РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1024/2013 НА СЪВЕТА
от 15 октомври 2013 година
за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 127, параграф 6 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид становището на Европейската централна банка,
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
През последните десетилетия Съюзът постигна значителен напредък в създаването на вътрешен пазар на банкови услуги. Вследствие на това в много държави членки банкови групи със седалища в други държави членки притежават съществен пазарен дял и кредитните институции са диверсифицирали географски своята стопанска дейност както в еврозоната, така и извън нея.
(2)
Настоящата финансова и икономическа криза показа, че целостта на единната валута и на вътрешния пазар може да бъде застрашена от фрагментацията на финансовия сектор. Ето защо е от съществено значение да се засили интеграцията на банковия надзор, за да се укрепи Съюзът, да се възстанови финансовата стабилност и да се положи основата за икономическо възстановяване.
(3)
Поддържането и задълбочаването на вътрешния пазар на банкови услуги е от съществено значение за насърчаване на икономическия растеж в Съюза и подходящото финансиране на реалната икономика. Това обаче се оказва все по-трудна задача. Данните показват, че интеграцията на банковите пазари в Съюза е пред застой.
(4)
Същевременно, наред с приемането на засилена регулаторна рамка на Съюза, надзорните органи трябва да подобрят своя надзорен контрол, така че да отчита поуките от финансовата криза през последните години, и да могат да контролират много сложни и взаимосвързани пазари и институции.
(5)
Правомощията за надзора над отделните кредитни институции в Съюза остават предимно на национално равнище. Координацията между надзорните органи е съществена, но кризата показа, че координацията сама по себе си не е достатъчна, по-специално в контекста на единната валута. С цел да се запази финансовата стабилност в Съюза и да се засилят положителните ефекти, които пазарната интеграция оказва върху растежа и благосъстоянието, следва да се задълбочи интеграцията при отговорностите по надзора. Това е особено важно, за да се осигури цялостен и задълбочен поглед върху банковата група като цяло и нейното общо състояние, и би намалило риска от различни тълкувания и противоречиви решения на равнището на отделните образувания.
(6)
В много случаи стабилността на кредитните институции е все още тясно свързана със състоянието на държавата членка, в която те са установени. Съмнения относно устойчивостта на обслужването на публичния дълг, перспективите за икономически растеж и жизнеспособността на кредитните институции пораждат неблагоприятни и взаимно усилващи се пазарни тенденции. Това може да доведе до рискове за икономическата жизнеспособност на някои кредитни институции и за стабилността на финансовата система в еврозоната и в Съюза като цяло, както и може да създаде големи затруднения за вече ограничените публични финанси на съответните държави членки.
(7)
Европейският надзорен орган (Европейски банков орган) (ЕБО), създаден през 2011 г. с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган) (1), и Европейската система за финансов надзор (ЕСФН), създадена по силата на член 2 от същия регламент, член 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) (2) и член 2 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП) (3), значително подобриха сътрудничеството между банковите надзорни органи в рамките на Съюза. ЕБО допринася съществено за създаването на единна нормативна уредба за финансовите услуги в Съюза и играе важна роля за последователното провеждане на рекапитализацията на големи кредитни институции в Съюза, която беше одобрена от Европейския съвет на 26 октомври 2011 г., в съответствие с приетите от Комисията насоки и условия, свързани с държавната помощ.
(8)
Европейският парламент призова по различни поводи за създаването на европейски орган, който да е пряко отговорен за някои задачи по надзора над финансовите институции, като се започне с резолюцията му от 13 април 2000 г. във връзка със съобщението на Комисията относно прилагане на рамката за финансовите пазари: План за действие (4) и резолюцията от 21 ноември 2002 г. относно правилата за пруденциален надзор в Европейския съюз (5).
(9)
В заключенията от заседанието си на 29 юни 2012 г. Европейският съвет прикани председателя на Европейския съвет да разработи пътна карта за постигането на истински икономически и паричен съюз. В същия ден на срещата на високо равнище на държавите от еврозоната беше посочено, че когато бъде създаден ефективен единен надзорен механизъм с участието на Европейската централна банка (ЕЦБ), Европейският механизъм за стабилност (ЕМС) би могло да разполага с възможността пряко да рекапитализира банките въз основа на обикновено решение, при спазването на подходящи условия, включително съблюдаване на правилата за държавната помощ.
(10)
На 19 октомври 2012 г. Европейският съвет заключи, че процесът към по-задълбочен икономически и паричен съюз следва да се основава на институционалната и правната рамка на Съюза и да се характеризира с отвореност и прозрачност по отношение на държавите членки, чиято парична единица не е еврото, и със зачитане на целостта на вътрешния пазар. Интегрираната финансова рамка ще има единен надзорен механизъм, който ще бъде отворен, доколкото е възможно, за всички държави членки, които желаят да участват.
(11)
Затова в Съюза следва да се създаде банков съюз, основан на всеобхватна и подробна единна нормативна уредба за финансовите услуги на вътрешния пазар като цяло и съставен от единен надзорен механизъм, нова регулаторна рамка за гарантиране на депозитите и нова рамка за преструктуриране. С оглед на тясната взаимообвързаност и взаимодействие между държавите членки, чиято парична единица е еврото, в банковия съюз следва да влязат най-малко всички държави членки от еврозоната. С оглед на поддържането и задълбочаването на вътрешния пазар и доколкото това е институционално възможно, банковият съюз следва да бъде отворен и за участие на други държави членки.
(12)
Като първа стъпка към банковия съюз единният надзорен механизъм следва да гарантира, че политиката на Съюза, свързана с пруденциалния надзор над кредитните институции, се прилага по съгласуван и ефективен начин, че единната нормативна уредба за финансовите услуги се прилага еднакво за кредитните институции във всички засегнати държави членки и че тези кредитни институции подлежат на надзор по най-високи стандарти, който не е ограничен от други, непруденциални съображения. В частност единният надзорен механизъм (ЕНМ) следва да бъде в съответствие с функционирането на вътрешния пазар за финансови услуги и със свободното движение на капитали. Единният надзорен механизъм е основата за следващи стъпки към банковия съюз. Този подход следва принципа, че въз основа на обикновено решение ЕМС ще има възможността пряко да рекапитализира банките, след като бъде създаден ефективен единен надзорен механизъм. В заключенията си от 13-14 декември 2012 г. Европейският съвет отбеляза, че „за положението, при което осъществяването на банковия надзор действително се прехвърли върху единен надзорен механизъм, ще е необходим единен оздравителен механизъм с нужните правомощия, за да се гарантира, че оздравителни мерки могат да се прилагат спрямо всяка банка в участващите държави членки чрез предвидените за целта инструменти“ и че „единният оздравителен механизъм следва да се основава на принос от самия финансов сектор и да включва подходящи и ефективни договорености за мерки за подкрепа.“
(13)
Като централна банка на еврозоната с обширен експертен опит по въпросите на макроикономическата и финансовата стабилност, ЕЦБ е в подходящата позиция да изпълнява ясно определени надзорни задачи с акцент върху запазване на стабилността на финансовата система на Съюза. В действителност в много държави членки централните банки вече отговарят за банковия надзор. Поради това на ЕЦБ следва да се възложат конкретни задачи относно политиките, свързани с надзора над кредитните институции в участващите държави членки.
(14)
ЕЦБ и компетентните органи на държавите членки, които не са участващи държави членки („неучастващи държави членки“) следва да сключат меморандум за разбирателство, в който се описва най-общо начинът, по който двете страни ще си сътрудничат при изпълнението на своите надзорни задачи съгласно правото на Съюза по отношение на финансовите институции, посочени в настоящия регламент. Меморандумът за разбирателство може, наред с другото, да съдържа пояснения за консултациите във връзка с решенията на ЕЦБ, които засягат дъщерни дружества или клонове, установени в неучастваща държава членка, чието предприятие майка е установено в участваща държава членка, както и сътрудничеството в извънредни ситуации, включително механизмите за ранно предупреждение съгласно определените в приложимото право на Съюза процедури. Меморандумът следва да подлежи на редовен преглед.
(15)
На ЕЦБ следва да се възложат конкретни надзорни задачи, които са от съществено значение за осигуряване на съгласувано и ефективно прилагане на политиката на Съюза, свързана с пруденциалния надзор над кредитните институции, като другите задачи следва да останат в правомощията на националните органи. Задачите на ЕЦБ следва да включват мерки, взети в съответствие с макропруденциалната стабилност, при спазване на специфични правила, отразяващи ролята на националните органи.
(16)
Сигурността и стабилността на големите кредитни институции е от съществено значение, за да се гарантира стабилността на финансовата система. При все това неотдавнашният опит показва, че по-малки кредитни институции също могат да породят заплаха за финансовата стабилност. Затова ЕЦБ следва да може да изпълнява надзорни задачи по отношение на всички кредитни институции и клонове, съответно лицензирани и установени в участващите държави членки.
(17)
При изпълнението на възложените ѝ задачи и без да се засяга целта за гарантиране на сигурността и стабилността на кредитните институции, ЕЦБ следва да отчита в пълна степен различията между кредитните институции, техните размери и бизнес модели, както и системните ползи от разнообразието в банковия сектор на Съюза.
(18)
Изпълнението на задачите на ЕЦБ следва да допринесе по-специално за гарантирането на пълното отчитане от кредитните институции на всички разходи, породени от техните дейности, така че да се избегне моралният риск и произтичащото от него поемане на прекомерни рискове. При това следва напълно да се вземат предвид съответните макроикономически условия в държавите членки, по-специално стабилността на предлагането на кредити и улесняването на производителните дейности в икономиката като цяло.
(19)
Никоя от разпоредбите на настоящия регламент не следва да се тълкува като изменяща счетоводната рамка, приложима по силата на други актове на Съюза или на националното право.
(20)
Предварителното лицензиране на кредитните институции е важен пруденциален механизъм, за да се гарантира, че единствено оператори със солидна икономическа основа, с организация, способна да се справи със специфичните рискове, присъщи на привличането на депозити и предоставянето на кредити, и с подходящ управленски персонал осъществяват тези дейности. Във връзка с това на ЕЦБ следва да се възложи задачата за издаване на лицензи на кредитните институции, които ще бъдат създадени в участваща държава членка и отговорността за отнемане на тези лицензи, при спазване на специфични правила, отразяващи ролята на националните органи.
(21)
В допълнение към условията, определени в правото на Съюза за издаване на лицензи на кредитните институции и случаите на отнемане на такива лицензи, държавите членки понастоящем могат да предвиждат допълнителни условия за лицензиране и случаи, в които лицензите се отнемат. Поради това ЕЦБ следва да изпълнява задачата си, свързана с издаване на лицензи на кредитните институции и отнемане на такива лицензи при неспазване на националното право по предложение на съответния национален компетентен орган, който оценява спазването на съответните условия, определени от националното право.
(22)
Оценката на пригодността на всеки нов собственик преди закупуване на съществен дял в кредитна институция е незаменим инструмент да се гарантира непрекъснатата пригодност и финансовата стабилност на собствениците на кредитни институции. ЕЦБ като институция на Съюза е в добра позиция да извършва такава оценка, без да налага ненужни ограничения на вътрешния пазар. На ЕЦБ следва да бъде възложена задачата за оценка на придобиването и освобождаването от значителни дялови участия в кредитни институции, освен в случай на оздравяване на банка.
(23)
Предпоставка за пруденциалната стабилност на кредитните институции е спазването на разпоредбите на Съюза, които изискват кредитните институции да поддържат определени нива на капитал за покриване на рисковете, присъщи за дейността на кредитните институции, да ограничават размера на експозициите към отделни контрагенти, да оповестяват публично информация относно финансовото си състояние, да разполагат с достатъчно ликвидни активи, за да посрещат сътресения на пазара, и да ограничават ливъриджа. На ЕЦБ следва да бъде възложена задачата да осигури спазването на тези правила, в това число по-специално да предоставя одобрения, разрешения, дерогации или освобождавания, предвидени за целите на тези правила.
(24)
Ключови пруденциални инструменти са допълнителните капиталови буфери, включително предпазен капиталов буфер, антицикличен капиталов буфер, за да се гарантира, че по време на периоди на икономически растеж кредитните институции натрупват достатъчна капиталова база, за да поемат загуби в кризисни периоди, буфери за глобални и други институции със системно значение, както и други мерки, имащи за цел отстраняване на системните или макропруденциалните рискове. За да се осигури цялостна координация, когато националните компетентни органи или определените на национално равнище органи налагат подобни мерки, ЕЦБ следва да бъде надлежно уведомявана. Нещо повече, при необходимост ЕЦБ следва да има възможност да прилага по-високи изисквания и да приема по-строги мерки в тясна координация с националните органи. Разпоредбите на настоящия регламент относно мерките, имащи за цел отстраняване на системните или макропруденциалните рискове, не засягат процедурите за координация, предвидени в други правни актове на Съюза. Националните компетентни органи или определените на национално равнище органи и ЕЦБ действат при спазване на процедурите за координация, предвидени в тези актове, след като са следвали процедурите, предвидени в настоящия регламент.
(25)
Сигурността и стабилността на дадена кредитна институция зависят също от заделянето на адекватен вътрешен капитал, като се имат предвид рисковете, на които може да бъде изложена, както и от наличието на подходящи вътрешни организационни структури и правила за корпоративно управление. Във връзка с това на ЕЦБ следва да бъде възложена задачата да прилага изисквания, с които да се гарантира, че кредитните институции в участващите държави членки разполагат с надеждни управленски правила, процеси и механизми, включително стратегии и процеси за оценка и поддържане на подходящо ниво на вътрешен капитал. В случай на слабости ЕЦБ следва също да налага подходящи мерки, включително специфични допълнителни капиталови изисквания, специфични изисквания за оповестяване, както и специфични изисквания за ликвидност.
(26)
Рискове за сигурността и стабилността на дадена кредитна институция могат да се появяват както на равнище отделна кредитна институция, така и на равнище банкова група или финансов конгломерат. Важно е да се предприемат конкретни надзорни мерки, с които тези рискове да бъдат смекчени, за да се гарантира сигурността и стабилността на кредитните институции. В допълнение към надзора над отделни кредитни институции задачите на ЕЦБ следва да включват надзор на консолидирана основа, допълнителен надзор, надзор над финансови холдинги и смесени финансови холдинги, с изключение на надзора над застрахователни дружества.
(27)
С цел запазване на финансовата стабилност влошаването на финансовото и икономическото положение на дадена институция трябва да бъде преодоляно на ранен етап. ЕЦБ следва да има задачата да извършва действия за ранна интервенция, както са определени в съответното право на Съюза. Тя обаче следва да координира своите действия за ранна интервенция със съответните органи за преструктуриране. Докато националните органи продължават да имат компетентност за преструктурирането на кредитните институции, ЕЦБ следва също така да се координира по подходящ начин с компетентните национални органи, за да се осигури общо разбиране по отношение на съответните отговорности в случай на кризи, по-специално в контекста на групите за трансгранично управление на кризи и бъдещите оздравителни колегии, създадени за тези цели.
(28)
Надзорните задачи, които не са възложени на ЕЦБ, следва да останат в правомощията на националните органи. Тези задачи следва да включват правомощията за получаване на уведомления от кредитните институции по отношение на правото на установяване и на свободното предоставяне на услуги, упражняване на надзор над органи, които не попадат в обхвата на определението за кредитни институции съгласно правото на Съюза, но които подлежат на надзор като кредитни институции съгласно националното право, упражняване на надзор над кредитните институции от трети държави, които откриват клон или предоставят трансгранични услуги в Съюза, упражняване на надзор върху платежни услуги, извършване на ежедневни проверки на кредитните институции, изпълняване на функцията на компетентни органи по отношение на кредитните институции във връзка с пазарите на финансови инструменти, предотвратяване на използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма, и защита на потребителите.
(29)
Когато е необходимо ЕЦБ следва напълно да сътрудничи на националните органи, които отговарят за гарантирането на високо равнище на защита на потребителите и борбата срещу изпирането на пари.
(30)
ЕЦБ следва да изпълнява възложените ѝ задачи в съответствие с единната нормативна уредба за финансовите услуги в Съюза, с оглед гарантиране на сигурността и стабилността на кредитните институции и стабилността на финансовата система на Съюза и на отделните участващи държави членки, както и на единството и целостта на вътрешния пазар, като по този начин се гарантира и защитата на вложителите и се подобрява функционирането на вътрешния пазар. По-специално ЕЦБ следва надлежно да вземе предвид принципите на равенството и недискриминацията.
(31)
Възлагането на надзорни задачи на ЕЦБ следва да бъде съобразено с рамката на ЕСФН, създадена през 2010 г., и с нейната основна цел за разработване на единна нормативна уредба и засилване на сближаването на надзорните практики в целия Съюз. Важно е сътрудничеството между органите за банков надзор и надзорните органи на застрахователните пазари и пазарите на ценни книжа да бъде насочено към въпроси от общ интерес и да се осигури подходящ надзор над кредитните институции, които извършват дейност и в секторите на застраховането и ценните книжа. Следователно ЕЦБ следва да бъде задължена да си сътрудничи тясно с ЕБО, ЕОЦКП и ЕОЗППО, Европейския съвет за системен риск (ЕССР) и други органи, които са част от ЕСФН. ЕЦБ следва да изпълнява своите задачи в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент и без да засяга правомощията и задачите на други участници в рамките на ЕСФН. ЕЦБ следва също така да бъде задължена да си сътрудничи със съответните органи за преструктуриране и механизми, предоставящи пряка или непряка публична финансова помощ.
(32)
ЕЦБ следва да изпълнява задачите си в зависимост от и при спазване на съответното право на Съюза, включително цялото първично и вторично законодателство на Съюза, решенията на Комисията в областта на държавната помощ, правилата за конкуренцията и контрола на сливанията, както и единната нормативна уредба, приложима за всички държави членки. ЕБО отговаря за разработването на проекти за технически стандарти, както и на насоки и препоръки, гарантиращи сближаване на надзорните практики и последователност на резултатите от надзора в рамките на Съюза. ЕЦБ не следва да изземва тези задачи от ЕБО и поради това следва да упражнява правомощията за приемане на регламентиращи актове в съответствие с член 132 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и при спазване на актовете на Съюза, приети от Комисията въз основа на изработени от ЕБО проекти и при условията на член 16 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
(33)
Когато е необходимо, ЕЦБ следва да сключва меморандуми за разбирателство с компетентни органи, отговарящи за пазарите на финансови инструменти, в които се описва най-общо начинът, по който двете страни ще си сътрудничат при изпълнението на своите надзорни задачи съгласно правото на Съюза по отношение на финансовите институции, посочени в настоящия регламент. Тези меморандуми следва да се предоставят на разположение на Европейския парламент, Съвета и компетентните органи на всички държави членки.
(34)
При изпълнението на задачите си и при упражняването на надзорните си правомощия ЕЦБ следва да прилага материалноправните разпоредби, отнасящи се до пруденциалния надзор над кредитните институции. Тези разпоредби се състоят от съответното право на Съюза, изразяващо се в пряко приложими регламенти или в директиви, като тези относно капиталовите изисквания за кредитните институции и за финансовите конгломерати. Когато материалноправните разпоредби, отразяващи пруденциалния надзор над кредитните институции, са предвидени в директиви, ЕЦБ следва да прилага националното законодателство, в което е транспонирана съответната директива. Когато приложимото право на Съюза се състои от регламенти и в области, в които на датата на влизане в сила на настоящия регламент тези регламенти изрично предвиждат възможности за избор от страна на държавите членки, ЕЦБ следва да прилага и националното законодателство, с което се упражнява този избор. Възможността за избор следва да се счита за изключителна възможност, която се предоставя само на компетентните или определените органи. Това не засяга принципа за върховенство на правото на Съюза. От това следва, че когато приема насоки или препоръки или когато взема решения, ЕЦБ следва да се опира на и да действа съгласно съответното обвързващо право на Съюза.
(35)
В обхвата на задачите, възложени на ЕЦБ, националното право дава на националните компетентни органи някои правомощия, които понастоящем не се изискват от правото на Съюза, в т.ч. някои правомощия за ранна интервенция и превантивни действия. ЕЦБ следва да може да изиска от националните органи в участващите държави членки да упражнят тези си правомощия, за да се гарантира прилагането на цялостен и ефективен надзор в рамките на ЕНМ.
(36)
За да се гарантира, че надзорните разпоредби и решения се прилагат от кредитните институции, финансовите холдинги и смесените финансови холдинги, в случай на нарушение следва да се налагат ефективни, пропорционални и възпиращи наказания. В съответствие с член 132, параграф 3 от ДФЕС и Регламент (ЕО) № 2532/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно правомощията на Европейската централна банка да налага санкции (6), ЕЦБ има право да налага глоби или периодични парични санкции на дружествата при неизпълнение на задължения, произтичащи от нейните регламенти и решения. Освен това, за да може ЕЦБ да изпълнява ефективно задачите си, свързани с прилагането на надзорните правила, предвидени в пряко приложими актове на Съюза, ЕЦБ следва да бъде оправомощена да налага имуществени наказания на кредитни институции, финансови холдинги и смесени финансови холдинги при нарушение на тези правила. Националните органи следва да продължат да имат правото да налагат наказания в случай на неспазване на задълженията, произтичащи от националното законодателство, с което се транспонират директивите на Съюза. Когато ЕЦБ счита, че за изпълнението на нейните задачи е целесъобразно да наложи наказания при такива нарушения, тя следва да може да отнесе въпроса до съответните национални компетентни органи.
