præciseres den metode, som den i artikel 131, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU omhandlede myndighed (i det følgende benævnt »den relevante myndighed«) i en medlemsstat skal anvende til på konsolideret grundlag at identificere en relevant enhed som et globalt systemisk vigtigt institut (G-SII), og metoden til fastlæggelse af underkategorier af G-SII'er og anbringelse af G-SII'er i disse underkategorier på grundlag af deres systemiske vigtighed og, som en del af metoden, tidsfrister og data, der skal anvendes i forbindelse med denne identifikation.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »relevant enhed«: et moderinstitut i Unionen eller et blandet finansielt moderholdingselskab i Unionen eller et institut, der ikke er et datterselskab af et moderinstitut i Unionen eller et finansielt moderholdingselskab i Unionen eller et blandet finansielt moderholdingselskab i Unionen
2) »indikatorværdi«: for hver indikator omhandlet i artikel 6 og for hver relevant enhed i udsnittet den individuelle værdi af indikatoren og for hvert kreditinstitut, der er meddelt tilladelse i et tredjeland, en sammenlignelig individuel værdi, der er offentliggjort i overensstemmelse med internationalt vedtagne standarder
3) »nævner«: for hver indikator den samlede værdi i alt af indikatorværdierne for de relevante enheder og kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, i udsnittet
4) »skæringstal«: en talværdi, der bestemmer undergrænsen og grænserne mellem de fem underkategorier, jf. artikel 131, stk. 9, i direktiv 2013/36/EU.
Artikel 3
Fælles parametre for metoden
1. EBA fastlægger et udsnit af institutter eller koncerner, hvis indikatorværdier skal anvendes som referenceværdier, der repræsenterer den globale banksektor, i forbindelse med beregning af talværdierne, under hensyn til internationalt vedtagne standarder, navnlig det udsnit, der af Baselkomitéen for Banktilsyn anvendes til at identificere globale systemisk vigtige kreditinstitutter, og giver senest den 31. juli hvert år de relevante myndigheder meddelelse om de relevante enheder, der indgår i udsnittet.
Udsnittet skal bestå af relevante enheder og kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, og omfatte de 75 største heraf, baseret på den samlede eksponering som omhandlet i artikel 6, stk. 1, samt relevante enheder, der er udpeget som G-SII'er, og kreditinstitutter i tredjelande, der er udpeget som globale systemisk vigtige, i det foregående år.
EBA udelukker eller tilføjer relevante enheder eller kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, hvis og i det omfang det er nødvendigt for at sikre et passende referencegrundlag for vurdering af systemisk vigtighed, der afspejler de globale finansmarkeder og den globale økonomi, under hensyn til internationalt vedtagne standarder, herunder det udsnit, der anvendes af Baselkomitéen for Banktilsyn.
2. Den relevante myndighed skal indberette indikatorværdierne for hver relevant enhed, for hvilken eksponeringens værdi udgør over 200 mia. EUR, og som er meddelt tilladelse inden for dens jurisdiktion, til EBA senest den 31. juli hvert år. Den relevante myndighed skal sikre, at indikatorværdierne er identiske med dem, der indgives til Baselkomitéen for Banktilsyn, og med dem, der offentliggøres af den pågældende relevante enhed i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1030/2014 (3). Den relevante myndighed skal anvende de deri indeholdte skemaer.
3. EBA beregner nævnerne, baseret på indikatorværdierne som indberettet af den relevante myndighed i henhold til stk. 2, under hensyn til internationalt vedtagne standarder, navnlig de nævnere, der er offentliggjort af Baselkomitéen for Banktilsyn for det pågældende år, og meddeler de relevante myndigheder dem. En indikators nævner er den samlede størrelse af indikatorværdierne for alle relevante enheder og kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, i udsnittet, således som indberettet for de relevante enheder i henhold til stk. 2 og offentliggjort af de kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, pr. 31. juli i det relevante år.
Artikel 4
Identifikationsprocedure
1. Den relevante myndighed beregner talværdierne for de relevante enheder, der indgår i udsnittet meddelt af EBA, og som er meddelt tilladelse inden for dens jurisdiktion, senest den 15. december hvert år. Hvis den relevante myndighed som led i en forsvarlig tilsynsvurdering udpeger en relevant enhed som et G-SII i henhold til artikel 131, stk. 10, litra b), i direktiv 2013/36/EU, giver den relevante myndighed EBA en detaljeret skriftlig redegørelse for grundene til sin vurdering senest den 15. december hvert år.
2. Identifikationen af en relevant enhed som et G-SII og anbringelsen i en underkategori får virkning pr. 1. januar det andet år efter det kalenderår, hvor nævnerne er blevet fastlagt i overensstemmelse med artikel 3.
Artikel 5
Identifikation som G-SII, fastsættelse af talværdierne og anbringelse i underkategorier
1. Indikatorværdierne baseres på indberettede data for den relevante enhed ved udløbet af det foregående regnskabsår på konsolideret grundlag og for kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, på data, der er offentliggjort i overensstemmelse med internationalt vedtagne standarder. De relevante myndigheder kan anvende indikatorværdier for relevante enheder, hvis regnskabsår udløber den 30. juni, på grundlag af deres stilling pr. 31. december.