(37)
Националните надзорни органи имат важен и дългогодишен опит в надзора над кредитните институции в рамките на своята територия и познават техните икономически, организационни и културни особености. За целта те са изградили голяма структура от специализиран и висококвалифициран персонал. Поради това, с цел да се осигури надзор с високи стандарти в рамките на Съюза, националните компетентни органи следва да отговарят за подпомагането на ЕЦБ в подготовката и прилагането на всички актове, свързани с упражняването на надзорни задачи от ЕЦБ. Това следва да включва по-специално текущата ежедневна оценка на състоянието на дадена кредитна институция и свързаните с това проверки на място.
(38)
Критериите, предвидени в настоящия регламент, за определяне на обхвата на институциите, които са по-малко значими, следва да се прилагат на най-високото равнище на консолидация в рамките на участващите държави членки въз основа на консолидирани данни. Когато ЕЦБ изпълнява възложени ѝ по силата на настоящия регламент задачи по отношение на група от кредитни институции, която не е по-малко значима на консолидирана основа, тя следва да изпълнява тези задачи на консолидирана основа по отношение на групата от кредитни институции и на индивидуална основа по отношение на банковите дъщерни предприятия и клонове на тази група, установени в участващите държави членки.
(39)
Критериите, предвидени в настоящия регламент, за определяне на обхвата на институциите, които са по-малко значими, следва да бъдат уточнени в рамка, приета и публикувана от ЕЦБ в консултация с националните компетентни органи. На тази основа ЕЦБ следва да отговаря за прилагането на тези критерии и да проверява посредством собствени изчисления дали критериите са спазени. Искането на ЕЦБ за предоставяне на информация с оглед на извършването на изчисленията ѝ не следва да принуждава институциите да прилагат счетоводни рамки, различни от приложимите съгласно други правни актове на Съюза или актове на националното право.
(40)
Когато дадена кредитна институция се счита за значима или по-малко значима, тази оценка като цяло не следва да бъде изменяна по-често от веднъж на всеки 12 месеца, освен ако няма структурни промени в банковите групи, като например сливания или освобождаване от инвестиции.
(41)
Когато след постъпило уведомление от национален компетентен орган ЕЦБ взема решение дали дадена институция има съществено значение за местната икономика и съответно следва да бъде обект на надзор от страна на ЕЦБ, ЕЦБ следва да взема предвид всички имащи отношение обстоятелства, включително съображенията за равнопоставеност.
(42)
Що се отнася до надзора на трансграничните кредитни институции, осъществяващи дейност в еврозоната и извън нея, ЕЦБ следва да си сътрудничи тясно с компетентните органи на неучастващите държави членки. В качеството на компетентен орган ЕЦБ следва да бъде обвързана със съответните задължения за сътрудничество и обмен на информация съгласно правото на Съюза и да участва пълноправно в колегиите от надзорни органи. В допълнение, след като упражняването на надзорни задачи от институция на Съюза води до ясни ползи от гледна точка на финансовата стабилност и устойчивата пазарна интеграция, държавите членки, чиято парична единица не е еврото, следва също да могат да участват в ЕНМ. Цялостното и своевременно изпълнение на надзорните решения обаче е необходима предпоставка за ефективното упражняване на надзорните задачи. Затова държавите членки, които искат да участват в ЕНМ, следва да поемат ангажимент, че техните национални компетентни органи ще спазват и приемат всички изискани от ЕЦБ мерки по отношение на кредитни институции. ЕЦБ следва да бъде в състояние да установи тясно сътрудничество с компетентните органи на държава членка, чиято парична единица не е еврото. Тя следва да бъде задължена да установи сътрудничество, когато определените в настоящия регламент условия са изпълнени.
(43)
Като се има предвид, че участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото не са представени в Управителния съвет, докато не се приемат еврото съгласно ДФЕС, и не могат пълноценно да се възползват от другите механизми, предназначени за държавите членки, чиято парична единица е еврото, в настоящия регламент са предвидени допълнителни гаранции в рамките на процеса на вземане на решения. Тези гаранции обаче, и по-специално възможността на участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото да изискват незабавното прекратяване на тясното сътрудничество след като информират Управителния съвет за мотивираното си несъгласие с проект на решение на Надзорния съвет, следва да се използват само в надлежно обосновани извънредни случаи. Те следва да се използват само докато са валидни тези особени обстоятелства. Гаранциите са наложени от особените обстоятелства, в които се намират участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото съгласно настоящия регламент, тъй като те не са представени в Управителния съвет и не могат да се ползват в пълна степен от другите механизми, предвидени за държавите членки, чиято парична единица е еврото. Поради това тези гаранции не могат и не следва да представляват прецедент за други области на политиката на Съюза.
(44)
Никоя от разпоредбите на настоящия регламент не следва по какъвто и да било начин да изменя действащата в момента рамка, регулираща промяната на правната форма на дъщерните дружества или клоновете, и прилагането на тази рамка, нито да се подразбира или прилага като средство за предоставяне на стимули в полза на подобна промяна. Във връзка с това отговорността на компетентните органи на неучастващите държави членки следва да се зачита изцяло, така че тези органи да продължат да се ползват от достатъчно инструменти и правомощия за надзор над кредитните институции, действащи на тяхна територия, за да бъдат в състояние да изпълняват тази отговорност и ефективно да опазват финансовата стабилност и обществения интерес. Освен това, за да се оказва съдействие на компетентните органи при изпълнение на задълженията им, на вложителите и на компетентните органи следва да се предоставя навременна информация за евентуална промяна на правната форма на дъщерните дружества или клоновете.
(45)
За да изпълнява задачите си, ЕЦБ следва да има подходящи надзорни правомощия. Правото на Съюза в областта на пруденциалния надзор над кредитни институции предвижда някои правомощия да бъдат предоставени на компетентните органи, определени за тези цели от държавите членки. Доколкото тези правомощия попадат в обхвата на надзорните задачи, възложени на ЕЦБ, за участващите държави членки ЕЦБ следва да се счита за компетентния орган и следва да разполага с правомощията, предоставени на компетентните органи по силата на правото на Съюза. Това включва правомощия, предоставени от тези актове на компетентните органи на държавите членки по произход и на приемащите държави членки, и правомощия, предоставени на определените органи.
(46)
ЕЦБ следва да има надзорни правомощия да отстранява членове от ръководните органи в съответствие с настоящия регламент.
(47)
За да изпълнява своите задачи ефективно, ЕЦБ следва да е в състояние да изисква цялата необходима информация и да провежда разследвания и проверки на място, по целесъобразност в сътрудничество с националните компетентни органи. ЕЦБ и националните компетентни органи следва да имат достъп до една и съща информация, като от кредитните институции не се изисква двойно предоставяне на данни.
(48)
Адвокатската тайна е основен принцип в правото на Съюза, който защитава поверителността на информацията, която обменят физическите или юридическите лица със своите юридически съветници, в съответствие с условията, установени в съдебната практика на Съда на Европейския съюз.
(49)
Когато е необходимо ЕЦБ да поиска информация от лице, установено в неучастваща държава членка, но причисляващо се към кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг, установен(а) в участваща държава членка, или на което тази кредитна институция, този финансов холдинг или смесен финансов холдинг е прехвърлил(а) оперативни функции или дейности, и когато подобни изисквания няма да се прилагат и няма да могат да бъдат наложени в неучастващата държава членка, ЕЦБ следва да предприеме действия в координация с компетентния орган на съответната неучастваща държава членка.
(50)
Настоящият регламент не засяга прилагането на правилата, установени в членове 34 и 42 от Протокол № 4 за устава на Европейската система от централни банки и на Европейската централна банка, приложен към Договор за Европейския съюз (ДЕС) и към ДФЕС („устав на ЕСЦБ и на ЕЦБ“). Актовете, приемани от ЕЦБ съгласно настоящия регламент, не следва да пораждат права или да налагат задължения в неучастващите държави членки, с изключение на случаите, когато тези актове са в съответствие с приложимото право на Съюза, в съответствие с посочения протокол и с Протокол № 15 за някои разпоредби, отнасящи се до Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, приложен към ДЕС и ДФЕС.
(51)
Когато кредитните институции упражняват правото си на установяване или на предоставяне на услуги в друга държава членка или когато няколко дружества в групата са установени в различни държави членки, правото на Съюза предвижда специални процедури и разпределяне на компетенциите между съответните държави членки. Доколкото ЕЦБ поема някои надзорни задачи за всички участващи държави членки, тези процедури и разпределяне на компетенции следва да не се прилагат към упражняването на правото на установяване или предоставяне на услуги в друга участваща държава членка.
(52)
При изпълнението на задачите си по силата на настоящия регламент и когато се обръща за съдействие към националните компетентни органи, ЕЦБ следва надлежно да търси справедлив баланс между ангажирането на всички участващи национални компетентни органи в съответствие с отговорностите за надзор на самостоятелна, частично консолидирана и консолидирана основа, указани в приложимото право на Съюза.
(53)
Никоя от разпоредбите на настоящия регламент не следва да се тълкува като даваща правомощия на ЕЦБ да налага наказания на юридически или физически лица, различни от кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, без да се засяга правомощието на ЕЦБ да изисква от националните компетентни органи да действат с оглед да се гарантира налагането на подходящи наказания.
(54)
Създадена с Договорите, ЕЦБ е институция на Съюза като цяло. В процедурите си по вземане на решения тя следва да бъде обвързана от нормите на Съюза и общите принципи за гарантиране на законосъобразни процедури и прозрачност. Следва да бъде напълно спазвано правото на изслушване, с което се ползват адресатите на решенията на ЕЦБ, както и правото им да искат преразглеждане на решенията на ЕЦБ, съгласно правилата, установени с настоящия регламент.
(55)
Възлагането на надзорни задачи предполага значителна отговорност за ЕЦБ за запазване на финансовата стабилност в рамките на Съюза и за използване на надзорните правомощия по най-ефективния и пропорционален начин. Прехвърлянето на надзорни задачи от държавите членки към Съюза следва да се балансира с помощта на подходящи изисквания за прозрачност и отчетност. Във връзка с това ЕЦБ следва да се отчита за изпълнението на тези задачи пред Европейския парламент и Съвета в качеството им на демократични легитимни институции, представляващи гражданите на Съюза и държавите членки. Това следва да включва редовно докладване и отговаряне на въпроси, зададени от Европейския парламент в съответствие с правилника за дейността му, и от Еврогрупата в съответствие с нейните процедурни правила. Задълженията за докладване следва да подлежат на съответните изисквания относно професионалната тайна.
(56)
ЕЦБ следва да изпраща докладите, които представя на Европейския парламент и на Съвета, и на националните парламенти на участващите държави членки. Националните парламенти на участващите държави членки следва да могат да отправят всякакви бележки или въпроси към ЕЦБ относно изпълнението на нейните задачи по надзора, на които ЕЦБ може да отговаря. Вътрешните правила на тези национални парламенти следва да отчитат спецификата на съответните процедури и разпоредби за отправяне на бележки и въпроси към ЕЦБ. Във връзка с това следва да се обърне специално внимание на бележките или въпросите, свързани с отнемането на лицензи на кредитни институции, спрямо които националните органи са предприели необходимите действия за преструктуриране или за запазване на финансовата стабилност в съответствие с процедурата, установена в настоящия регламент. Националният парламент на участваща държава членка следва да може да покани и председателя или представител на Надзорния съвет да участва в обмена на мнения във връзка с надзора над кредитните институции в тази държава членка, заедно с представител на националния компетентен орган. Тази роля на националните парламенти е целесъобразна предвид потенциалното въздействие, което надзорните мерки могат да окажат върху публичните финанси, кредитните институции, техните клиенти и служители, както и пазарите в участващите държави членки. Когато националните компетентни органи предприемат действия съгласно настоящия регламент, предвидените в националното право разпоредби относно отчетността следва да продължат да се прилагат.
(57)
Настоящият регламент не засяга правото на Европейския парламент да създаде временна анкетна комисия за разследване на предполагаеми нарушения или лошо администриране при прилагането на правото на Съюза в съответствие с член 226 от ДФЕС, нито упражняването на функцията му на осъществяване на политически контрол, установена в Договорите, включително правото на Европейския парламент да заеме позиция или да приеме резолюция по въпроси, които счита за уместни.
(58)
В действията си ЕЦБ следва да спазва принципите за правомерна процедура и прозрачност.
(59)
Регламентът, посочен в член 15, параграф 3 от ДФЕС, следва да определи подробните правила, даващи възможност за достъп до документи, намиращи се в ЕЦБ, произтичащи от изпълнението на надзорни задачи, в съответствие с ДФЕС.
(60)
Съгласно член 263 от ДФЕС Съдът на Европейския съюз трябва да осъществява контрол относно законосъобразността на актовете на, inter alia, ЕЦБ, с изключение на препоръките и становищата, предназначени да произведат правно действие по отношение на трети страни.
(61)
В съответствие с член 340 от ДФЕС ЕЦБ следва да възстановява, в съответствие с основните принципи, общи за правото на държавите членки, всички вреди, причинени от нея или от нейни служители при изпълнението на задълженията им. Това не следва да засяга отговорността на националните компетентни органи да възстановяват вредите, причинени от тях или от техни служители при изпълнението на задълженията им съгласно националното законодателство.
(62)
Регламент № 1 на Съвета определящ езиците, които се използват в Европейската икономическа общност (7), се прилага спрямо ЕЦБ съгласно член 342 от ДФЕС.
(63)
При определяне на това дали правото на достъп до досието от страна на засегнатите лица следва да бъде ограничено ЕЦБ следва да зачита основните права и да спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес.
(64)
ЕЦБ следва да дава възможност на физическите и юридическите лица да отправят искания за преглед на решения, взети по силата на правомощията, предоставени ѝ с настоящия регламент, и чиито адресат са те, или които ги засягат пряко и лично. Обхватът на прегледа следва да е обвързан с процесуалното и материалното съответствие на такива решения с настоящия регламент, като същевременно се зачита свободата на преценка на ЕЦБ да определя възможността за вземане на тези решения. За тази цел и от съображения за процесуална икономия ЕЦБ следва да създаде административен съвет за преглед, който да извършва този вътрешен преглед. За членове на този съвет Управителният съвет на ЕЦБ следва да назначи личности с висока репутация. При вземане на решението Управителният съвет следва, доколкото е възможно, да осигури балансирано географско участие и балансирано участие на представители на двата пола в държавите членки. Процедурата, определена за прегледа, следва да предвижда Надзорният съвет да преразглежда по целесъобразност своите бивши проекти за решения.
(65)
ЕЦБ отговаря за провеждането на паричната политика с оглед поддържане на ценова стабилност в съответствие с член 127, параграф 1 от ДФЕС. Упражняването на надзорни задачи има за цел защита на сигурността и стабилността на кредитните институции и стабилността на финансовата система. Поради това тези задачи следва да бъдат напълно отделени, с цел да се избегнат конфликти на интереси и да се гарантира, че всяка функция се осъществява в съответствие с приложимите цели. ЕЦБ следва да е в състояние да гарантира, че работата на Управителния съвет е строго разграничена по отношение на паричните и на надзорните функции. Това разграничение следва да включва най-малко провеждането на съвсем отделни заседания с отделен дневен ред.
(66)
Организационното отделяне на персонала следва да се отнася за всички услуги, необходими за целите на независимата парична политика, и следва да гарантира, че упражняването на възложените с настоящия регламент задачи е напълно подчинено на демократичната отчетност и надзора, предвидени в настоящия регламент. Служителите, които участват в изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, следва да докладват на председателя на Надзорния съвет.
(67)
По-специално, в рамките на ЕЦБ следва да бъде създаден Надзорен съвет, отговорен за подготовката на решенията по надзорните въпроси, който да обединява специфичния опит на националните надзорни органи. Съветът следва съответно да бъде председателстван от председател, да има заместник-председател и да включва представители на ЕЦБ и националните компетентни органи. Назначаванията в Надзорния съвет в съответствие с настоящия регламент следва да зачитат принципите на балансирано участие на представители на двата пола, опит и квалификации. Всички членове на Надзорния съвет следва да бъдат своевременно и изцяло информирани за точките от дневния ред на заседанията на съвета, за да се подпомогне провеждането на ефективни обсъждания и да се улесни процесът на изготвяне на проекти на решения.
(68)
При изпълнението на своите задачи Надзорният съвет следва да отчита всички релевантни факти и обстоятелства в участващите държави членки и следва да изпълнява своите задължения в интерес на Съюза като цяло.
(69)
При пълно спазване на институционалните разпоредби и реда и условията на гласуване, предвидени в Договорите, Надзорният съвет следва да бъде съществен орган за изпълнението на надзорните задачи на ЕЦБ - задачи, които досега винаги са били в ръцете на националните компетентни органи. Поради това на Съвета следва да бъдат предоставени правомощията да приема решение за изпълнение за назначаване на председател и заместник-председател на Надзорния съвет. След като изслуша Надзорния съвет, ЕЦБ следва да представи за одобрение от Европейския парламент предложение за назначаване на председател и заместник-председател. След одобрението на това предложение Съветът следва да приеме решението за изпълнение. Председателят следва да бъде избран въз основа на открита процедура за подбор, за която Европейският парламент и Съветът следва да бъдат надлежно информирани.
(70)
За да се даде възможност за подходяща ротация, като същевременно се гарантира пълната независимост на председателя, мандатът му следва да не превишава пет години и да не може да се подновява. С цел да се осигури пълна координация с дейностите на ЕБО и с пруденциалните политики на Съюза, Надзорният съвет следва да може да кани ЕБО и Комисията като наблюдатели. Председателят на европейския орган за оздравяване на банките, след като бъде създаден такъв, следва да участва като наблюдател в заседанията на Надзорния съвет.
(71)
Надзорният съвет следва да бъде подпомаган от ръководен комитет в по-ограничен състав. Ръководният комитет следва да подготвя заседанията на Надзорния съвет и да изпълнява задачите си единствено в интерес на Съюза като цяло, като работи при пълна прозрачност с Надзорния съвет.
(72)
Управителният съвет на ЕЦБ следва да кани представители на участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото винаги когато възнамерява да възрази на проект за решение, изготвен от Надзорния съвет, или когато заинтересованите национални компетентни органи уведомят Управителния съвет за мотивираното си несъгласие с проект за решение на Надзорния съвет, в случай че въпросното решение е адресирано до националните органи във връзка с кредитни институции от участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото.
(73)
С цел да гарантира разделението между задачите, свързани с паричната политика, и надзорните задачи, ЕЦБ следва да бъде задължена да създаде група за посредничество. Създаването на групата, и по-специално нейният състав, следва да гарантира преодоляването на различията в становищата по балансиран начин в интерес на Съюза като цяло.
(74)
Надзорният съвет, ръководният комитет и персоналът на ЕЦБ, изпълняващ надзорни задължения, следва да спазват подходящи изисквания за запазване на професионална тайна. Подобни изисквания следва да се прилагат по отношение на обмена на информация с персонала на ЕЦБ, който не участва в работата по надзора. Това не следва да възпрепятства ЕЦБ да обменя информация в рамките и при условията, определени в съответните законодателни актове на Съюза, включително с Комисията за целите на изпълнение на нейните задачи по членове 107 и 108 от ДФЕС и съгласно правото на Съюза в областта на засиленото икономическо и бюджетно наблюдение.
(75)
За да изпълнява ефективно своите надзорни задачи, ЕЦБ следва да упражнява възложените ѝ надзорни задачи напълно независимо, по-специално от нежелано политическо влияние и от намеса от страна на финансовия сектор, които биха засегнали оперативната ѝ независимост.
(76)
Използването на периоди на изчакване в надзорните органи представлява важна част от гарантирането на ефективността и независимостта на надзора, осъществяван от тези органи. За тази цел и без да се засяга прилагането на по-строги национални правила, ЕЦБ следва да въведе и поддържа подробни и официални процедури, включително периоди на пропорционален преглед, за да оцени предварително и да предотврати евентуални конфликти с легитимните интереси на ЕНМ/ЕЦБ, когато бивш член на Надзорния съвет започне работа в банковия сектор, върху който преди това е осъществявал надзор.
(77)
За да изпълнява своите надзорни задачи ефективно, ЕЦБ следва да разполага с необходимите за това ресурси. Тези ресурси следва да бъдат получени по начин, който осигурява независимост за ЕЦБ от нежелано влияние от страна на националните компетентни органи и участниците на пазара, както и разделение между паричната политика и задачите по надзора. Разходите за надзора следва да бъдат основно за сметка на дружествата, по отношение на които той се прилага. Следователно упражняването на надзорни задачи от ЕЦБ следва да се финансира от годишни такси, начислявани на кредитните институции, установени в участващите държави членки. ЕЦБ следва да има също право да налага такси на клонове, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка, за да покрива разходите си, направени при изпълнението на задачите си на надзорен орган на приемащата държава членка спрямо въпросните клонове. В случай че над дадена кредитна институция или клон се извършва надзор на консолидирана основа, таксата следва да бъде налагана на кредитната институция на най-високо равнище в рамките на въпросната група, установена в участващите държави членки. Изчисляването на тези такси следва да изключва всички клонове, установени в неучастващи държави членки.
(78)
Когато дадена кредитна институция бъде включена в надзор на консолидирана основа, таксата следва да се изчисли на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и да бъде разпределена на кредитните институции, установени в дадена участваща държава членка и включени в надзора на консолидирана основа, въз основа на обективни критерии, свързани със значимостта и профила на риска, включително рисково претеглените активи.
(79)
Наличието на силно мотивиран, добре обучен и безпристрастен персонал е абсолютно необходимо за ефективния надзор. С цел да се създаде напълно интегриран надзорен механизъм, следва да се осигури адекватен обмен на служители между националните компетентни органи и между тези органи и ЕЦБ, както и командироване на служители. С цел осигуряване на възможност за постоянен контрол на партньорска основа, особено по отношение на надзора на големите кредитни институции, ЕЦБ следва да може да изисква в националните екипи по надзора да се включи също персонал от компетентните органи на други участващи държави членки, което ще позволи съставянето на надзорни екипи с разнообразен географски произход и със специфичен професионален опит и профил. Обменът и командироването на служители следва да допринесе за установяването на обща култура на надзор. ЕЦБ следва редовно да предоставя информация за това колко служители на националните компетентни органи са командировани в ЕЦБ за целите на ЕНМ.
(80)
Предвид глобализацията на банковите услуги и нарасналото значение на международните стандарти, ЕЦБ следва да изпълнява задачите си в съответствие с международните стандарти и в диалог и тясно сътрудничество с надзорните органи извън Съюза, без да се дублира международната роля на ЕБО. Следва да ѝ бъдат предоставени правомощия да развива контакти и да сключва административни договорености с надзорните органи и администрациите на трети държави и с международни организации, при координация с ЕБО и пълно зачитане на настоящата роля и съответните компетентности на държавите членки и на институциите на Съюза.
(81)
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (8) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (9) се прилагат в пълна степен при обработването на лични данни от ЕЦБ за целите на настоящия регламент.
(82)
По отношение на ЕЦБ се прилага Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (10). ЕЦБ прие Решение ЕЦБ/2004/11 (11) относно условията за извършване на разследвания в Европейската централна банка от Европейската служба за борба с измамите.
(83)
С цел да се гарантира, че кредитните институции подлежат на надзор по най-високи стандарти, който не е ограничен от други, непруденциални съображения, и че е постигнато навременно и ефективно решение на взаимно подсилващите се неблагоприятни последици, които опасенията за пазарните тенденции оказват върху кредитните институции и държавите членки, ЕЦБ следва да започне да изпълнява конкретни надзорни задачи във възможно най-кратък срок. Прехвърлянето на надзорни задачи от националните надзорни органи към ЕЦБ изисква обаче известна подготовка. Поради това следва да се предвиди подходящ период на поетапно въвеждане.
(84)
Когато приема подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с настоящия регламент, ЕЦБ следва да предвиди преходни разпоредби, с които да се гарантира приключването на текущи надзорни процедури, включително приетите решения и/или мерки или предприетите разследвания преди влизането в сила на настоящия регламент.
(85)
В съобщението си от 28 ноември 2012 г., озаглавено „Подробен план за задълбочен и истински икономически и паричен съюз“, Комисията посочва, че „член 127, параграф 6 от ДФЕС би могъл да бъде изменен, за да се позволи прилагането на обикновената законодателна процедура и да се премахнат някои от правните ограничения, които в момента той поставя пред проекта за ЕНМ (т.е. да се установи пряка и неотменима възможност за избор от държави членки, чиято парична единица не е еврото за участие в ЕНМ, извън модела на „тясното сътрудничество“, да се предоставят на държавите членки, чиято парична единица не е еврото, участващи в ЕНМ, напълно равни права в процеса на вземане на решения от ЕЦБ, и да се развие още повече вътрешното разделение на вземане на решения относно паричната политика и относно надзора)“. В него се посочва също, че „засилването на демократичния контрол над ЕЦБ би било специфичен въпрос за разрешаване, доколкото тя осъществява банков надзор“. Припомня се, че в ДЕС е предвидено, че правителството на всяка държава членка, Европейският парламент или Комисията могат да представят проекти за промени в Договорите, които могат да се отнасят до всеки един аспект от Договорите.
(86)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално правото на защита на личните данни, свободата на стопанска инициатива, правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, и трябва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(87)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно създаването на ефикасна и ефективна уредба за изпълнението от институция на Съюза на конкретни задачи по надзора над кредитните институции и осигуряването на последователно прилагане на единната нормативна уредба за кредитните институции, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен на равнището на държавите членки и следователно, поради паневропейската структура на банковия пазар и последиците от изпадането на кредитни институции в несъстоятелност върху други държави членки, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в посочения член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
Предмет и определения
Член 1
Предмет и обхват
С настоящия регламент на ЕЦБ се възлагат конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции, с цел да се допринесе за сигурността и стабилността на кредитните институции и стабилността на финансовата система в рамките на Съюза и отделните държави членки при пълно зачитане и задължение за полагане на грижа за единството и интегритета на вътрешния пазар на основата на равнопоставено третиране на кредитните институции с оглед да се избегне регулаторният арбитраж.
Институциите, посочени в член 2 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници (12), са изключени от задачите по надзора, възложени на ЕЦБ в съответствие с член 4 от настоящия регламент. Обхватът на задачите на ЕЦБ по надзора се ограничава до пруденциалния надзор на кредитните институции съгласно настоящия регламент. С настоящия регламент на ЕЦБ не се възлагат никакви други задачи по надзора като например задачи, свързани с пруденциалния надзор над централни контрагенти.
При изпълнението на задачите си съгласно настоящия регламент и без да засяга целта за гарантиране на сигурността и стабилността на кредитните институции, ЕЦБ отчита в пълна степен наличието на различни видове кредитни институции, техните размери и бизнес модели.
В нито едно свое действие, предложение или политика ЕЦБ не дискриминира пряко или непряко която и да е държава членка или група от държави членки като място за предоставяне на банкови или финансови услуги в каквато и да било парична единица.
Настоящият регламент не засяга отговорностите и свързаните с тях правомощия на компетентните органи на участващите държави членки да изпълняват задачи по надзора, които не са възложени на ЕЦБ с настоящия регламент.
Настоящият регламент не засяга и отговорностите и свързаните с тях правомощия на компетентните или определените на национално равнище органи на участващите държави членки да прилагат макропруденциални инструменти, които не са предвидени в приложимите правни актове на Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„участваща държава членка“ означава държава членка, чиято парична единица е еврото, или държава членка, чиято парична единица не е еврото, но която е установила тясно сътрудничество в съответствие с член 7;
2)
„национален компетентен орган“ означава всеки национален компетентен орган, определен от участващите държави членки в съответствие с Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници (13) и Директива 2013/36/ЕС;
3)
„кредитна институция“ означава кредитна институция съгласно определението по член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
4)
„финансов холдинг“ означава финансов холдинг съгласно определението по член 4, параграф 1, точка 20 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
5)
„смесен финансов холдинг“ означава смесена финансова холдингова компания съгласно определението по член 2, точка 15 от Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат (14);
6)
„финансов конгломерат“ означава финансов конгломерат съгласно определението по член 2, точка 14 от Директива 2002/87/ЕО;
7)
„определен на национално равнище орган“ означава определен орган на участваща държава членка по смисъла на приложимото право на Съюза;
8)
„квалифицирано дялово участие“ означава квалифицирано дялово участие съгласно определението по член 4, параграф 1, точка 36 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
9)
„единен надзорен механизъм“ (ЕНМ) означава системата за финансов надзор, съставена от ЕЦБ и националните компетентни органи на участващите държави членки, описан в член 6 от настоящия регламент.
ГЛАВА II
Сътрудничество и задачи
Член 3
Сътрудничество
1. ЕЦБ работи в тясно сътрудничество с ЕБО, ЕОЦКП, ЕОЗППО и Европейския съвет за системен риск (ЕССР), както и с другите органи, които са част от ЕСФН, които гарантират адекватно равнище на регулиране и надзор в Съюза.
При необходимост ЕЦБ сключва меморандуми за разбирателство с компетентните органи на държавите членки, които отговарят за пазарите на финансови инструменти. Тези меморандуми се предоставят на разположение на Европейския парламент, Съвета и компетентните органи на всички държави членки.
2. За целите на настоящия регламент ЕЦБ участва в Съвета на надзорниците на ЕБО при условията, посочени в член 40 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
3. ЕЦБ изпълнява задачите си в съответствие с настоящия регламент и без да засяга компетентността и задачите на ЕБО, ЕОЦКП, ЕОЗППО и ЕССР.
4. ЕЦБ поддържа тясно сътрудничество с органите, упълномощени да оздравяват кредитни институции, в т.ч. при изготвянето на планове за оздравяване.
5. При спазване на разпоредбите на членове 1, 4 и 6 ЕЦБ сътрудничи тясно с който и да е инструмент на публичната финансова помощ, включително Европейския инструмент за финансова стабилност (ЕИФС) и ЕМС, по-специално когато такъв инструмент е отпуснал или има вероятност да отпусне пряка или непряка финансова помощ на кредитна институция, подлежаща на условията на член 4 от настоящия регламент.
6. ЕЦБ и компетентните органи на неучастващите държави членки сключват меморандум за разбирателство, в който се описва най-общо начинът, по който двете страни ще си сътрудничат при изпълнението на своите надзорни задачи съгласно правото на Съюза по отношение на финансовите институции, посочени в член 2. Меморандумът подлежи на редовен преглед.
Без да се засяга първа алинея ЕЦБ сключва меморандум за разбирателство с компетентния орган на всяка неучастваща държава членка, която е държава членка по произход на поне една институция със системно значение в световен мащаб, както е определено в правото на Съюза.
Всеки меморандум подлежи на редовен преглед и се публикува, като поверителната информация се третира по подходящ начин.
Член 4
Задачи, възложени на ЕЦБ
1. В рамките на член 6 и съгласно параграф 3 от настоящия член, ЕЦБ е единственият орган, компетентен да извършва за целите на пруденциалния надзор следните задачи във връзка с всички кредитни институции, установени в участващите държави членки:
а)
да издава лицензи на кредитни институции и да отнема лицензите на кредитни институции при спазване на член 14;
б)
за кредитните институции, установени в участваща държава членка, които желаят да открият клон или да предоставят трансгранични услуги в неучастваща държава членка, да изпълнява задачите, за които компетентният орган на държавата членка по произход има правомощия съгласно приложимото право на Съюза;
в)
да оценява уведомленията за придобиването и освобождаването от квалифицирани дялови участия в кредитни институции, освен в случай на оздравяване на банка, като спазва разпоредбите на член 15;
г)
да осигурява спазване на актовете, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, с които се налагат пруденциални изисквания на кредитните институции, свързани с изискванията за собствен капитал, секюритизацията, ограниченията на големите експозиции, ликвидността, ливъриджа, отчитането и публичното оповестяване на информация по тези въпроси;
д)
да гарантира спазване на актовете, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, с които се налагат изисквания на кредитните институции да разполагат с надеждни управленски правила, включително изисквания за съответствие и пригодност на лицата, отговарящи за управлението на кредитни институции, процеси за управление на риска, механизми за вътрешен контрол, политики и практики за възнагражденията и ефективни процеси за вътрешен анализ на адекватността на капитала в т.ч. вътрешнорейтингови модели;
е)
да извършва надзорен преглед, включително, където е уместно в координация с ЕБО, стрес-тестове и евентуалното им публично оповестяване, за да определя дали правилата, стратегиите, процесите и механизмите, въведени от кредитните институции, и собственият капитал, който те държат, осигуряват стабилно управление и покритие на техните рискове и въз основа на този надзорен преглед да налага на кредитните институции специфични допълнителни капиталови изисквания, специфични изисквания за публично оповестяване, специфични изисквания за ликвидност и други мерки, когато на компетентните органи конкретно е дадена такава възможност от съответното право на Съюза;
ж)
да извършва надзор на консолидирана основа над предприятията майки на кредитните институции, установени в една от участващите държави членки, включително по отношение на финансовите холдинги и смесените финансови холдинги, и да участва в надзора на консолидирана основа, включително в колегиите от надзорни органи, без да се засяга участието на националните компетентни органи в тези колегии в качеството на наблюдатели, по отношение на предприятия майки, които не са установени в една от участващите държави членки;
з)
да участва в допълнителния надзор на финансови конгломерати по отношение на кредитните институции в тях и да изпълнява задачите на координатор, когато ЕЦБ е определена за координатор на финансов конгломерат в съответствие с критериите, определени в съответното право на Съюза;
и)
да изпълнява надзорни задачи във връзка с планове за възстановяване и ранна интервенция, когато кредитна институция или група, по отношение на която ЕЦБ е органът, извършващ надзор на консолидирана основа, не изпълнява или е вероятно да наруши приложимите пруденциални изисквания, и единствено в случаите, посочени изрично в приложимото за компетентните органи право на Съюза - надзорни задачи във връзка със структурни промени, които се изискват от кредитните институции с оглед на предотвратяване на финансови затруднения или изпадане в несъстоятелност, с изключение на всякакви правомощия за оздравяване;
2. За кредитните институции, установени в неучастваща държава членка, които откриват клон или предоставят трансгранични услуги в участваща държава членка, ЕЦБ изпълнява, в рамките на посоченото в параграф 1, задачите, за които националните компетентни органи имат правомощия съгласно съответното право на Съюза.
3. За изпълнението на задачите, които са ѝ възложени по силата на настоящия регламент, и с цел да гарантира високи стандарти на надзор, ЕЦБ прилага цялото приложимо право на Съюза, а когато то се състои от директиви - националното законодателство за транспониране на тези директиви. Когато приложимото право на Съюза се състои от регламенти и когато понастоящем тези регламенти изрично предвиждат възможност за избор от страна на държавите членки, ЕЦБ прилага и националното законодателство, с което се упражнява този избор.
За тази цел ЕЦБ приема насоки и препоръки и взема решения при условията и при спазване на приложимото право на Съюза, и по-специално на всички законодателни и незаконодателни актове, в т.ч. посочените в членове 290 и 291 от ДФЕС. По-специално ЕЦБ подлежи на задължителните регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, разработени от ЕБО и приети от Комисията в съответствие с членове 10-15 от Регламент (ЕС) № 1093/2010, с член 16 от посочения регламент, както и с разпоредбите на посочения регламента относно европейското ръководство за надзор, изготвено от ЕБО в съответствие с посочения регламент. ЕЦБ може също да приема регламенти единствено доколкото те са необходими за организиране или уточняване на реда и условията за изпълнение на поверените ѝ задачи с настоящия регламент.
Преди приемането на даден регламент ЕЦБ провежда открити публични консултации и анализира потенциалните свързани разходи и ползи, освен ако подобни консултации и анализи са несъразмерни по отношение на обхвата и въздействието на въпросните регламенти или по отношение на спешния характер на въпроса, като в такъв случай ЕЦБ обосновава спешността.
Ако е необходимо, ЕЦБ допринася за разработването на проекти на регулаторни технически стандарти или технически стандарти за изпълнение от ЕБО в съответствие с Регламент (ЕС) № 1093/2010, или обръща внимание на ЕБО за евентуалната нужда да представи на Комисията проекти на стандарти за изменение на действащите регулаторни технически стандарти или технически стандарти за изпълнение.
Член 5
Макропруденциални задачи и инструменти
1. Когато е уместно или се прецени, че е наложително, и без да се засягат разпоредбите на параграф 2 от настоящия член, националните компетентни органи или определените на национално равнище органи на участващите държави членки прилагат изисквания за капиталови буфери, с които кредитните институции да разполагат на съответното равнище съгласно приложимото право на Съюза, в допълнение към изискванията за собствен капитал по член 4, параграф 1, буква г) от настоящия регламент, включително нива на антицикличния буфер, както и всякакви други мерки, имащи за цел отстраняване на системните или макропруденциалните рискове, предвидени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, като се следват процедурите, определени в тези директиви в случаите, които са изрично посочени в приложимото право на Съюза. Десет работни дни преди да бъде взето подобно решение, съответният орган уведомява по надлежен ред ЕЦБ за своето намерение. Ако ЕЦБ повдигне възражение, тя представя писмено мотивите си в рамките на пет работни дни. Съответният орган разглежда обстойно мотивите на ЕЦБ, преди да процедира към вземане на решението по целесъобразност.
2. Ако се сметне за необходимо, ЕЦБ може вместо националните компетентни органи или определените на национално равнище органи на участващата държава членка да приложи по-високи изисквания за капиталови буфери, с които кредитните институции трябва да разполагат на съответното равнище съгласно приложимото право на Съюза, от прилаганите от националните компетентни органи или определените на национално равнище органи на участващите държави членки, в допълнение към изискванията за собствен капитал по член 4, параграф 1, буква г) от настоящия регламент, включително нива на антицикличния буфер, при условията по параграфи 4 и 5 от настоящия член, както и да прилага по-строги мерки, имащи за цел отстраняване на системните или макропруденциалните рискове на равнището на кредитните институции при условията на процедурите, посочени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, в случаите, които са изрично упоменати в приложимото право на Съюза.
3. Всеки национален компетентен орган или определен на национално равнище орган може да предложи на ЕЦБ да действа съгласно параграф 2 с цел преодоляване на специфичното състояние на финансовата система и икономиката в неговата държава членка.
4. Ако ЕЦБ възнамерява да действа в съответствие с параграф 2, тя си сътрудничи тясно с определените на национално равнище органи в съответните държави членки. По-специално ЕЦБ уведомява за намерението си съответните национални компетентни органи или определени на национално равнище органи десет работни дни, преди да вземе подобно решение. Ако някой от съответните органи повдигне възражение, той представя писмено мотивите си в рамките на пет работни дни. ЕЦБ разглежда обстойно мотивите, преди да процедира към вземане на решението по целесъобразност.
5. При изпълнението на задачите, посочени в параграф 2, ЕЦБ взема предвид специфичното състояние на финансовата система, икономическото положение и икономическия цикъл в отделни държави членки или части от тях.
Член 6
Сътрудничество в рамките на ЕНМ
1. ЕЦБ изпълнява задачите си в рамките на единен надзорен механизъм, който се състои от ЕЦБ и националните компетентни органи. ЕЦБ носи отговорност за ефективното и последователно функциониране на ЕНМ.
2. Както ЕЦБ, така и националните компетентни органи спазват задължението за добросъвестно сътрудничество и задължението за обмен на информация.
Без да се засяга правомощието на ЕЦБ да получава пряко или да има пряк достъп до информация, докладвана непрекъснато от кредитните институции, националните компетентни органи предоставят по-конкретно на ЕЦБ цялата информация, необходима за изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ по силата на настоящия регламент.
3. Когато е целесъобразно и без да се засяга отговорността и отчетността на ЕЦБ във връзка със задачите, възложени ѝ с настоящия регламент, националните компетентни органи имат отговорността да оказват съдействие на ЕЦБ при условията, посочени в рамката по параграф 7 от настоящия член, при изготвянето и изпълнението на актове, свързани с посочените в член 4 задачи, по отношение на всички кредитни институции, включително съдействие при осъществяване на дейности за проверка. При изпълнението на задачите си по член 4 те следват дадените от ЕЦБ инструкции.
4. По отношение на задачите, определени в член 4, параграф 1 - с изключение на тези по букви а) и в) от него, ЕЦБ носи отговорностите по параграф 5 от настоящия член, а националните компетентни органи носят отговорностите по параграф 6 от настоящия член, в съответствие с рамката и процедурите, зададени в параграф 7 от настоящия член, за целите на надзора на следните кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, или клонове, които са установени в участващи държави членки, на кредитни институции, които са установени в неучастващи държави членки:
-
кредитни институции, които не са толкова значими на консолидирана основа, като най-високото равнище на консолидация се намира в участващите държави членки или в отделните институции в конкретния случай на клонове, които са установени в участващи държави членки, на кредитни институции, които са установени в неучастващи държави членки. Значимостта се оценява въз основа на следните критерии:
i)
размер;
ii)
значимост за икономиката на Съюза или на дадена участваща държава членка;
iii)
значимост на трансграничните дейности.