2. Den relevante myndighed skal fastsætte talværdien for hver relevant enhed i udsnittet som det simple gennemsnit af kategoritalværdierne, idet kategoritalværdien for den kategori, der måler substituerbarheden, dog højst kan være 500 basispoint. Hver kategoritalværdi beregnes som det simple gennemsnit af de værdier, der fremkommer ved at dividere hver af den pågældende kategoris indikatorværdier med indikatornævneren, således som den er meddelt af EBA. Talværdierne udtrykkes i basispoint og afrundes til det nærmeste hele basispoint.
3. Det laveste skæringstal er 130 basispoint. Underkategoriopdelingen er som følger:
a)
underkategori 1 omfatter talværdier fra 130 til 229 basispoint
b)
underkategori 2 omfatter talværdier fra 230 til 329 basispoint
c)
underkategori 3 omfatter talværdier fra 330 til 429 basispoint
d)
underkategori 4 omfatter talværdier fra 430 til 529 basispoint
e)
underkategori 5 omfatter talværdier fra 530 til 629 basispoint.
4. Den relevante myndighed identificerer en relevant enhed som et G-SII, hvis enhedens talværdi er lig med eller over det laveste skæringstal. En beslutning om at udpege en relevant enhed som et G-SII som led i en forsvarlig tilsynsvurdering i henhold til artikel 131, stk. 10, litra b), i direktiv 2013/36/EU skal være baseret på en vurdering af, om det vil have en væsentlig negativ indvirkning på det globale finansmarked og den globale økonomi, hvis enheden bliver nødlidende.
5. Den relevante myndighed anbringer et G-SII i en underkategori i overensstemmelse med dets talværdi. En beslutning om at flytte et G-SII fra en lavere underkategori til en højere underkategori som led i en forsvarlig tilsynsvurdering i henhold til artikel 131, stk. 10, litra a), i direktiv 2013/36/EU skal være baseret på en vurdering af, om det vil have en mere negativ indvirkning på det globale finansmarked og den globale økonomi, hvis G-SII'et bliver nødlidende.
6. De i stk. 4 og 5 omhandlede beslutninger kan understøttes af supplerende indikatorer, som ikke må være indikatorer for sandsynligheden for, at den relevante enhed bliver nødlidende. Sådanne beslutninger skal omfatte veldokumenteret og verificerbar kvantitativ og kvalitativ information.
Artikel 6
Indikatorer
1. Den kategori, ved hvilken størrelsen af koncernen måles, skal bestå af en indikator for koncernens samlede eksponering, således som det nærmere fremgår af bilaget.
2. Den kategori, ved hvilken koncernens sammenkobling med det finansielle system måles, skal bestå af samtlige følgende indikatorer, således som det nærmere fremgår af bilaget:
a)
aktiver inden for det finansielle system
b)
passiver inden for det finansielle system
c)
udstedte værdipapirer.
3. Den kategori, ved hvilken substituerbarheden af de tjenester eller den finansielle infrastruktur, som koncernen stiller til rådighed, måles, skal bestå af samtlige følgende indikatorer, således som det nærmere fremgår af bilaget:
a)
aktiver i depot
b)
betalingsaktivitet
c)
garanterede transaktioner på gældsbevis- og aktiemarkeder (underwriting).
4. Den kategori, ved hvilken koncernens kompleksitet måles, skal bestå af samtlige følgende indikatorer, således som det nærmere fremgår af bilaget:
a)
den nominelle værdi af OTC-derivater
b)
aktiver på niveau 3 i dagsværdihierarkiet målt i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) nr. 1255/2012 (4)
c)
værdipapirer, der besiddes med handel for øje, og værdipapirer, der er disponible for salg.
5. Den kategori, ved hvilken koncernens grænseoverskridende aktivitet måles, skal bestå af følgende indikatorer, således som det nærmere fremgår af bilaget:
a)
fordringer på tværs af jurisdiktioner
b)
passiver på tværs af jurisdiktioner.
6. For data, der indberettes i andre valutaer end euro, skal den relevante myndighed anvende en passende vekselkurs under hensyn til den referencekurs, der offentliggøres af Den Europæiske Centralbank pr. 31. december, og internationale standarder. For betalingsaktivitetindikatoren, jf. stk. 3, litra b), skal den relevante myndighed anvende gennemsnitskurserne for det pågældende år.
Artikel 7
Overgangsbestemmelser
Uanset artikel 3, stk. 1, første afsnit, fastsætter EBA senest den 14. januar 2015 det udsnit, der skal anvendes til at identificere en relevant enhed som et G-SII for 2014. De relevante myndigheder skal indberette indikatorværdierne vedrørende relevante enheder inden for dette udsnit baseret på data for regnskabsår, der slutter før juli 2014, til EBA senest den 21. januar 2015. På grundlag af disse indikatorværdier beregner EBA nævnerne for 2014 senest den 30. januar 2015. De relevante myndigheder fastsætter på grundlag af disse nævnere talværdier for de relevante enheder for 2014. De identificerer også G-SII'er og anbringer dem i underkategorier. Samtidig indberetter den relevante myndighed de identificerede G-SII'er til Kommissionen, ESRB og EBA og offentliggør deres navne og deres talværdier for 2014 senest den 28. februar 2015.
Uanset artikel 4, stk. 2, finder identificeringen af en relevant enhed som et G-SII og den underkategori, den er anbragt i, baseret på talværdierne for 2014, anvendelse fra den 1. januar 2016.
Artikel 8
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 8. oktober 2014.