По отношение на първа алинея по-горе, дадена кредитна институция или финансов холдинг, или смесен финансов холдинг не се счита за по-малко значима, освен ако това не е обосновано от конкретни обстоятелства, които следва да бъдат уточнени в методиката, при положение че е изпълнено което и да било от следните условия:
i)
общата стойност на активите ѝ надвишава 30 млрд. евро;
ii)
съотношението на общите ѝ активи спрямо БВП на участващата държава членка по установяване надвишава 20 %, освен ако общата стойност на активите ѝ е по-малка от 5 млрд. евро;
iii)
след постъпило уведомление от съответния национален компетентен орган, че той счита тази институция от съществено значение за местната икономика, ЕЦБ взема решение, което потвърждава същественото ѝ значение след обстойна оценка, в т.ч. оценка на балансовия отчет, от страна на ЕЦБ, на въпросната кредитна институция.
ЕЦБ може също по собствена инициатива да разглежда дадена институция като институция от съществено значение тогава, когато последната е установила банкови дъщерни предприятия в повече от една участваща държава членка и нейните трансгранични активи или пасиви представляват значителен дял от общите ѝ активи или пасиви, при спазване на посочените в методиката условия.
Кредитни институции, за които е поискана или получена публична финансова помощ пряко от ЕИФС или ЕМС, не се считат за по-малко значими.
Независимо от предходните алинеи, ЕЦБ осъществява задачите, възложени ѝ с настоящия регламент, по отношение на трите най-значими кредитни институции във всяка от участващите държави членки, освен ако конкретните обстоятелства налагат друго.
5. По отношение на кредитните институции, посочени в параграф 4, и съгласно рамката, определена в параграф 7:
а)
ЕЦБ публикува регламенти, насоки или общи инструкции, насочени към националните компетентни органи, съгласно които националните компетентни органи изпълняват задачите по член 4, параграф 1- с изключение на тези по букви а) и в) от него, и приемат надзорни решения.
Тези инструкции могат да се отнасят до специфичните правомощия по член 16, параграф 2 за групи или категории кредитни институции с цел осигуряване на последователност на резултатите от надзора в рамките на ЕНМ;
б)
Когато е необходимо с оглед на последователното прилагане на високи стандарти на надзор, ЕЦБ може във всеки момент, по собствена инициатива след консултация с националните компетентни органи или по искане на национален компетентен орган, да реши да упражни пряко всички съответни правомощия по отношение на една или повече кредитни институции, посочени в параграф 4, включително в случаите, когато е била поискана или получена финансова помощ непряко от ЕИФС или ЕМС;
в)
ЕЦБ упражнява надзор върху функционирането на системата въз основа на отговорностите и процедурите по настоящия член, и по-специално на посочените в параграф 7, буква в);
г)
ЕЦБ може по всяко време да използва правомощията, посочени в членове 10-13;
д)
ЕЦБ може също да изисква информация, на принципа ad hoc или постоянно, от националните компетентни органи относно изпълнението на техните задачи съгласно настоящия член.
6. Без да се засягат разпоредбите на параграф 5 от настоящия член, националните компетентни органи изпълняват и носят отговорност за задачите, посочени в член 4, параграф 1, букви б), г-ж) и и), както и за приемането на всички надзорни решения по отношение на кредитните институции, посочени в параграф 4, първа алинея от настоящия член, съгласно рамката и процедурите по параграф 7 от настоящия член.
Без да се засягат членове 10-13, националните компетентни органи и определените на национално равнище органи запазват правомощията си, в съответствие с националното право, да получават информация от кредитните институции, холдингите, смесените холдинги и предприятията, включени в консолидационното финансово състояние на дадена кредитна институция, и да провеждат проверки на място за тези институции, холдинги, смесени холдинги и предприятия. Националните компетентни органи информират ЕЦБ, в съответствие с рамката по параграф 7 от настоящия член, за предприетите съгласно настоящия параграф мерки и работят по тези мерки в тясна координация с ЕЦБ.
Националните компетентни органи докладват редовно на ЕЦБ относно провеждането на дейностите по настоящия член.
7. В консултация с националните компетентни органи и въз основа на предложение от Надзорния съвет ЕЦБ приема и оповестява рамка за организиране на практическите ред и условия за изпълнението на настоящия член. Рамката включва най-малко следното:
а)
конкретната методика за оценка на критериите по параграф 4, първа, втора и трета алинея, и критериите, съгласно които параграф 4, четвърта алинея престава да се прилага за конкретна кредитна институция, както и произтичащите от това правила за целите на изпълнението на параграфи 5 и 6. Тези правила и методите за оценка на критериите, посочени в параграф 4, първа, втора и трета алинея, се преразглеждат с цел отразяване на евентуални значими промени и гарантират, че когато дадена кредитна институция се счита за значима или по-малко значима, тази оценка бива изменяна само в случай на съществени и непреходни промени в обстоятелствата, по-специално онези обстоятелства, свързани с положението на кредитната институция, които имат значение за оценката.
б)
определянето на процедурите - включително сроковете, и възможността за изготвянето на проекти за решения, които да се изпращат на ЕЦБ за разглеждане - за взаимоотношенията между ЕЦБ и националните компетентни органи относно надзора на кредитните институции, които не се считат за по-малко значими в съответствие с параграф 4;
в)
определянето на процедурите, включително сроковете, за взаимоотношенията между ЕЦБ и националните компетентни органи относно надзора над кредитните институции, които се считат за по-малко значими в съответствие с параграф 4. По-специално тези процедури изискват от националните компетентни органи, в зависимост от отделните случаи, определени в рамката да:
i)
уведомяват ЕЦБ за всяка съществена процедура по надзора;
ii)
подлагат на допълнителна оценка конкретни аспекти от процедурата, ако ЕЦБ поиска това;
iii)
представят на ЕЦБ проекти за съществени надзорни решения, по които ЕЦБ може да изразява становища.
8. Когато ЕЦБ се подпомага от националните компетентни органи или определените на национално равнище органи с оглед на упражняването на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, ЕЦБ и националните компетентни органи спазват разпоредбите на съответните законодателни актове на Съюза по отношение на разпределението на отговорностите и сътрудничеството между компетентните органи на различни държави членки.
Член 7
Тясно сътрудничество с компетентните органи на участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото
1. В рамките на определените в настоящия член ограничения ЕЦБ изпълнява задачите, посочени в член 4, параграфи 1 и 2 и член 5 по отношение на кредитните институции, установени в държава членка, чиято парична единица не е еврото, когато е установено тясно сътрудничество между ЕЦБ и националния компетентен орган на тази държава членка в съответствие с настоящия член.
За тази цел ЕЦБ може да изпраща инструкции до националните компетентни органи или до определените на национално равнище органи на участващите държави членки, чиято парична единица не е еврото.
2. Тясно сътрудничество между ЕЦБ и националния компетентен орган на участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, се установява с решение на ЕЦБ, когато са изпълнени следните условия:
а)
съответната държава членка уведомява другите държави членки, Комисията, ЕЦБ и ЕБО за искането си да установи тясно сътрудничество с ЕЦБ във връзка с изпълнението на задачите, посочени в членове 4 и 5, по отношение на всички кредитни институции, установени в нея, в съответствие с член 6;
б)
в уведомлението съответната държава членка се задължава:
-
да гарантира, че нейният национален компетентен орган или определеният на национално равнище орган ще спазва всички насоки или искания на ЕЦБ; и
-
да предоставя информацията за установените в нея кредитни институции, която ЕЦБ може да изиска с цел да направи цялостна оценка на тези кредитни институции.
в)
съответната държава членка е приела необходимото национално законодателство, за да гарантира, че нейният национален компетентен орган ще бъде задължен да приеме поисканите от ЕЦБ мерки по отношение на кредитни институции, в съответствие с параграф 4.
3. Решението, посочено в параграф 2, се публикува в Официален вестник на Европейския съюз. Решението започва да се прилага 14 дни след публикуването му.
4. Когато ЕЦБ счита, че националният компетентен орган на дадена държава членка следва да приеме мярка, свързана със задачите по параграф 1, по отношение на кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг, тя дава инструкции на този орган, като посочва съответен срок.
Този срок е най-малко 48 часа, освен ако по-ранното приемане не е абсолютно необходимо за предотвратяване на непоправими вреди. Националните компетентни орган на съответната държава членка предприема всички необходими мерки в съответствие със задължението, посочено в параграф 2, буква в).
5. ЕЦБ може да реши да отправи предупреждение към съответната държава членка, че тясното сътрудничество ще бъде временно преустановено или прекратено, ако не бъдат предприети решителни коригиращи действия в следните случаи:
а)
когато, по мнение на ЕЦБ, съответната държава членка вече не отговаря на условията по параграф 2, букви а)-в); или
б)
когато, по мнение на ЕЦБ, националният компетентен орган на съответната държава членка не действа в съответствие със задължението си по параграф 2, буква в).
Ако 15 дни след уведомлението за предупреждението не са предприети такива действия, ЕЦБ може временно да преустанови или да прекрати тясното сътрудничество със съответната държава членка.
Решението за временно преустановяване или прекратяване на тясното сътрудничество се съобщава на съответната държава членка и се публикува в Официален вестник на Европейския съюз. В решението се посочва датата, от която то се прилага, като надлежно се отчитат ефективността на надзора и законните интереси на кредитните институции.
6. Държавата членка може да поиска ЕЦБ да прекрати тясното сътрудничество по всяко време след изтичането на три години от датата на публикуването на решението на ЕЦБ за установяване на тясно сътрудничество в Официален вестник на Европейския съюз. В искането се обясняват причините за прекратяването, включително, според случая, значителните отрицателни последици, ако има такива, по отношение на фискалните отговорности на държавата членка. В такъв случай ЕЦБ незабавно пристъпва към приемането на решение за прекратяване на тясното сътрудничество и посочва датата на прилагане, която е в рамките на максимум три месеца, като надлежно се отчитат ефективността на надзора и законните интереси на кредитните институции. Решението се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
7. Ако участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, уведоми ЕЦБ в съответствие с член 26, параграф 8 за своето мотивирано несъгласие с възражение на Управителния съвет срещу проект за решение на Надзорния съвет, Управителният съвет в срок от 30 дни дава становище по мотивираното несъгласие, изразено от държавата членка, и потвърждава или оттегля своето възражение, като посочва мотивите си.
В случай че Управителният съвет потвърди възражението си, участващата държава членка, чиято парична единица не е еврото, може да уведоми ЕЦБ, че няма да бъде обвързана от евентуалното решение, свързано с евентуален изменен проект за решение на Надзорния съвет.
В такъв случай ЕЦБ обмисля възможността за временно преустановяване или прекратяване на тясното сътрудничество с тази държава членка, като взема под необходимото внимание съображението за ефективност на надзора, и взема съответното решение.
По-специално ЕЦБ взема под внимание следните съображения:
а)
дали отсъствието на такова временно преустановяване или прекратяване би могло да застраши целостта на ЕНМ или да има значителни отрицателни последици по отношение на фискалните отговорности на държавите членки;
б)
дали такова временно преустановяване или прекратяване би могло да има значими отрицателни последици по отношение на фискалните отговорности в държавата членка, уведомила за своето мотивирано несъгласие в съответствие с член 26, параграф 8;
в)
дали се е уверила, че съответният национален компетентен орган е приел мерки, които по мнението на ЕЦБ:
-
гарантират, че кредитните институции в държавата членка, уведомила за своето мотивирано несъгласие в съответствие с предходната алинея, не получават по-благоприятно третиране от кредитните институции в останалите участващи държави членки; и
-
са също толкова ефективни, колкото решението на Управителния съвет по втората алинея от настоящия параграф, по отношение на постигането на целите по член 1, както и за осигуряване на съответствие с приложимото право на Съюза.
ЕЦБ включва тези съображения в своето решение и ги съобщава на съответната държава членка.
8. Ако участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, не е съгласна с проект за решение на Надзорния съвет, тя информира Управителния съвет за своето мотивирано несъгласие в срок от пет работни дни от получаването на проекта за решение. Управителният съвет взема решение по въпроса в срок от пет работни дни, като отчита изцяло представените мотиви, и обяснява писмено решението си на засегнатата държава членка. Последната може да поиска ЕЦБ да прекрати тясното сътрудничество с незабавно действие и няма да бъде обвързана с взетото впоследствие решение.
9. Държава членка, която е прекратила тясното сътрудничество с ЕЦБ, не може да започне ново тясно сътрудничество преди изтичането на три години от датата на публикуване на решението на ЕЦБ за прекратяване на тясното сътрудничество в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 8
Международни отношения
Без да се засяга съответната компетентност на държавите членки и на другите институции и органи на Съюза, освен ЕЦБ, включително ЕБО, във връзка със задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, ЕЦБ може да развива контакти и да сключва административни договорености с надзорни органи, международни организации и администрации на трети държави, след подходяща координация с ЕБО. Тези договорености не създават правни задължения за Съюза и неговите държави членки.
ГЛАВА III
Правомощия на ЕЦБ
Член 9
Правомощия за надзор и провеждане на разследвания
1. Изключително за целите на изпълнение на задачите, възложени ѝ по силата на член 4, параграфи 1 и 2 и член 5, параграф 2, в участващите държави членки ЕЦБ се счита, когато е подходящо, за компетентния орган или за определения на национално равнище орган, в съответствие с приложимото право на Съюза.
Също изключително за тези цели ЕЦБ има всички правомощия и задължения, които са изложени в настоящия регламент. ЕЦБ има също всички правомощия и задължения, които имат компетентните органи и определените на национално равнище органи съгласно приложимото право на Съюза, освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент. По-специално, ЕЦБ има правомощията, посочени в раздели 1 и 2 от настоящата глава.
Доколкото е необходимо за изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, ЕЦБ може да изисква, посредством инструкции, от тези национални органи да упражнят своите правомощия по силата на националното право и в съответствие със заложените в него условия, когато ЕЦБ няма такива правомощия по силата на настоящия регламент. Тези национални органи уведомяват подробно ЕЦБ за упражняването на тези правомощия.
2. ЕЦБ упражнява правомощията по параграф 1 от настоящия член в съответствие с правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея. При упражняване на съответните си надзорни правомощия и на правомощията си за провеждане на разследвания ЕЦБ и националните компетентни органи си сътрудничат тясно.
3. Чрез дерогация от параграф 1 от настоящия член, по отношение на кредитните институции, установени в участващи държави членки, чиято парична единица не е еврото, ЕЦБ упражнява своите правомощия съгласно член 7.
Раздел 1
правомощия за провеждане на разследвания
Член 10
Искане за информация
1. Без да се засягат правомощията по член 9, параграф 1 и при спазване на условията от приложимото право на Съюза, ЕЦБ може да изиска следните юридически или физически лица, при условията на член 4, да предоставят цялата информация, необходима за изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, включително информацията, която следва да се предоставя периодично и в определен формат за целите на надзора и свързаната с него статистическа отчетност:
а)
кредитни институции, установени в участващите държави членки;
б)
финансови холдинги, установени в участващите държави членки;
в)
смесени финансови холдинги, установени в участващите държави членки;
г)
холдинги със смесена дейност, установени в участващите държави членки;
д)
лица, които принадлежат към субектите по букви а)-г);
е)
трети лица, на които посочените в букви а)-г) субекти са възложили функции или дейности.
2. Посочените в параграф 1 лица предоставят исканата информация. Разпоредбите относно професионалната тайна не освобождават тези лица от задължението да предоставят тази информация. Предоставянето на тази информация не се счита за нарушение на професионалната тайна.
3. Когато ЕЦБ получава информация директно от физическите или юридическите лица, посочени в параграф 1, тя предоставя тази информация на заинтересованите национални компетентни органи.
Член 11
Общи разследвания
1. С оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи и при спазване на условията по приложимото право на Съюза ЕЦБ може да извършва всички необходими разследвания по отношение на всички лица, посочени в член 10, параграф 1, установени или базирани в участваща държава членка.
За тази цел ЕЦБ има право:
а)
да изисква представянето на документи;
б)
да проверява счетоводните книги и документите на лицата, посочени в член 10, параграф 1, и да взема копия или извлечения от такива книги и документи;
в)
да получава писмени или устни обяснения от всяко лице, посочено в член 10, параграф 1, или от негови представители или служители;
г)
да задава въпроси на всяко друго лице, което даде съгласие за това, с цел да събере информация, свързана с предмета на разследването.
2. Посочените в член 10, параграф 1, лица подлежат на разследване, започнато въз основа на решение на ЕЦБ.
Когато дадено лице възпрепятства провеждането на разследване, националният компетентен орган на участващата държава членка, на чиято територия се намират съответните помещения, оказва при спазване на националното законодателство необходимото съдействие, включително в случаите, посочени в членове 12 и 13, като улеснява достъпа на ЕЦБ до служебните помещения на юридическите лица, посочени в член 10, параграф 1, за да могат да се упражнят гореспоменатите права.
Член 12
Проверки на място
1. С оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи и при спазване на другите условия, установени в приложимото право на Съюза, ЕЦБ може, в съответствие с член 13 и при условие че уведоми предварително съответния национален компетентен орган, да извършва всички необходими проверки на място в служебните помещения на юридическите лица, посочени в член 10, параграф 1, и всякакви други предприятия, включени в надзора на консолидирана основа, по който ЕЦБ е органът, извършващ надзор на консолидирана основа, съгласно член 4, параграф 1, буква е). Когато това е необходимо за целите на правилното извършване и ефикасността на проверката, ЕЦБ може да извършва проверки на място без предизвестие до тези юридически лица.
2. Длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕЦБ да извършат проверка на място, могат да влизат в служебните помещения и площи на юридическите лица при наличие на решение за провеждане на разследване, прието от ЕЦБ, и разполагат с всички правомощия, предвидени в член 11, параграф 1.
3. Посочените в член 10, параграф 1, букви а)-е) лица подлежат на проверка на място въз основа на решение на ЕЦБ.
4. Под наблюдението и координацията на ЕЦБ длъжностните лица и останалите придружаващи лица, оправомощени или назначени от националния компетентен орган на държавата членка, на чиято територия предстои да се проведе проверката, подпомагат активно длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕЦБ. За тази цел те разполагат с правомощията, посочени в параграф 2. В проверките на място имат право да участват и служители на националния компетентен орган на участващата държава членка.
5. Когато длъжностните лица и другите придружаващи лица, оправомощени или назначени от ЕЦБ, установят, че дадено лице се противопоставя на проверка, разпоредена съгласно настоящия член, националният компетентен орган на съответната участваща държава членка им оказва необходимото съдействие в съответствие с националното право. Това съдействие включва запечатване на всички служебни помещения, счетоводни книги или документи за срока и в степента, необходими за проверката. Когато съответният национален компетентен орган не разполага с такива правомощия, той използва правомощията си да поиска необходимото съдействие от други национални органи.
Член 13
Разрешение от съдебен орган
1. Ако за проверка на място съгласно член 12, параграфи 1 и 2 или за съдействие съгласно член 12, параграф 5 е необходимо разрешение от съдебен орган според националните правила, се подава искане за такова разрешение.
2. Когато се подава искане за разрешение съгласно параграф 1 от настоящия член, националният съдебен орган прави проверка на автентичността на решението на ЕЦБ и на това, дали предвидените принудителни мерки не са произволни или прекомерни предвид предмета на проверката. При проверката на пропорционалността на принудителните мерки националният съдебен орган може да поиска от ЕЦБ подробно обяснение, по-специално относно съображенията на ЕЦБ, на които се основава предположението за нарушение на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, както и относно тежестта на предполагаемото нарушение и естеството на участието на лицето, по отношение на което се вземат принудителните мерки. Националният съдебен орган обаче не оценява необходимостта от извършване на проверката, нито изисква да му бъде предоставена информацията, съдържаща се в досието на ЕЦБ. Законосъобразността на решението на ЕЦБ подлежи на преглед единствено от Съда на Европейския съюз.
Раздел 2
Специфични правомощия за надзор
Член 14
Лицензиране
1. Всяко заявление за лиценз за извършване на дейност на кредитна институция в дадена участваща държава членка се подава до националните компетентни органи на държавата членка, в която ще бъде установена кредитната институция, съгласно изискванията на приложимото национално право.
2. Ако кандидатстващата институция отговаря на всички изисквания за издаване на лиценз, определени в приложимото национално право на тази държава членка, националният компетентен орган, в рамките на предвидения в приложимото национално право срок, приема проект за решение, с което да предложи на ЕЦБ да издаде лиценз. ЕЦБ и кандидатстващата за лиценз институция се уведомяват за проекта за решение. В обратния случай националният компетентен орган отхвърля заявлението за лиценз.
3. Проектът за решение се смята за приет от ЕЦБ, освен ако ЕЦБ не представи възражения в срок до десет работни дни, който в надлежно обосновани случаи може да бъде еднократно удължен за същия срок. ЕЦБ представя възражения срещу проект за решение единствено в случай че не са изпълнени условията за предоставяне на лиценз, предвидени в съответното право на Съюза. ЕЦБ представя писмено мотивите за отказа.
4. Националният компетентен орган уведомява кандидата за лиценз относно решението, взето в съответствие с параграфи 2 и 3.
5. При спазване на параграф 6 ЕЦБ може да отнеме лиценза в случаите, предвидени в приложимото право на Съюза, по собствена инициатива след консултации с националния компетентен орган на участващата държава членка, в която е установена кредитната институция, или по предложение на този национален компетентен орган. Тези консултации имат за цел да гарантират по-специално, че преди да вземе решение за отнемане на лиценз, ЕЦБ оставя достатъчно време на националните органи да вземат решение относно необходимите корективни действия, в т.ч. евентуални мерки за оздравяване, както и че ги взема предвид.
Когато националният компетентен орган, който е предложил лицензирането в съответствие с параграф 1, прецени, че съгласно приложимото национално право лицензът трябва да бъде отнет, той подава за тази цел предложение до ЕЦБ. В такъв случай ЕЦБ взема решение относно предложението за отнемане на лиценз, като отчита изцяло обосновката за отнемането му, дадена от националния компетентен орган.
6. Докато националните органи продължават да имат компетентност за преструктуриране на кредитните институции, когато преценят, че с отнемането на лиценза ще бъде застрашено адекватното изпълнение на оздравяването или необходимите действия за оздравяване или за запазване на финансовата стабилност, те надлежно уведомяват ЕЦБ за своето възражение, като обясняват подробно заплахата, която ще възникне от отнемането на лиценза. В такива случаи ЕЦБ се въздържа да пристъпи към отнемане на лиценза за срок, който е договорен взаимно с националните органи. ЕЦБ може да удължи този срок, ако прецени, че е постигнат достатъчен напредък. Ако обаче ЕЦБ определи в обосновано решение, че националните органи не са предприели подходящите действия, необходими за запазване на финансовата стабилност, отнемането на лицензите влиза в сила незабавно.
Член 15
Оценка на придобиването на квалифицирани дялови участия
1. Без да се засягат освобождаванията по член 4, параграф 1, буква в), всяко известие за придобиване на квалифицирано дялово участие в кредитна институция, установена в участваща държава членка, или всяка информация във връзка с такова придобиване се подава в националните компетентни органи на държавата членка, в която е установена кредитната институция, в съответствие с изискванията на приложимото национално право въз основа на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея.
2. Националният компетентен орган прави оценка на предлаганото придобиване и препраща на ЕЦБ известието заедно с предложение за решение за противопоставяне или непротивопоставяне на придобиването, въз основа на критериите, указани в правните актове по член 4, параграф 3, първа алинея, най-малко десет работни дни преди изтичането на съответния срок за оценка, определен в приложимото право на Съюза, и подпомага ЕЦБ в съответствие с член 6.
3. ЕЦБ решава дали да се противопостави на придобиването въз основа на критериите за оценка, установени в приложимото право на Съюза, и при спазване на процедурата и сроковете, указани в него.
Член 16
Надзорни правомощия
1. За целите на изпълнението на възложените ѝ задачи, посочени в член 4, параграф 1, и без да се засягат другите правомощия на ЕЦБ, ЕЦБ разполага с правомощия по параграф 2 от настоящия член да изисква от всяка кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг в участващите държави членки да предприеме на ранен етап необходимите мерки, за да преодолее съответните проблеми при което и да било от следните обстоятелства:
а)
кредитната институция не отговаря на изискванията на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея;
б)
ЕЦБ разполага с доказателства, че кредитната институция има вероятност да наруши изискванията на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, през следващите 12 месеца;
в)
в рамките на надзорен преглед съгласно член 4, параграф 1, буква е) бъде установено, че прилаганите от кредитната институция правила, стратегии, процеси и механизми, както и собственият ѝ капитал и ликвидността ѝ не гарантират добро управление и покритие за рисковете, на които е изложена.
2. За целите на член 9, параграф 1, ЕЦБ има, по-специално, следните правомощия:
а)
да изисква от институциите да държат собствен капитал в допълнение към капиталовите изисквания, установени в правните актове по член 4, параграф 3, първа алинея, във връзка с елементи на риск и с рискове, които не попадат в обхвата на приложимите правни актове на Съюза;
б)
да изисква да бъдат засилени правилата, процесите, механизмите и стратегиите;
в)
да изисква от институциите да представят план за връщане към спазването на надзорните изисквания съгласно правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, и да определят срок за изпълнението му, вкл. подобрения на плана по отношение на обхвата и срока;
г)
да изисква от институциите да следват специална политика за провизиране или третиране на активите във връзка с изискванията за собствен капитал;
д)
да ограничава дейността, операциите или мрежата на институциите или да изисква освобождаване от дейности, които създават прекомерен риск за стабилността на институцията;
е)
да изисква редуциране на риска, който е присъщ на дейността, продуктите и системите на институциите;
ж)
да изисква от институциите да ограничат променливите възнаграждения като процент от нетните доходи, когато са несъвместими с поддържането на стабилна капиталова база;
з)
да изисква от институциите да използват нетната си печалба за увеличаване на собствения капитал;
и)
да налага ограничение или забрана върху разпределянето на печалбата от институцията на акционерите, съдружниците или държателите на инструменти на допълнителния капитал от първи ред, когато тази забрана не представлява случай на неизпълнение от страна на институцията;
й)
да налага изисквания за допълнително или по-често представяне на информация, в т.ч. относно капиталовата адекватност и ликвидността;
к)
да налага специални изисквания за ликвидност, включително ограничения върху падежните несъответствия между активите и пасивите;
л)
да изисква разкриване на допълнителна информация;
м)
да отстранява по всяко време членове от управляващите органи на кредитните институции, които не изпълняват изискванията, установени в правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея.
Член 17
Правомощия на приемащите органи и сътрудничество във връзка с надзора на консолидирана основа
1. В отношенията между участващите държави членки процедурите, предвидени в приложимото право на Съюза, по отношение на кредитни институции, които желаят да открият клон или да упражняват правото на свободно предоставяне на услуги, като извършват дейност на територията на друга държава членка, и свързаната с тези процедури компетентност на държавата членка по произход и на приемащата държава членка се прилагат само с оглед на задачите, които не са възложени на ЕЦБ по силата на член 4.
2. Разпоредбите, предвидени в приложимото право на Съюза по отношение на сътрудничеството между компетентните органи от различни държави членки за упражняване на надзор на консолидирана основа, не се прилагат, доколкото ЕЦБ е единственият участващ компетентен орган.
3. При изпълнението на своите задачи по членове 4 и 5, ЕЦБ зачита справедливия баланс между всички участващи държави членки в съответствие с член 6, параграф 8, а в отношенията си с неучастващите държави членки зачита баланса между държавите членки по произход и приемащите държави членки, установен в приложимото право на Съюза.
Член 18
Административни наказания
1. С оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, когато кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги умишлено или по небрежност нарушават изискване на съответни пряко приложими правни актове от правото на Съюза, по отношение на което съгласно приложимото право на Съюза компетентните органи са оправомощени да налагат административни имуществени наказания, ЕЦБ може да налага административни имуществени наказания в размер до удвоения размер на реализираната печалба или нереализираната загуба вследствие на нарушението, когато размерът им може да бъде определен, или в размер до 10 % от общия годишен оборот, както е дефиниран в приложимото законодателство на Съюза, на юридическото лице за предходната стопанска година или други имуществени наказания, в зависимост от предвиденото в приложимото право на Съюза.
2. Когато юридическото лице е дъщерно предприятие на предприятие майка, за съответен общ годишен оборот по параграф 1 се приема общият годишен оборот съгласно консолидирания отчет на първостепенното предприятие майка за предходната стопанска година.
3. Наложените наказания са ефективни, пропорционални и възпиращи. При определяне дали да наложи наказание и при определяне на подходящото наказание ЕЦБ действа в съответствие с член 9, параграф 2.
4. ЕЦБ прилага настоящия член в съответствие с правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея от настоящия регламент, включително процедурите, съдържащи се в Регламент (ЕО) № 2532/98, както е подходящо.
5. В необхванатите от параграф 1 от настоящия член случаи, когато това е необходимо с оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи, ЕЦБ може да изисква националните компетентни органи да започнат процедура с оглед на предприемането на мерки, с които да се гарантира налагането на подходящи наказания в съответствие с правните актове, посочени в член 4, параграф 3, първа алинея, и всяко приложимо национално законодателство, с което се предоставят конкретни правомощия, неизисквани понастоящем съгласно правото на Съюза. Наказанията, прилагани от националните компетентни органи са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Първа алинея от настоящия параграф се отнася по-специално за имуществените наказания, налагани на кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги за нарушения на национални нормативни актове, с които се транспонират съответните директиви на ЕС, и за всякакви административни наказания или мерки, налагани на членове на управителния съвет на кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг или на всички други физически лица, които съгласно националното право носят отговорност за нарушение от страна на кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг.
6. ЕЦБ публикува всички наказания по параграф 1, независимо дали са били обжалвани или не, в случаите и съгласно условията, изложени в приложимото право на Съюза.
7. Без да се засягат параграфи 1-6, с оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи ЕЦБ може в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 да налага наказания за нарушение на приети от нея регламенти или решения.
ГЛАВА IV
Организационни принципи
Член 19
Независимост
1. ЕЦБ и националните компетентни органи, действащи в рамките на ЕНМ, действат независимо при изпълнението на възложените им с настоящия регламент задачи. Членовете на Надзорния съвет и на ръководния комитет действат независимо и обективно в интерес на Съюза като цяло, като нямат право да искат, нито да приемат указания от институциите или органите на Съюза, от правителствата на държави членки или от друг публичен или частен орган.
2. Институциите, органите, службите и агенциите на Съюза, както и правителствата и всички останали органи на държавите членки, зачитат тази независимост.
3. След като Надзорният съвет разгледа необходимостта от кодекс за поведение, Управителният съвет съставя и публикува кодекс за поведение за персонала и ръководството на ЕЦБ, участващи в банковия надзор, по-специално във връзка с конфликтите на интереси.
Член 20
Отчетност и докладване
1. ЕЦБ се отчита пред Европейския парламент и пред Съвета за прилагането на настоящия регламент в съответствие с разпоредбите на настоящата глава.
2. Ежегодно ЕЦБ представя на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Еврогрупата доклад за изпълнението на задачите, възложени ѝ с настоящия регламент, включително информация за предвижданото развитие на структурата и размера на таксите за надзор, посочени в член 30.
3. Председателят на Надзорния съвет на ЕЦБ представя този доклад публично на Европейския парламент и на Еврогрупата в присъствието на представители от всички участващи държави членки, чиято парична единица не е еврото.
4. По искане на Еврогрупата председателят на Надзорния съвет на ЕЦБ може да бъде изслушан от Еврогрупата по въпроси, свързани с изпълнението на задачите на ЕЦБ по надзора, в присъствието на представители на всички участващи държави членки, чиято парична единица не е еврото.
5. По искане на Европейския парламент председателят на Надзорния съвет на ЕЦБ участва в изслушване от компетентните комисии на Европейския парламент по въпроси, свързани с изпълнението на задачите на ЕЦБ по надзора.
6. ЕЦБ отговаря устно или писмено на въпроси, зададени ѝ от Европейския парламент или от Еврогрупата, в съответствие със собствените си процедури, в присъствието на представители на всички участващи държави членки, чиято парична единица не е еврото.
7. Когато Европейската сметна палата прави преглед на оперативната ефективност при управлението на ЕЦБ в съответствие с член 27, параграф 2 от Устава на ЕСЦБ и на ЕЦБ, тя взема предвид и задачите по надзора, възложени на ЕЦБ по силата на настоящия регламент.
8. При поискване председателят на Надзорния съвет на ЕЦБ провежда поверителни устни обсъждания при закрити врати с председателя и заместник-председателите на компетентната комисия на Европейския парламент във връзка с неговите задачи по надзора, когато такива обсъждания се изискват за упражняването на правомощията на Европейския парламент съгласно ДФЕС. Европейският парламент и ЕЦБ сключват споразумение за определяне на подробни условия и ред за организирането на тези обсъждания с оглед да се осигури пълна поверителност в съответствие със задълженията за поверителност, наложени на ЕЦБ в качеството ѝ на компетентен орган по силата на приложимото право на Съюза.
9. ЕЦБ съдейства искрено при всички разследвания на Европейския парламент, при спазване на разпоредбите на ДФЕС. ЕЦБ и Европейския парламент сключват подходящи договорености относно практическите условия и ред за упражняването на демократичната отчетност и надзора над изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент. Тези договорености обхващат, inter alia, достъп до информация, съдействие при разследвания и информация за процедурата за избор на председателя на Надзорния съвет.
Член 21
Национални парламенти
1. Когато представя доклада по член 20, параграф 2, ЕЦБ едновременно го изпраща директно до националните парламенти на участващите държави членки.
Националните парламенти могат да изпращат на ЕЦБ обосновани бележки по този доклад.
2. Посредством своите процедури националните парламенти на участващите държави членки могат да поискат от ЕЦБ да отговори в писмен вид на всякакви бележки или въпроси, които те са представили на ЕЦБ във връзка със задачите ѝ по силата на настоящия регламент.
3. Националният парламент на участваща държава членка може да покани председателя или член на Надзорния съвет да участва в обмен на мнения във връзка с надзора над кредитните институции в тази държава членка заедно с представител на националния компетентен орган.
4. Настоящият регламент не засяга отчетността на националните компетентни органи пред националните парламенти съгласно националното право за изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, и за изпълнението на дейностите на националните компетентни органи в съответствие с член 6.
Член 22
Законосъобразни процедури за приемане на надзорни решения
1. Преди да вземе решения във връзка с надзора в съответствие с член 4 и глава III, раздел 2, ЕЦБ дава на лицата, срещу които има започната процедура, възможността да бъдат изслушани. ЕЦБ основава своите решения само на онези предявени възражения, по които засегнатите страни са имали възможност да изразят становище.
Първата алинея не се прилага, ако са необходими спешни действия с цел да се предотврати значителна вреда за финансовата система. В такъв случай ЕЦБ може да приеме временно решение и дава възможност на засегнатите лица да бъдат изслушани възможно най-бързо след приемане на решението.
2. Правото на защита на заинтересованите лица се съблюдава строго в хода на производството. Те имат право на достъп до документацията на ЕЦБ при зачитане на законния интерес на други лица от опазване на търговските им тайни. Правото на достъп до документацията не включва достъп до поверителна информация.
Решенията на ЕЦБ съдържат мотивите, на които се основават.
Член 23
Докладване на нарушения
ЕЦБ гарантира, че са въведени ефективни механизми за докладване на нарушения на правните актове, посочени в член 4, параграф 3, извършени от кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги, или от компетентните органи в участващите държави членки, в това число конкретни процедури за приемане на съобщенията за нарушения и последващите действия във връзка с тях. Тези процедури са в съответствие с приложимото законодателство на Съюза и гарантират спазването на следните принципи: подходяща защита за лицата, които докладват нарушения, защита на личните данни и подходяща защита за обвиненото лице.
Член 24
Административен съвет за преглед
1. ЕЦБ създава Административен съвет за преглед, който да извършва вътрешен административен преглед на решенията, взети от ЕЦБ в изпълнение на възложените ѝ с настоящия регламент правомощия, след искане за преглед, представено в съответствие с параграф 5. Обхватът на вътрешния административен преглед е обвързан с процесуалното и материалното съответствие на такива решения с настоящия регламент.
2. Административният съвет за преглед се състои от петима членове от държавите членки, които се ползват с отлична репутация и притежават доказани знания и професионален опит в тази област, включително в областта на надзора, на достатъчно високо ниво в сферата на банковото дело или други финансови услуги, с изключение на членове на настоящия персонал на ЕЦБ, както и на настоящия персонал на компетентните органи или на други национални институции или институции, органи, служби и агенции на Съюза, участващи в изпълнението на задачите на ЕЦБ, които са ѝ възложени с настоящия регламент. Административният съвет за преглед разполага с достатъчно ресурси и експертен опит, за да оценява упражняването на правомощията на ЕЦБ съгласно настоящия регламент. Членовете на Административния съвет за преглед и двама заместници се назначават от ЕЦБ с мандат от пет години, който може да бъде подновен веднъж след покана за изразяване на интерес, публикувана в Официален вестник на Европейския съюз. Те не са обвързани от каквито и да било указания.
3. Решенията на Административния съвет за преглед се вземат с мнозинство от минимум трима от петимата членове.
4. Членовете на Административния съвет за преглед действат независимо и в обществен интерес. За тази цел те представят публична декларация за поети задължения и публична декларация за интереси, като посочват всеки пряк или косвен интерес, който би могъл да се счита за накърняващ тяхната независимост или отсъствието на подобен интерес.
5. В случаите, посочени в параграф 1, всяко физическо или юридическо лице може да поиска преглед на решение на ЕЦБ съгласно настоящия регламент, на което то е адресат или което го засяга пряко и лично. Искане за преглед срещу решение на Управителния съвет в съответствие с параграф 7 не се приема.
6. Всяко искане за преглед се съставя в писмен вид, включително изложението на основанията за него, и се подава в ЕЦБ в рамките на един месец от уведомяването на въпросното лице за решението или, при липса на такова уведомление, от деня, в който то е узнало за решението, според случая.
7. След като се произнесе относно допустимостта на искането за преглед, Административният съвет за преглед дава становище в срок, съответстващ на спешността на въпроса, но не по-късно от два месеца от получаването на искането, и го отнася до Надзорния съвет за изготвяне на нов проект за решение. Надзорният съвет взема предвид становището на Административния съвет за преглед и представя своевременно нов проект за решение на Управителния съвет. Новият проект за решение или отменя първоначалното решение, или го заменя с решение с идентично съдържание, или го заменя с изменено решение. Новият проект за решение се смята за приет, освен ако Управителният съвет не възрази в срок от максимум десет работни дни.
8. Искане за преглед съгласно параграф 5 няма суспензивно действие. Управителният съвет обаче може въз основа на предложение от Административния съвет за преглед да спре изпълнението на оспорваното решение, ако прецени, че обстоятелствата го налагат.
9. Становището на Административния съвет за преглед, новият проект за решение, представен от Надзорния съвет, и решението, прието от Управителния съвет в съответствие с настоящия член, са мотивирани и се изпращат на страните.
10. ЕЦБ приема решение за установяване на оперативните правила на Административния съвет.
11. Настоящият член не засяга правото да се заведе дело в Съда на Европейския съюз в съответствие с Договорите.
Член 25
Отделяне от функцията за паричната политика
1. При изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи ЕЦБ следва само целите, определени в настоящия регламент.
2. ЕЦБ изпълнява възложените ѝ с настоящия регламент задачи отделно и без да се засягат задачите, свързани с паричната политика, и другите задачи. Задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, не възпрепятстват, нито се определят от изпълнението на задачите ѝ, свързани с паричната политика. Освен това задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, не възпрепятстват изпълнението на задачите, свързани с ЕССР, или изпълнението на други задачи. ЕЦБ докладва пред Европейския парламент и пред Съвета относно това как е изпълнила тази разпоредба. Задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, не изменят текущия мониторинг на платежоспособността на контрагентите в рамките на паричната ѝ политика.
Служителите, които участват в изпълнението на задачите, възложени на ЕЦБ с настоящия регламент, се отделят организационно и подлежат на отделни механизми на докладване от служителите, участващи в изпълнението на други задачи, възложени на ЕЦБ.
3. За целите на параграфи 1 и 2 ЕЦБ приема и публикува всички необходими вътрешни правила, включително правила относно професионалната тайна и обмена на информация между двете функционални области.
4. ЕЦБ гарантира, че работата на Управителния съвет по отношение на паричните и на надзорните функции е строго разграничена. Това разграничение включва провеждането на съвсем отделни заседания с отделен дневен ред.
5. С цел да гарантира разделението между задачите, свързани с паричната политика, и надзорните задачи, ЕЦБ създава група за посредничество. Групата съдейства за преодоляване на различията в становищата, изразени от компетентните органи на съответните участващи държави членки във връзка с възражение на Управителния съвет срещу проект за решение на Надзорния съвет. Групата включва по един представител от всяка участваща държава членка, който се избира от държавата членка сред членовете на Управителния съвет и Надзорния съвет, и взема решенията си с обикновено мнозинство, като всеки член има един глас. ЕЦБ приема и оповестява публично регламент, с който се създава тази група за посредничество и се установява нейният процедурен правилник.
Член 26
Надзорен съвет
1. Планирането и изпълнението на възложените на ЕЦБ задачи се поема изцяло от вътрешен орган, който се състои от председател и заместник-председател, назначени в съответствие с параграф 3, четирима представители на ЕЦБ, назначени в съответствие с параграф 5, и по един представител на националния компетентен орган във всяка участваща държава членка („Надзорен съвет“). Всички членове на Надзорния съвет действат в интерес на Съюза като цяло.
Когато компетентният орган не е централна банка, посоченият в настоящия параграф член на Надзорния съвет може да реши да бъде придружаван от представител на централната банка на държавата членка. За целите на процедурите за гласуване, изложени в параграф 6, представителите на органите на всяка една държава членка се смятат заедно за един член.
2. Назначаванията в Надзорния съвет в съответствие с настоящия регламент зачитат принципите на балансирано участие на представители на двата пола, опит и квалификации.
3. След като изслуша Надзорния съвет, ЕЦБ представя за одобрение от Европейския парламент предложение за назначаване на председател и заместник-председател. След като бъде одобрено предложението, Съветът приема решение за изпълнение, с което назначава председател и заместник-председател на Надзорния съвет. Председателят се избира въз основа на открита процедура за подбор, за която Европейският парламент и Съветът биват надлежно информирани, сред лица с призната репутация и опит в областта на банковото дело и финансите, които не са членове на Управителния съвет. Заместник-председателят на Надзорния съвет се избира сред членовете на Изпълнителния съвет на ЕЦБ. Съветът действа с квалифицирано мнозинство, без да взема предвид гласовете на членовете на Съвета, които не са участващи държави членки.
След като бъде назначен, председателят изпълнява тази функция на пълен работен ден и не заема никакви други длъжности в националните компетентни органи. Мандатът е пет години и не подлежи на подновяване.
4. Ако председателят на Надзорния съвет вече не отговаря на условията, необходими за изпълнението на неговите задължения, или е извършил сериозно нарушение, Съветът може след предложение от страна на ЕЦБ, одобрено от Европейския парламент, да приеме решение за изпълнение за отстраняване на председателя от длъжност. Съветът действа с квалифицирано мнозинство, без да взема предвид гласовете на членовете на Съвета, които не са участващи държави членки.
След задължително освобождаване от длъжност на заместник-председателя на Надзорния съвет като член на Изпълнителния съвет, извършено в съответствие с Устава на ЕСЦБ и ЕЦБ, Съветът може, след предложение на ЕЦБ, одобрено от Европейския парламент, да приеме решение за изпълнение за отстраняване на заместник-председателя от длъжност. Съветът действа с квалифицирано мнозинство, без да взема предвид гласовете на членовете на Съвета, които не са участващи държави членки.
За тази цел Европейският парламент или Съветът могат да информират ЕЦБ, че считат, че са изпълнени условията за отстраняването на председателя или на заместник-председателя на Надзорния съвет от длъжност, на което ЕЦБ предоставя отговор.
5. Четиримата представители на ЕЦБ, назначени от Управителния съвет, не изпълняват задължения, пряко свързани с паричната функция на ЕЦБ. Всички представители на ЕЦБ имат право на глас.
6. Надзорният съвет взема решения с обикновено мнозинство от членовете си. Всеки член има право на един глас. В случай на равен брой гласове председателят разполага с решаващ глас.
7. Чрез дерогация от параграф 6 от настоящия член, Надзорният съвет взема решения относно приемането на регламенти съгласно член 4, параграф 3 с квалифицирано мнозинство от членовете си, както е определено в член 16, параграф 4 от ДЕС и в член 3 от Протокол № 36 относно преходните разпоредби, приложен към ДЕС и ДФЕС, за членовете, които представляват органите на участващите държави членки. Всеки от четиримата представители на ЕЦБ, които са назначени от Управителния съвет, разполага с глас, който е равен на медианния глас на останалите членове.
8. Без да се засяга член 6, Надзорният съвет извършва подготвителна работа във връзка с възложените на ЕЦБ надзорни задачи и представя на Управителния съвет на ЕЦБ цялостни проекти за решения за приемане съгласно установена от ЕЦБ процедура. Проектите за решения се изпращат едновременно и на националните компетентни органи на засегнатите държави членки. Проект за решение се счита за приет, освен ако Управителният съвет не повдигне възражения в срок, определен по посочената по-горе процедура, но не по-дълъг от десет работни дни. Ако обаче участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, не е съгласна с проект за решение на Надзорния съвет, се прилага процедурата по член 7, параграф 8. В спешни случаи посоченият по-горе срок е не по-дълъг от 48 часа. Ако Управителният съвет повдигне възражения срещу даден проект за решение, той представя писмено мотивите, на които се основава, като по-специално посочва съображенията си по отношение на паричната политика. Ако решение бъде изменено след възражение на Управителния съвет, участваща държава членка, чиято парична единица не е еврото, може да уведоми ЕЦБ за своето мотивирано несъгласие с възражението, при което се прилага процедурата по член 7, параграф 7.
9. Надзорният съвет се подпомага в дейността си от секретариат на пълно работно време, включително по отношение на подготовката за заседанията.
10. Надзорният съвет, като гласува в съответствие с правилото по параграф 6, определя сред членовете си ръководен комитет с по-ограничен състав, който съдейства за осъществяване на неговите дейности, включително за подготовката на заседанията.
Ръководният комитет на Надзорния съвет няма правомощия за вземане на решения. Ръководният комитет се председателства от председателя на Надзорния съвет или по изключение в негово отсъствие - от заместник-председателя на Надзорния съвет. Съставът на Ръководния комитет е основан на справедлив баланс и ротация между националните компетентни органи. Той се състои от не повече от десет членове, в това число председателят, заместник-председателят и един допълнителен представител от ЕЦБ. Ръководният комитет изпълнява задачите си по подготовката в интерес на Съюза като цяло и работи при пълна прозрачност с Надзорния съвет.
11. При отправена покана представител на Европейската комисия може да участва като наблюдател в заседанията на Надзорния съвет. Наблюдателите нямат достъп до поверителна информация, свързана с отделните институции.
12. Управителният съвет приема вътрешен правилник, който урежда подробно отношенията му с Надзорния съвет. Надзорният съвет също приема процедурен правилник, като гласува в съответствие с правилото по параграф 6. И двата правилника се оповестяват публично. Процедурният правилник на Надзорния съвет гарантира равно третиране на всички участващи държави членки.
Член 27
Професионална тайна и обмен на информация
1. Спрямо членовете на Надзорния съвет, персонала на ЕЦБ и служителите, командировани от участващите държави членки, които изпълняват задължения по надзора, дори след като техните задължения са преустановени, се прилагат изискванията за съблюдаване на професионална тайна, посочени в член 37 от Устава на ЕСЦБ и ЕЦБ и приложимите правни актове на Съюза.
ЕЦБ прави необходимото лицата, които предоставят услуги, пряко или непряко, постоянно или понякога, свързани с изпълнението на задълженията по надзора, да подлежат на равностойни изисквания за съблюдаване на професионална тайна.
2. С оглед на изпълнението на възложените ѝ с настоящия регламент задачи ЕЦБ има право, в рамките и при условията, посочени в приложимото законодателство на Съюза, да обменя информация с национални или европейски органи и служби в случаите, когато приложимото законодателство на Съюза позволява на националните компетентни органи да предоставят информация на тези субекти, или когато държавите членки могат да предвидят предоставянето на такава информация съгласно приложимото право на Съюза.
Член 28
Ресурси
ЕЦБ отговаря за заделянето на финансовите и човешките ресурси, необходими за изпълнение на възложените ѝ с настоящия регламент задачи.
Член 29
Бюджет и годишен финансов отчет
1. Разходите на ЕЦБ за изпълнение на възложените ѝ с настоящия регламент задачи се вписват отделно в бюджета на ЕЦБ.
2. В посочения в член 20 доклад ЕЦБ включва подробни сведения относно предназначената за надзорни функции част от своя бюджет. В годишния финансов отчет на ЕЦБ, изготвен и публикуван съгласно член 26.2 от Устава на ЕЦБ и на ЕСЦБ, се включват приходите и разходите, свързани със задачите по надзора.
3. В съответствие с член 27.1 от Устава на ЕСЦБ и на ЕЦБ разделът от годишния финансов отчет за надзорните функции подлежи на одит.
Член 30
Такси за надзор
1. ЕЦБ налага годишна такса за надзор на кредитните институции, установени в участващите държави членки, и на клоновете, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка. Таксата покрива разходите на ЕЦБ, свързани с възложените ѝ задачи по силата на членове от 4 до 6 от настоящия регламент. Тези такси не надхвърлят разходите, свързани с посочените задачи.
2. Размерът на таксата, начислена на дадена кредитна институция или клон, се изчислява в съответствие с определените от ЕЦБ и предварително публикувани ред и условия.
Преди да определи реда и условията, ЕЦБ провежда открити обществени консултации и анализира потенциалните свързани разходи и ползи, и публикува резултатите от тях.
3. Таксите се изчисляват на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и се основават на обективни критерии, свързани със значимостта и профила на риска, в т.ч. рисково претеглените активи, на съответната кредитна институция.
Основата за изчисляване на годишната такса за надзор за дадена календарна година са разходите във връзка с надзора на кредитните институции и клоновете за съответната година. ЕЦБ може да изиска авансови плащания на годишната такса за надзор, които се основават на разумна оценка. ЕЦБ осъществява връзка с националните компетентни органи, преди да вземе решение за окончателния размер на таксата, с цел да гарантира, че надзорът остава ефективен по отношение на разходите и разумен за всички засегнати кредитни институции и клонове. ЕЦБ съобщава на кредитните институции и клонове основата за изчисляване на годишната такса за надзор.
4. ЕЦБ представя доклад в съответствие с член 20.
5. Настоящият член не засяга правото на националните компетентни органи да налагат такси в съответствие с националното право и - доколкото на ЕЦБ не са възложени задачи по надзора или с оглед на разходите за сътрудничество с ЕЦБ и за нейното подпомагане, както и за изпълнение на нейните инструкции - в съответствие с приложимото право на Съюза и при спазване на правилата за прилагане на настоящия регламент, включително членове 6 и 12 от него.
Член 31
Служители и обмен на служители
1. Заедно с всички национални компетентни органи ЕЦБ установява реда и условията за осигуряване на подходящ обмен на служители с националните компетентни органи и между тях, както и командироване на служители.
2. ЕЦБ може да изисква при необходимост надзорните екипи от националните компетентни органи, които предприемат надзорни действия по отношение на кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг, намиращи се в една участваща държава членка, в съответствие с настоящия регламент да включват и служители от националните компетентни органи на други участващи държави членки.
3. ЕЦБ въвежда и поддържа подробни и официални процедури, включително етични процедури и пропорционални периоди, за да оцени предварително и да предотврати евентуални конфликти на интереси, произтичащи от последваща заетост в рамките на две години на членовете на Надзорния съвет и служителите на ЕЦБ, участващи в надзорни дейности, и предвижда подходящо разкриване на информация при спазване на приложимите правила за защита на данните.
Тези процедури не засягат прилагането на по-строги национални правила. За членовете на Надзорния съвет, които са представители на националните компетентни органи, тези процедури се въвеждат и прилагат в сътрудничество с националните компетентни органи, без да се засяга приложимото национално право.
За членовете на персонала на ЕЦБ, участващи в надзорни дейности, тези процедури определят категориите позиции, за които се прилага такава оценка, както и периодите, които са пропорционални на функциите на тези членове на персонала в надзорните дейности по време на работата им в ЕЦБ.
4. Процедурите, посочени в параграф 3, предвиждат ЕЦБ да преценява дали има възражения след прекратяване на служебното си правоотношение членовете на Надзорния съвет да приемат работа срещу заплащане в институции от частния сектор, за чийто надзор отговаря ЕЦБ.
Процедурите, посочени в параграф 3, се прилагат като правило в продължение на две години след като членовете на Надзорния съвет са престанали да заемат съответната длъжност и могат да бъдат коригирани въз основа на надлежна обосновка, пропорционална на функциите, изпълнявани по време на този мандат, и продължителността на времето, през което е заемана съответната длъжност.
5. Годишният доклад на ЕЦБ в съответствие с член 20 включва подробна информация, в това число статистически данни, за прилагането на процедурите, посочени в параграфи 3 и 4 от настоящия член.
ГЛАВА V
Общи и заключителни разпоредби
Член 32
Преглед
До 31 декември 2015 г., а в последствие на всеки три години, Комисията публикува доклад за прилагането на настоящия регламент, със специален акцент върху наблюдението на възможното му въздействие върху гладкото функциониране на вътрешния пазар. В този доклад се оценява, наред с другото:
а)
функционирането на ЕНМ в рамките на ЕСФН и въздействието на надзорните дейности на ЕЦБ върху интересите на Съюза като цяло и върху единството и целостта на вътрешния пазар в сферата на финансовите услуги, в т.ч. възможното му въздействие върху структурите на националните банкови системи в рамките на Съюза, и ефективността на сътрудничеството и редът и условията за обмен на информация между ЕНМ и компетентните органи на неучастващите държави членки;
б)
разпределянето на задачите между ЕЦБ и националните компетентни органи в рамките на ЕНМ, ефективността на практическите ред и условия за организация, приети от ЕЦБ, и въздействието на ЕНМ върху функционирането на другите колегии от надзорни органи;
в)
ефективността на притежаваните от ЕЦБ надзорни правомощия и правомощия за налагане на наказания, както и целесъобразността на възлагането на ЕЦБ на допълнителни правомощия за налагане на наказания, включително във връзка с лица, различни от кредитни институции, финансови холдинги или смесени финансови холдинги;
г)
целесъобразността на въведените разпоредби съответно по отношение на макропруденциалните задачи и инструменти по член 5 и по отношение на предоставянето и отнемането на лицензи по член 14;
д)
ефективността на разпоредбите във връзка с независимостта и отчетността;
е)
взаимодействието между ЕЦБ и ЕБО;
ж)
целесъобразността на разпоредбите във връзка с управлението, включително състава на Надзорния съвет и реда и условията на гласуване в него, и отношенията му с Управителния съвет, както и сътрудничеството в Надзорния съвет между държавите членки, чиято парична единица е еврото и другите участващи в ЕНМ държави членки;
з)
взаимодействието между ЕЦБ и компетентните органи на неучастващите държави членки и последиците от ЕНМ върху тези държави членки;
и)
ефективността на механизма за обжалване на решенията на ЕЦБ;
й)
ефективността на разходите на ЕНМ;
к)
възможното въздействие на прилагането на член 7, параграфи 6, 7 и 8 върху функционирането и интегритета на ЕНМ;
л)
ефективността на разделението между надзорната функция и свързаната с паричната политика функция в рамките на ЕЦБ и на отделянето на финансовите ресурси за надзорните задачи от бюджета на ЕЦБ, като се вземат предвид всички изменения на приложимите правни разпоредби, включително на равнището на първичното право;
м)
фискалните последици от взетите от ЕНМ решения в областта на надзора за участващите държави членки и въздействието от евентуално развитие във връзка с оздравителни финансови договорености;
н)
възможностите за по-нататъшно развитие на ЕНМ, като се вземат предвид всички изменения на приложимите разпоредби, включително на равнището на първичното право, и като се вземе предвид дали обосновката на институционалните разпоредби в настоящия регламент вече не е валидна, включително възможността за пълно привеждане в съответствие на правата и задълженията на държавите членки, чиято парична единица е еврото и на други участващи държави членки.
Докладът се предава на Европейския парламент и на Съвета. При необходимост Комисията прави предложения, свързани с доклада.
Член 33
Преходни разпоредби
1. ЕЦБ публикува рамката, посочена в член 6, параграф 7, до 4 май 2014 г.
2. ЕЦБ поема възложените ѝ с настоящия регламент задачи на 4 ноември 2014 г. при спазване на реда и условията за прилагане и мерките, посочени в настоящия параграф.
След 3 ноември 2013 г. ЕЦБ публикува посредством регламенти и решения подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с настоящия регламент.
От 3 ноември 2013 г. ЕЦБ изпраща на всяко тримесечие доклад до Европейския парламент, Съвета и Комисията относно напредъка при оперативното прилагане на регламента.
Ако въз основа на докладите, посочени в трета алинея от настоящия параграф, и след обсъжданията им в Европейския парламент и в Съвета се окаже, че ЕЦБ няма да бъде готова да упражнява пълноценно задачите си на 4 ноември 2014 г., ЕЦБ може да приеме решение, с което да определи дата, по-късна от посочената в първа алинея от настоящия параграф, за да се осигури непрекъснатост в прехода от надзор на национално равнище към ЕНМ, и в зависимост от наличността на персонал - въвеждането на подходящи процедури за докладване и ред и условия за сътрудничество с националните компетентни органи съгласно член 6.
3. Независимо от параграф 2 и без да се засяга упражняването на правомощията за провеждане на разследвания, възложени ѝ с настоящия регламент, от 3 ноември 2013 г. ЕЦБ може да започне да изпълнява възложените ѝ с настоящия регламент задачи, различни от приемането на надзорни решения, по отношение на всяка кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг и след вземане на решение, адресирано до засегнатите образувания и до съответните национални компетентни органи.
Независимо от параграф 2, ако ЕНМ поиска с единодушие ЕЦБ да поеме прекия надзор над кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг като предварително условие за пряката му/ѝ рекапитализация, ЕЦБ може незабавно да започне да изпълнява възложените ѝ с настоящия регламент задачи по отношение на тази кредитна институция, финансов холдинг или смесен финансов холдинг след вземане на решение, адресирано до засегнатите образувания и до националните компетентни органи на съответните участващи държави членки.
4. От 3 ноември 2013 г., с оглед на поемането на задачите си, ЕЦБ може да поиска националните компетентни органи и посочените в член 10, параграф 1 лица да предоставят цялата информация, необходима на ЕЦБ за извършване на цялостна оценка, включително оценка на балансовия отчет, на кредитните институции на участващата държава членка. ЕЦБ извършва тази оценка поне по отношение на кредитните институции, които не са обхванати от член 6, параграф 4. Кредитната институция и компетентният орган предоставят исканата информация.
5. Счита се, че кредитните институции, лицензирани от участващите държави членки на 3 ноември 2013 г. или в съответните случаи към датата, посочена в параграфи 2 и 3 от настоящия член, притежават лиценз в съответствие с член 14 и могат да продължат да извършват дейността си. Националните компетентни органи изпращат на ЕЦБ преди датата на прилагане на настоящия регламент или в съответните случаи преди датите, посочени в параграфи 2 и 3 от настоящия член, идентификационните данни на тези кредитни институции заедно с доклад, в който се посочват сведения за упражнявания до момента надзор и профила на риска на съответните институции, както и всякаква допълнителна информация, изисквана от ЕЦБ. Информацията се представя във формат, определен от ЕЦБ.
6. Независимо от член 26, параграф 7, до 31 декември 2015 г., регламентите, посочени в член 4, параграф 3 се приемат при едновременно прилагане на гласуване с квалифицирано мнозинство и гласуване с обикновено мнозинство.
Член 34
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на петия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Люксембург на 15 октомври 2013 година.
RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1024/2013
af 15. oktober 2013
om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 6,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank,
efter en særlig lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I de sidste årtier har Unionen gjort betydelige fremskridt i retning af at skabe et indre marked for banktjenesteydelser. Derfor besiddes betydelige markedsandele i mange medlemsstater af bankkoncerner, som har hovedsæde i andre medlemsstater, og kreditinstitutter har geografisk diversificeret deres virksomhed, såvel inden for som uden for euroområdet.
(2)
Den nuværende finansielle og økonomiske krise har vist, at den fælles valutas og det indre markeds integritet kan trues af fragmenteringen af finanssektoren. Det er derfor af afgørende betydning, at der gøres en forstærket indsats for at integrere banktilsynet med henblik på at styrke Unionen, genoprette den finansielle stabilitet og lægge grunden til et økonomisk opsving.
(3)
Det er afgørende at bevare og uddybe det indre marked for banktjenesteydelser med henblik på at fremme økonomisk vækst i Unionen og en tilstrækkelig finansiering af realøkonomien. Dette viser sig dog i stigende grad at udgøre en udfordring. Det kan konstateres, at integrationen af bankmarkederne i Unionen er ved at gå i stå.
(4)
Samtidig må tilsynsmyndighederne i tilgift til vedtagelsen af en styrket EU-reguleringsramme, optrappe deres tilsynsmæssige kontrol for at tage hensyn til erfaringerne fra den finansielle krise i de seneste år og være i stand til at føre tilsyn med yderst komplekse og indbyrdes forbundne markeder og institutioner.
(5)
Kompetencen til at føre tilsyn med individuelle kreditinstitutter i Unionen ligger fortsat først og fremmest på nationalt plan. Koordineringen mellem tilsynsmyndighederne er af vital betydning, men som krisen har vist, er koordinering alene ikke tilstrækkeligt, navnlig i forbindelse med en fælles valuta. For at bevare den finansielle stabilitet i Unionen og øge de positive virkninger af markedsintegrationen på væksten og velfærden bør der derfor ske en yderligere integration af tilsynsopgaverne. Dette er særlig vigtigt for at sikre et jævnt og solidt overblik over en hel bankkoncern og dens samlede sundhed og vil reducere risikoen for forskellige fortolkninger og modstridende afgørelser for de enkelte enheder.
(6)
Kreditinstitutters stabilitet er i mange tilfælde stadig nøje knyttet til den medlemsstat, hvor de er etableret. Tvivl om holdbarheden af offentlig gæld, økonomiske vækstperspektiver og kreditinstitutters bæredygtighed har skabt negative markedstendenser, der gensidigt styrker hinanden. Dette kan føre til risici for visse kreditinstitutters bæredygtighed og for stabiliteten af det finansielle system i euroområdet og i Unionen som helhed og kan lægge en tung byrde på allerede belastede offentlige finanser i de berørte medlemsstater.
(7)
Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) (EBA), oprettet i 2011 ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) (1), og Det Europæiske Finanstilsynssystem (ESFS), der er oprettet ved artikel 2 i nævnte forordning, artikel 2 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger) (2) (EIOPA) og artikel 2 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (3) (ESMA), har forbedret samarbejdet mellem banktilsynsmyndighederne i Unionen betydeligt. EBA yder vigtige bidrag til udarbejdelsen af et fælles regelsæt for finansielle tjenesteydelser i Unionen og har spillet en afgørende rolle i den konsekvente gennemførelse af rekapitaliseringen af større kreditinstitutter i Unionen, som Det Europæiske Råd enedes om i oktober 2011, i overensstemmelse med de retningslinjer og betingelser for statsstøtte, som Kommissionen har vedtaget.
(8)
Europa-Parlamentet har ved flere lejligheder opfordret til at gøre et europæisk organ direkte ansvarligt for visse tilsynsopgaver i forbindelse med finansielle institutioner, første gang i sine beslutninger af 13. april 2000 om Kommissionens meddelelse: Etablering af en ramme for de finansielle markeder: en handlingsplan (4) og af 21. november 2002 om reglerne for tilsyn med finansielle institutioner i Den Europæiske Union (5).
(9)
I Det Europæiske Råds konklusioner af 29. juni 2012 opfordres formanden for Det Europæiske Råd til at udarbejde en køreplan for gennemførelsen af en egentlig Økonomisk og Monetær Union. Samme dag pegede eurotopmødet på, at når der er etableret en effektiv fælles tilsynsmekanisme, der omfatter Den Europæiske Centralbank (ECB), for bankerne i euroområdet, vil den europæiske stabilitetsmekanisme (ESM) efter en almindelig afgørelse have mulighed for at rekapitalisere bankerne direkte under overholdelse af passende betingelser, herunder overholdelse af statsstøttereglerne.
(10)
Det Europæiske Råd konkluderede på sit møde den 19. oktober 2012, at processen hen imod en styrket økonomisk og monetær union bør bygge på Unionens institutionelle og retlige rammer og være kendetegnet ved åbenhed og gennemsigtighed over for de medlemsstater, der har euroen som valuta, og ved respekt for det indre markeds integritet. Den integrerede finansielle ramme vil omfatte en fælles tilsynsmekanisme, som i det omfang det er muligt, vil være åben for alle de medlemsstater, der ønsker at deltage.
(11)
Der bør derfor oprettes en bankunion i Unionen, som bygger på et omfattende og detaljeret fælles regelsæt for finansielle tjenesteydelser for det indre marked som helhed, og som omfatter en fælles tilsynsmekanisme og nye rammer for indskudsgaranti og afvikling. I betragtning af de nære forbindelser og det nære samspil mellem de medlemsstater, der har euroen som valuta, bør bankunionen i det mindste finde anvendelse på alle medlemsstater i euroområdet. Med henblik på at bevare og uddybe det indre marked og i det omfang dette er institutionelt muligt, bør bankunionen også være åben for andre medlemsstaters deltagelse.
(12)
Som et første skridt i retning af en bankunion bør en fælles tilsynsmekanisme sikre, at Unionens politik vedrørende tilsyn med kreditinstitutter gennemføres på en konsekvent og effektiv måde, at det fælles regelsæt for finansielle tjenesteydelser anvendes på samme måde på kreditinstitutterne i alle berørte medlemsstater, og at de pågældende kreditinstitutter underkastes tilsyn af højeste kvalitet, uafhængigt af andre ikketilsynsmæssige betragtninger. Navnlig bør Den Fælles Tilsynsmekanisme (FTM) være i overensstemmelse med den måde, det indre marked for finansielle tjenesteydelser fungerer på, og med den fri bevægelighed for kapital. En fælles tilsynsmekanisme er grundlaget for de næste skridt i retning af bankunionen. Dette afspejler det princip, at ESM efter en almindelig afgørelse vil have mulighed for at rekapitalisere bankerne direkte, når der er etableret en effektiv fælles tilsynsmekanisme. Det Europæiske Råd bemærkede i sine konklusioner fra mødet den 13.-14. december 2012, at »i en kontekst, hvor tilsynet med bankerne effektivt flyttes til en fælles tilsynsmekanisme, vil der være behov for en fælles afviklingsmekanisme med de nødvendige beføjelser til at sikre, at enhver bank i de deltagende medlemsstater kan blive afviklet ved hjælp af passende redskaber«, og at »den fælles afviklingsmekanisme bør baseres på bidrag fra den finansielle sektor selv og omfatte passende og effektive bagstopperordninger«.
(13)
Som euroområdets centralbank med omfattende ekspertise inden for makroøkonomiske spørgsmål og spørgsmål om finansiel stabilitet er ECB den rette til at udføre klart definerede tilsynsopgaver med fokus på at beskytte stabiliteten i Unionens finansielle system. Mange medlemsstaters centralbankerne er faktisk allerede ansvarlige for banktilsyn. Specifikke opgaver bør derfor overdrages til ECB i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter i de deltagende medlemsstater.
(14)
ECB og de kompetente myndigheder i de medlemsstater, der ikke er deltagende medlemsstater (»ikkedeltagende medlemsstater«), bør indgå et aftalememorandum, hvori det i store træk beskrives, hvordan de vil samarbejde med hinanden om udførelsen af deres tilsynsopgaver i henhold til EU-retten for så vidt angår de finansielle institutioner, der er omhandlet i denne forordning. Dette aftalememorandum kan bl.a. præcisere høringen i forbindelse med afgørelser truffet af ECB, som indvirker på datterselskaber eller filialer, der er etableret i ikkedeltagende medlemsstater, og hvis moderselskab er etableret i en deltagende medlemsstat, og samarbejdet i krisesituationer, herunder ordninger for tidlig varsling efter procedurerne i den relevante EU-ret. Memorandummet bør revideres med jævne mellemrum.
(15)
Specifikke tilsynsopgaver, som er afgørende for at sikre en konsekvent og effektiv gennemførelse af Unionens politik vedrørende tilsyn med kreditinstitutter bør overdrages til ECB, mens andre opgaver bør forblive hos de nationale myndigheder. ECB's opgaver bør indbefatte foranstaltninger, der træffes af hensyn til den makroprudentielle stabilitet, med forbehold af særlige ordninger, der afspejler de nationale myndigheders rolle.
(16)
Store kreditinstitutters sikkerhed og soliditet er afgørende for at sikre det finansielle systems stabilitet. Nylige erfaringer viser imidlertid, at mindre kreditinstitutter også kan udgøre en trussel mod den finansielle stabilitet. Derfor bør ECB være i stand til at udføre tilsynsopgaver i forbindelse med alle kreditinstitutter godkendt i og filialer etableret i de deltagende medlemsstater.
(17)
ECB bør i forbindelse med udførelsen af de opgaver, som overdrages til den, og med forbehold af formålet om at sikre kreditinstitutternes sikkerhed og soliditet, tage behørigt hensyn til de mange forskellige typer kreditinstitutter og deres størrelse og forretningsmodeller samt de systemiske fordele ved diversitet i Unionens banksektor.
(18)
Udførelsen af ECB's opgaver bør navnlig bidrage til at sikre, at kreditinstitutterne fuldt ud indregner alle omkostninger forbundet med deres aktiviteter, så de undgår moralsk hasard (moral hazard) og den deraf affødte overdrevne risikotagning. Den bør tage fuldt hensyn til de relevante makroøkonomiske betingelser i medlemsstaterne, navnlig kreditudbuddets stabilitet og fremme af produktive aktiviteter for økonomien generelt.
(19)
Intet i denne forordning bør forstås således, at det ændrer de regnskabsregler, der gælder ifølge andre EU-retsakter og nationale retsakter.
(20)
Forudgående tilladelse til at udøve virksomhed som kreditinstitut er et vigtigt værktøj i forbindelse med tilsyn for at sikre, at det kun er aktører med et forsvarligt økonomisk grundlag, en organisation, som er i stand til at håndtere de særlige risici ved indlån og kreditgivning, og egnede direktører, der udøver disse aktiviteter. ECB bør derfor have til opgave at meddele tilladelse til kreditinstitutter, der skal etableres i en deltagende medlemsstat og bør være ansvarlig for inddragelse af tilladelser med forbehold af særlige ordninger, der afspejler de nationale myndigheders rolle.
(21)
Ud over de betingelser, der er fastsat i EU-retten, for så vidt angår meddelelse af tilladelse til kreditinstitutter og begrundelser for inddragelse af sådanne tilladelser kan medlemsstaterne i øjeblikket opstille yderligere betingelser for meddelelse af tilladelse og begrundelser for inddragelse af tilladelser. ECB bør derfor udføre sin opgave med at meddele tilladelse til kreditinstitutter og inddrager tilladelser i tilfælde af manglende overholdelse af national lovgivning efter forslag fra den relevante kompetente nationale myndighed, som vurderer, om de relevante betingelser i den nationale lovgivning er overholdt.
(22)
En vurdering af en ny ejers egnethed forud for køb af en betydelig kapitalandel i et kreditinstitut er et afgørende værktøj til at sikre, at ejere af kreditinstitutter fortsat er egnede og finansielt solide. ECB er som EU-institution godt placeret til at foretage en sådan vurdering, uden at dette medfører unødige restriktioner for det indre marked. ECB bør have til opgave at vurdere erhvervelser og afhændelser af betydelige kapitalandele i kreditinstitutter, bortset fra når det drejer sig om en bankafvikling.
(23)
Overholdelse af EU-regler om kapitalkrav til kreditinstitutter i forbindelse med de risici, der er forbundet med kreditinstitutters virksomhed, om krav til kreditinstitutter om at begrænse størrelsen af eksponeringer over for de enkelte modparter, om at offentliggøre oplysninger om kreditinstitutters finansielle situation, om at råde over tilstrækkelige likvide midler til at modstå situationer med markedsstress og om at begrænse gearing er en forudsætning for kreditinstitutternes prudentielle soliditet. ECB bør have til opgave at sikre overholdelsen af disse regler, herunder navnlig indrømmelse af de godkendelser, tilladelser, undtagelser eller fritagelser, der er forudset med henblik på disse regler.
(24)
Supplerende kapitalbuffere, herunder en kapitalbevaringsbuffer, en kontracyklisk kapitalbuffer til at sikre, at kreditinstitutterne i perioder med økonomisk vækst opbygger et tilstrækkeligt kapitalgrundlag til at dække tab i kriseperioder, buffere for globale og andre systemiske institutter og andre foranstaltninger med sigte på at tage højde for systemisk eller makroprudentiel risiko er vigtige tilsynsværktøjer. For at sikre fuld koordinering, hvis de nationale kompetente eller udpegede nationale myndigheder pålægger sådanne foranstaltninger, bør ECB underrettes på behørig vis. Desuden bør det, hvor det er relevant, være muligt for ECB at stille højere krav og anvende strengere foranstaltninger under forudsætning af tæt koordinering med de nationale myndigheder. Denne forordnings bestemmelser om foranstaltninger med sigte på at tage højde for systemisk eller makroprudentiel risiko berører ikke eventuelle koordineringsprocedurer fastsat i andre EU-retsakter. De kompetente eller udpegede nationale myndigheder og ECB handler under iagttagelse af eventuelle koordineringsprocedurer i sådanne retsakter efter at have fulgt de procedurer, der er fastsat i denne forordning.
(25)
Et kreditinstituts sikkerhed og soliditet afhænger også af tildeling af tilstrækkelig intern kapital under hensyntagen til de risici, som det kan blive eksponeret for, og af, om det har egnede former for interne organisationsstrukturer og virksomhedsstyring. ECB bør derfor have til opgave at stille krav til kreditinstitutterne i de deltagende medlemsstater om at have solide styringsordninger, -processer og -mekanismer, herunder strategier og processer til at vurdere og opretholde tilstrækkelig intern kapital. Hvis der konstateres mangler, bør den også have til opgave at indføre egnede foranstaltninger, herunder specifikke yderligere kapitalgrundlagskrav, specifikke oplysningskrav og specifikke likviditetskrav.
(26)
Der kan opstå risici for et kreditinstituts sikkerhed og soliditet både inden for et individuelt kreditinstitut og inden for en bankkoncern eller et finansielt konglomerat. Det er vigtigt med særlige tilsynsordninger til forebyggelse af disse risici, således at kreditinstitutters sikkerhed og soliditet sikres. Ud over tilsyn med individuelle kreditinstitutter bør ECB's opgaver omfatte tilsyn på konsolideret niveau, supplerende tilsyn, tilsyn med finansielle holdingselskaber og tilsyn med blandede finansielle holdingselskaber, men ikke tilsyn med forsikringsvirksomheder.
(27)
For at opretholde finansiel stabilitet skal forværringen af et instituts finansielle og økonomiske situation afbødes på et tidligt stadium. ECB bør have til opgave at foretage tidlig indgriben som fastsat i den relevante EU-ret. Den bør dog koordinere sin tidlige indgriben med den relevante afviklingsmyndighed. Så længe de nationale myndigheder bevarer kompetencen til at afvikle kreditinstitutter, bør ECB endvidere koordinere sin indsats nøje med de berørte nationale myndigheder for at sikre en fælles forståelse, for så vidt angår deres respektive ansvarsområder i tilfælde af kriser, især i forbindelse med grænseoverskridende krisestyringsgrupper og de kommende afviklingskollegier, der etableres til disse formål.
(28)
Tilsynsopgaver, der ikke overdrages til ECB, bør forblive hos de nationale myndigheder. Disse opgaver bør navnlig omfatte beføjelser til at modtage meddelelser fra kreditinstitutter i forbindelse med etableringsretten og fri udveksling af tjenesteydelser, tilsyn med organer, der ikke falder ind under definitionen på kreditinstitutter i EU-retten, men som der føres tilsyn med som kreditinstitutter ifølge national lovgivning, tilsyn med kreditinstitutter fra tredjelande, der opretter en filial eller leverer tjenesteydelser på tværs af grænserne i Unionen, tilsyn med betalingstjenester, pålæggelse af sanktioner over for kreditinstitutter, daglige undersøgelser af kreditinstitutter, varetagelse af funktionen som kompetent myndighed over for kreditinstitutter i forbindelse med markeder for finansielle instrumenter, forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorvirksomhed samt forbrugerbeskyttelse.
(29)
ECB bør, hvor det er relevant, samarbejde fuldt ud med de nationale myndigheder, der har kompetence med hensyn til at sikre en høj grad af forbrugerbeskyttelse og til bekæmpelse af hvidvaskning af penge.
(30)
ECB bør udføre de opgaver, som den overdrages, med henblik på at sikre kreditinstitutters sikkerhed og soliditet og stabiliteten af det finansielle system i Unionen og i de enkelte deltagende medlemsstater samt det indre markeds enhed og integritet og dermed også sikre beskyttelsen af indskydere og forbedre det indre markeds funktionsmåde i overensstemmelse med det fælles regelsæt for finansielle tjenesteydelser i Unionen. ECB bør navnlig tage behørigt hensyn til principperne om lighed og ikkeforskelsbehandling.
(31)
Overdragelsen af tilsynsopgaver til ECB bør være i overensstemmelse med rammerne for ESFS og dets underliggende mål om at udvikle det fælles regelsæt og øge konvergensen mellem tilsynspraksisser i hele Unionen. Samarbejde mellem banktilsynsmyndighederne og tilsynsmyndighederne for forsikringsselskaber og værdipapirmarkeder er vigtigt med henblik på spørgsmål af fælles interesse og for at sikre korrekt tilsyn med kreditinstitutter, der også opererer i forsikringssektoren og værdipapirsektoren. Det bør derfor kræves, at ECB samarbejder tæt med EBA, ESMA og EIOPA, Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) og de andre myndigheder, der er en del af ESFS. ECB bør udføre sine opgaver i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning, uden at dette berører de øvrige ESFS-deltageres kompetencer og opgaver. Det bør også kræves, at den samarbejder med relevante afviklingsmyndigheder og faciliteter, der finansierer direkte eller indirekte offentlig finansiel støtte.
(32)
ECB bør udføre sine opgaver i overensstemmelse med og under overholdelse af den relevante EU-ret, herunder Unionens primære og afledte ret, kommissionsafgørelser inden for statsstøtte, konkurrencereglerne og reglerne om fusionskontrol og det fælles regelsæt, der gælder for alle medlemsstater. EBA overdrages den opgave at udarbejde udkast til tekniske standarder og retningslinjer og henstillinger, der sikrer tilsynskonvergens og konsistens i tilsynsresultaterne i Unionen. ECB bør ikke erstatte EBA i udførelsen af disse opgaver og bør derfor udøve beføjelser til at vedtage forordninger i henhold til artikel 132 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) i overensstemmelse med EU-retsakter vedtaget af Kommissionen på grundlag af udkast udarbejdet af EBA og i henhold til artikel 16 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
(33)
ECB bør om nødvendigt indgå aftalememoranda med de kompetente myndigheder med ansvar for markeder for finansielle instrumenter, hvori det i store træk beskrives, hvordan de vil samarbejde om udførelsen af deres tilsynsopgaver i henhold til EU-retten vedrørende finansielle institutter, der er omhandlet i denne forordning. Sådanne memoranda bør forelægges Europa-Parlamentet, Rådet og de kompetente myndigheder i alle medlemsstater.
(34)
Ved udførelsen af sine opgaver og udøvelsen af sine tilsynsbeføjelser bør ECB anvende de materielle regler for tilsyn med kreditinstitutter. Disse regler bør bestå af den relevante EU-ret, navnlig i forordninger, der finder direkte anvendelse, eller i direktiver, såsom dem om kapitalkrav for kreditinstitutter og finansielle konglomerater. Hvis de materielle regler om tilsyn med kreditinstitutter er fastsat i direktiver, bør ECB anvende den nationale lovgivning til gennemførelse af disse direktiver. Hvis den relevante EU-ret består af forordninger og på områder, hvor disse forordninger på datoen for ikrafttrædelsen af nærværende forordning udtrykkeligt giver medlemsstaterne valgmuligheder, bør ECB også anvende den nationale lovgivning om udøvelse af sådanne valgmuligheder. Sådanne valgmuligheder bør forstås således, at de ikke omfatter valgmuligheder, der udelukkende er til rådighed for de kompetente eller udpegede myndigheder. Dette berører ikke princippet om EU-rettens forrang. Det følger heraf, at ECB, når den vedtager retningslinjer og henstillinger eller træffer afgørelser, bør tage udgangspunkt i og handle i overensstemmelse med den relevante bindende EU-ret.
(35)
Inden for rammerne af de opgaver, som overdrages til ECB, overdrager national lovgivning kompetente nationale myndigheder visse beføjelser, som i øjeblikket ikke er påkrævet i henhold til EU-retten, herunder beføjelser til tidlig indgriben og forebyggende tiltag. ECB bør kunne pålægge nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater at gøre brug af disse beføjelser for at sikre gennemførelse af et fyldestgørende og effektivt tilsyn inden for FTM.
(36)
For at sikre, at tilsynsregler og -afgørelser overholdes af kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber og blandede finansielle holdingselskaber, bør der i tilfælde af manglende overholdelse pålægges sanktioner, der er effektive og forholdsmæssige, og som har afskrækkende virkning. I henhold til artikel 132, stk. 3, i TEUF og Rådets forordning (EF) nr. 2532/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks beføjelser til at pålægge sanktioner (6) er ECB berettiget til at pålægge foretagender bøder eller tvangsbøder i tilfælde af manglende opfyldelse af forpligtelser i henhold til dens forordninger og afgørelser. For at sætte ECB i stand til effektivt at udføre sine opgaver i tilknytning til håndhævelse af tilsynsregler, der er fastsat i umiddelbart gældende EU-ret, der gælder umiddelbart, bør ECB derudover have beføjelser til at pålægge kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber og blandede finansielle holdingselskaber bøder for brud på sådanne regler. De nationale myndigheder bør fortsat være i stand til at anvende sanktioner i tilfælde af manglende overholdelse af forpligtelser, der fremgår af national lovgivning, ved hvilken EU-direktiver gennemføres. Hvis ECB finder det hensigtsmæssigt i forbindelse med udførelsen af sine opgaver, at der pålægges en sanktion for sådan manglende overholdelse, bør den være i stand til at henvise sagen til de nationale kompetente myndigheder desangående.
(37)
Nationale tilsynsmyndigheder har en betydelig og mangeårig ekspertise i tilsyn med kreditinstitutter inden for deres område og deres økonomiske, organisatoriske og kulturelle særpræg. De har opbygget en stor stab af dedikeret og højt kvalificeret personale til disse opgaver. For at sikre tilsyn af høj kvalitet på EU-niveau bør de kompetente nationale myndigheder derfor være ansvarlige for at bistå ECB i forberedelsen og gennemførelsen af retsakter vedrørende udførelsen af ECB's tilsynsopgaver. Dette bør navnlig indbefatte den løbende daglige vurdering af et kreditinstituts situation og dertil knyttede kontroller på stedet.
(38)
De kriterier, der fastlagt i denne forordning, med henblik på at definere anvendelsesområdet for institutter, der er mindre signifikante, bør anvendes på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater baseret på konsoliderede data. Når ECB udfører de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, i forbindelse med en koncern af kreditinstitutter, som ikke er mindre signifikant på et konsolideret grundlag, bør den udføre disse opgaver på et konsolideret grundlag for så vidt angår koncernen af kreditinstitutter og på individuelt grundlag for så vidt angår de bankdatterselskaber og -filialer i koncernen, der er etableret i de deltagende medlemsstater.
(39)
De kriterier, der er fastlagt i denne forordning og med henblik på at definere anvendelsesområdet for institutter, der er mindre signifikante, bør præciseres i en ramme, der vedtages og offentliggøres af ECB i samråd med de kompetente nationale myndigheder. På dette grundlag bør ECB have ansvaret for at anvende disse kriterier og gennem sine egne beregninger kontrollere, om disse kriterier er opfyldt. ECB's anmodning om oplysninger til udførelse af beregningen bør ikke tvinge institutterne til at anvende regnskabsregler, der afviger fra dem, der gælder for dem i henhold til andre EU-retsakter og nationale retsakter.
(40)
Når et kreditinstitut er blevet anset for signifikant eller mindre signifikant, bør denne vurdering generelt ikke ændres oftere end én gang hver 12. måned, medmindre der er strukturelle ændringer i bankkoncernerne såsom fusioner eller afhændelser.
(41)
Når ECB efter meddelelse fra en kompetent national myndighed træffer afgørelse om, hvorvidt et institut er af stor betydning for den indenlandske økonomi og derfor bør være underlagt tilsyn af ECB, bør ECB tage hensyn til alle relevante omstændigheder, herunder lige konkurrencevilkår.
(42)
Hvad angår tilsynet med grænseoverskridende kreditinstitutter, der er aktive både inden for og uden for euroområdet, bør ECB samarbejde tæt med de kompetente myndigheder i ikkedeltagende medlemsstater. Som en kompetent myndighed bør ECB være omfattet af de dertil knyttede forpligtelser til at samarbejde og udveksle oplysninger i henhold til EU-retten og bør deltage fuldt ud i tilsynskollegierne. Da en EU-institutions udførelse af tilsynsopgaver desuden medfører klare fordele i retning af finansiel stabilitet og bæredygtig markedsintegration, bør de medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, derfor også have mulighed for at deltage i FTM'en. Det er imidlertid en nødvendig forudsætning for en effektiv udførelse af tilsynsopgaver, at tilsynsafgørelser gennemføres fuldt ud og hurtigst muligt. Medlemsstater, der ønsker at deltage i FTM'en, bør derfor forpligte sig til at sikre, at deres kompetente nationale myndigheder overholder og anvender enhver foranstaltning i relation til kreditinstitutter, som ECB kræver. ECB bør kunne etablere et tæt samarbejde med de kompetente myndigheder i en medlemsstat, der ikke har euroen som valuta. Den bør være forpligtet til at etablere samarbejdet, hvis betingelserne i denne forordning er opfyldt.
(43)
I betragtning af at deltagende medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, ikke er repræsenteret i Styrelsesrådet, så længe de ikke har indført euroen i overensstemmelse med TEUF og ikke fuldt ud kan udnytte de andre mekanismer, der er til rådighed for de medlemsstater, der har euroen som valuta, indføres der med denne forordning yderligere beskyttelsesforanstaltninger i beslutningsprocessen. Disse beskyttelsesforanstaltninger, især muligheden for de deltagende medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, om at anmode om at det tætte samarbejde afsluttes med umiddelbar virkning, efter at have informeret Styrelsesrådet om begrundede uenighed med tilsynsrådets udkast til afgørelse, bør dog kun anvendes i behørigt begrundede ekstraordinære tilfælde. De bør kun anvendes, så længe disse specifikke omstændigheder gør sig gældende. Beskyttelsesforanstaltningerne skyldes de specifikke omstændigheder, der gør sig gældende for medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, i henhold til denne forordning, eftersom de ikke er repræsenteret i Styrelsesrådet og ikke fuldt ud kan udnytte de andre mekanismer, der er til rådighed for medlemsstater, der har euroen som valuta. Beskyttelsesforanstaltningerne kan og bør derfor ikke opfattes som en præcedens for andre områder af Unionens politik.
(44)
Intet i denne forordning bør på nogen måde ændre den nuværende ramme for regulering af ændring af datterselskabers eller filialers retlige form og anvendelsen af denne ramme eller forstås eller anvendes som incitament til at foretage en sådan ændring. I denne forbindelse bør det ansvar, der påhviler de kompetente myndigheder i ikkedeltagende medlemsstater, respekteres fuldt ud, således at disse myndigheder fortsat har tilstrækkelige tilsynsredskaber og tilsynsbeføjelser over for kreditinstitutter, der opererer på deres område, til at have kapacitet til at efterkomme dette ansvar og effektivt sikre den finansielle stabilitet og tilgodese den offentlige interesse. For at bistå de kompetente myndigheder i at opfylde deres forpligtelser bør indskyderne og de kompetente myndigheder desuden rettidigt modtage oplysninger om ændring af datterselskabers eller filialers retlige form.
(45)
ECB bør have hensigtsmæssige tilsynsbeføjelser for at kunne udføre sine opgaver. EU-retten om tilsyn med kreditinstitutter indeholder bestemmelser om overdragelse af visse beføjelser til kompetente myndigheder udpeget af medlemsstaterne til disse formål. I det omfang disse beføjelser falder ind under de tilsynsopgaver, der overdrages til ECB, bør ECB for deltagende medlemsstater betragtes som den kompetente myndighed og have de beføjelser, som overdrages til kompetente myndigheder ved EU-retten. Dette indbefatter beføjelser, der overdrages ved disse retsakter til kompetente myndigheder i hjem- og værtsmedlemsstaterne, og beføjelser, der overdrages til udpegede myndigheder.
(46)
ECB bør have tilsynsbeføjelse til at afsætte et bestyrelsesmedlem i overensstemmelse med denne forordning.
(47)
For at kunne varetage sine opgaver på en effektiv måde bør ECB kunne kræve at få alle nødvendige oplysninger og foretage undersøgelser og kontrol på stedet, hvis det er relevant, i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder. ECB og de nationale kompetente myndigheder bør have adgang til de samme oplysninger, uden at kreditinstitutterne pålægges dobbelte indberetningskrav.
(48)
Retten til fortrolighed mellem advokat og klient er et grundlæggende princip i EU-retten, der beskytter fortroligheden af kommunikationer mellem fysiske eller juridiske personer og deres rådgivere i overensstemmelse med de betingelser, der er fastlagt i Den Europæiske Unions Domstols (EU-Domstolens) retspraksis.
(49)
Når ECB har behov for at anmode om oplysninger fra en person, der er etableret i en ikkedeltagende medlemsstat, men som hører til et kreditinstitut, finansielt holdingselskab eller blandet finansielt holdingselskab etableret i en deltagende medlemsstat, eller som et sådant kreditinstitut, finansielt holdingselskab eller blandet finansielt holdingselskab har outsourcet driftsmæssige funktioner eller aktiviteter til, og når sådanne anmodninger ikke finder anvendelse og ikke vil kunne håndhæves i den ikkedeltagende medlemsstat, bør ECB koordinere med den kompetente myndighed i den pågældende ikkedeltagende medlemsstat.
(50)
Denne forordning berører ikke anvendelsen af bestemmelserne i artikel 34 og 42 i protokol nr. 4 om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, der er knyttet til traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og til TEUF (»statutten for ESCB og ECB«). De retsakter, som ECB vedtager i henhold til denne forordning, bør i medfør af nævnte protokol og protokol nr. 15 om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, knyttet til TEU og TEUF, ikke skabe rettigheder eller pålægge forpligtelser i ikkedeltagende medlemsstater, medmindre sådanne retsakter er i overensstemmelse med den relevante EU-ret.
(51)
EU-retten indeholder med henblik på kreditinstitutter, som udøver etableringsretten eller retten til fri udveksling af tjenesteydelser i andre medlemsstater, og flere enheder i en gruppe, som er etableret i forskellige medlemsstater, bestemmelser om særlige procedurer og fordeling af kompetencer mellem de berørte medlemsstater. Hvis ECB overtager visse tilsynsopgaver for alle deltagende medlemsstater, bør nævnte procedurer og fordeling ikke finde anvendelse på udøvelsen af etableringsretten eller retten til fri udveksling af tjenesteydelser i andre deltagende medlemsstater.
(52)
ECB bør i forbindelse med udførelsen af sine opgaver i henhold til denne forordning og anmodning om bistand fra de kompetente nationale myndigheder tage behørigt hensyn til en rimelig balance mellem alle de involverede kompetente nationale myndigheder i overensstemmelse med det ansvar, der er fastsat i gældende EU-ret for solotilsyn og for tilsyn på delkonsolideret grundlag og på konsolideret grundlag.
(53)
Intet i denne forordning bør forstås således, at ECB gives beføjelse til at pålægge fysiske personer eller andre juridiske personer end kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber sanktioner, uden at dette berører ECB's beføjelse til at kræve, at de kompetente nationale myndigheder træffer foranstaltninger til at sikre, at der pålægges passende sanktioner.
(54)
Som fastsat ved traktaterne er ECB en institution i Unionen som helhed. Den bør i sine beslutningsprocedurer overholde EU-reglerne og de generelle principper for retfærdig procedure og gennemsigtighed. Retten for adressater for ECB's afgørelser til at blive hørt bør overholdes fuldt ud, ligesom deres ret til at anmode om en revision af ECB's afgørelser i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning.
(55)
Overdragelsen af tilsynsopgaver indebærer et betydeligt ansvar for ECB for at sikre finansiel stabilitet i Unionen og bruge sine tilsynsbeføjelser på den mest effektive og afbalancerede måde. Enhver overdragelse af tilsynsbeføjelser fra medlemsstatsniveau til EU-niveau bør afbalanceres ved hjælp af passende krav om gennemsigtighed og ansvarlighed. ECB bør derfor stå til ansvar for udførelsen af disse opgaver over for Europa-Parlamentet og Rådet som demokratisk legitimerede institutioner, der repræsenterer Unionens borgere og medlemsstaterne. Dette bør omfatte regelmæssig rapportering og besvarelse af spørgsmål fra Europa-Parlamentet i overensstemmelse med dets forretningsorden og fra Eurogruppen i overensstemmelse med dens procedurer. Alle rapporteringsforpligtelser bør være underlagt de relevante krav om tavshedspligt.
(56)
ECB bør også fremsende de rapporter, som den sender til Europa-Parlamentet og Rådet, til de nationale parlamenter i de deltagende medlemsstater. De nationale parlamenter i de deltagende medlemsstater bør kunne fremsætte bemærkninger eller spørgsmål til ECB vedrørende udførelsen af dens tilsynsopgaver, som ECB kan besvare. Disse nationale parlamenters interne regler bør tage hensyn til de nærmere enkeltheder i de relevante procedurer og ordninger for fremsættelse af disse bemærkninger og spørgsmål til ECB. Der skal i den sammenhæng lægges særlig vægt på bemærkninger eller spørgsmål vedrørende inddragelse af tilladelser til kreditinstitutter, over for hvilke de nationale myndigheder har truffet de nødvendige foranstaltninger til afvikling af eller til opretholdelse af den finansielle stabilitet i overensstemmelse med proceduren i denne forordning. En deltagende medlemsstats nationale parlament bør også kunne opfordre en repræsentant for tilsynsrådet eller dettes formand til at deltage i en udveksling af synspunkter vedrørende tilsyn med kreditinstitutter i den pågældende medlemsstat sammen med en repræsentant for den kompetente nationale myndighed. Denne rolle for de nationale parlamenter er passende i betragtning af de potentielle indvirkninger, som tilsynsforanstaltninger kan have på offentlige finanser, kreditinstitutter, disses kunder og ansatte samt markederne i de deltagende medlemsstater. Hvis kompetente nationale myndigheder træffer foranstaltninger i forbindelse med denne forordning, bør ansvarlighedsordninger i henhold til national ret fortsat finde anvendelse.
(57)
Denne forordning berører ikke Europa-Parlamentets ret til at nedsætte et midlertidigt undersøgelsesudvalg til at undersøge påståede overtrædelser eller fejl eller forsømmelser i forbindelse med gennemførelsen af EU-retten i medfør af artikel 226 i TEUF eller til at udøve sine politiske kontrolfunktioner som fastlagt i traktaterne, herunder Europa-Parlamentets ret til at indtage en holdning eller vedtage en beslutning om spørgsmål, som det finder relevante.
(58)
ECB bør, når den træffer foranstaltninger, overholde principperne for retfærdig procedure og gennemsigtighed.
(59)
Den forordning, der er omhandlet i artikel 15, stk. 3, i TEUF, bør fastlægge detaljerede regler om indsigt i dokumenter, som ECB ligger inde med som følge af udførelsen af tilsynsopgaver, i overensstemmelse med TEUF.
(60)
EU-Domstolen skal i medfør af artikel 263 i TEUF prøve lovligheden af retsakter, bl.a. retsakter vedtaget af ECB, bortset fra henstillinger og udtalelser, der skal have retsvirkning over for tredjemand.
(61)
I overensstemmelse med artikel 340 i TEUF bør ECB i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsætninger, der er fælles for medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader forvoldt af ECB selv eller af dens ansatte under udøvelsen af deres hverv. Dette bør ske med forbehold af de kompetente nationale myndigheders forpligtelse til at erstatte skader forvoldt af dem selv eller af deres ansatte under udøvelsen af deres hverv i overensstemmelse med national lovgivning.
(62)
Rådets forordning nr. 1, som fastsætter de sprog, der skal anvendes i Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (7), finder anvendelse på ECB i medfør af artikel 342 i TEUF.
(63)
Når ECB træffer afgørelse om, hvorvidt de berørte parters ret til aktindsigt skal begrænses, skal den overholde de grundlæggende rettigheder og følge de principper, som anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig adgangen til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang.
(64)
ECB bør give fysiske og juridiske personer mulighed for at anmode om en revision af afgørelser, som er truffet i medfør af de beføjelser, den overdrages ved denne forordning, og som er rettet til dem, eller som er af direkte og personlig interesse for dem. Revisionen bør vedrøre sådanne afgørelsers proceduremæssige og materielle overensstemmelse med denne forordning, samtidig med at den respekterer ECB's skønsmargen til at beslutte, om det er hensigtsmæssigt at træffe disse afgørelser. Med henblik herpå og for at sikre hurtig sagsbehandling bør ECB nedsætte et administrativt klagenævn, der skal udføre sådan intern revision. I sammensætningen af nævnet bør ECB's Styrelsesråd udpege personer med godt omdømme. I forbindelse med sin afgørelse bør Styrelsesrådet så vidt muligt sikre en passende geografisk og kønsmæssig balance i alle medlemsstaterne. Proceduren, der fastlægger revisionen, bør gøre det muligt for tilsynsrådet at tage sit tidligere udkast til afgørelse op til fornyet overvejelse, hvor det er relevant
(65)
ECB er ansvarlig for at varetage pengepolitiske funktioner med henblik på at fastholde prisstabilitet, jf. artikel 127, stk. 1, i TEUF. Udførelsen af tilsynsopgaver har til formål at beskytte kreditinstitutternes sikkerhed og soliditet og det finansielle systems stabilitet. De bør derfor udøves fuldstændig adskilt for at undgå interessekonflikter og sikre, at den enkelte funktion udøves i overensstemmelse med de fastsatte mål. ECB bør være i stand til at sikre, at Styrelsesrådet arbejder på en fuldstændig differentieret måde med hensyn til de pengepolitiske og de tilsynsmæssige funktioner. En sådan differentiering bør som minimum omfatte strengt adskilte møder og dagsordener.
(66)
Organisatorisk adskillelse af personale bør omfatte alle de tjenestegrene, der er nødvendige af hensyn til en uafhængig pengepolitik, og bør sikre, at udførelsen af de opgaver, der overdrages ved denne forordning, i fuld udstrækning er underlagt demokratisk ansvarlighed og tilsyn som fastsat i denne forordning. Ansatte, som er involveret i udførelsen af de opgaver, som overdrages til ECB i henhold til denne forordning, bør rapportere til formanden for tilsynsrådet.
(67)
ECB bør således nedsætte et tilsynsråd til at forberede afgørelser om tilsynsspørgsmål, hvor der tages hensyn til nationale tilsynsmyndigheders særlige ekspertise. Rådet bør derfor ledes af en formand, have en næstformand og omfatte repræsentanter for ECB og kompetente nationale myndigheder. Udpegelserne til tilsynsrådet i henhold til denne forordning bør overholde principperne om kønsmæssig balance, erfaring og kvalifikationer. Alle medlemmer af tilsynsrådet bør informeres fuldt ud og rettidigt om punkterne på dagsordenen for dets møder for at gøre drøftelserne og beslutningsprocessen mere effektive.
(68)
Tilsynsrådet bør i forbindelse med udførelsen af sine opgaver tage hensyn til alle relevante faktiske forhold og omstændigheder i de deltagende medlemsstater og bør udføre sine opgaver i hele Unionens interesse.
(69)
Under fuld overholdelse af de institutionelle regler og afstemningsreglerne som fastlagt i traktaterne bør tilsynsrådet være et essentielt organ i ECB's udførelse af tilsynsopgaver, som indtil nu altid har ligget hos de kompetente nationale myndigheder. Rådet bør derfor bemyndiges til at vedtage en gennemførelsesafgørelse om udpegelse af formanden og næstformanden for tilsynsrådet. Efter høring af tilsynsrådet bør ECB forelægge Europa-Parlamentet en indstilling til udpegelse af formanden og næstformanden til godkendelse. Efter godkendelsen af denne indstilling bør Rådet vedtage denne gennemførelsesafgørelse. Formanden bør vælges på grundlag af en åben udvælgelsesprocedure, som Europa-Parlamentet og Rådet bør holdes behørigt informeret om.
(70)
For at muliggøre en passende rotation og samtidig sikre formandens fulde uafhængighed bør formandens mandatperiode være på højst fem år og bør ikke kunne fornyes. For at sikre fuld koordinering med EBA's aktiviteter og med Unionens tilsynspolitikker bør tilsynsrådet kunne invitere EBA og Kommissionen som observatører i tilsynsrådet. Formanden for den europæiske afviklingsmyndighed bør, når den er etableret, deltage som observatør i tilsynsrådets møder.
(71)
Tilsynsrådet bør bistås af et styringsudvalg med en mere begrænset sammensætning. Styringsudvalget bør forberede tilsynsrådets møder, udføre sine pligter udelukkende i hele Unionens interesse og samarbejde i fuld åbenhed med tilsynsrådet.
(72)
ECB's Styrelsesråd bør indbyde repræsentanterne for de deltagende medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, når Styrelsesrådet overvejer at gøre indsigelse mod et udkast til afgørelse fra tilsynsrådet, eller når de pågældende kompetente nationale myndigheder underretter Styrelsesrådet om deres begrundede uenighed i et udkast til afgørelse fra tilsynsrådet, når en sådan afgørelse er rettet til de nationale myndigheder vedrørende kreditinstitutter fra deltagende medlemsstater, der ikke har euroen som valuta.
(73)
Med henblik på at sikre adskillelse af pengepolitiske opgaver og tilsynsopgaver bør det kræves, at ECB nedsætter et mæglingspanel. Nedsættelsen af panelet og navnlig dets sammensætning bør sikre, at det løser uoverensstemmelser på en afbalanceret måde i hele Unionens interesse.
(74)
ECB's tilsynsråd, styringsudvalg og personale, der udfører tilsynsopgaver, bør være omfattet af hensigtsmæssige bestemmelser om tavshedspligt. Lignende bestemmelser bør finde anvendelse på udveksling af oplysninger med personale i ECB, der ikke deltager i tilsynsaktiviteter. Dette bør ikke hindre ECB i at udveksle oplysninger inden for de rammer og på de betingelser, der er fastsat i den relevante EU-ret, herunder med Kommissionen med henblik på de opgaver, der er omhandlet i artikel 107 og 108 i TEUF og i EU-retten om udvidet økonomisk og budgetmæssigt tilsyn.
(75)
Med henblik på at udføre sine tilsynsopgaver effektivt bør ECB udføre de tilsynsopgaver, den overdrages, i fuld uafhængighed navnlig fri fra ubehørig politisk indflydelse og af påvirkning fra erhvervslivet, som ville få konsekvenser for den operationelle uafhængighed.
(76)
Brugen af »afkølingsperioder« i tilsynsmyndigheder udgør et vigtigt led i at sikre, at disse myndigheder fører et effektivt og uafhængigt tilsyn. Med henblik herpå og med forbehold af anvendelsen af strengere nationale regler bør ECB indføre og opretholde omfattende og formelle procedurer, herunder forholdsmæssigt afpassede revisionsperioder, for på forhånd af vurdere og forebygge mulige konflikter med den FTM's/ECB's legitime interesser, hvis et tidligere medlem af tilsynsrådet begynder at arbejde inden for den banksektor, som vedkommende tidligere har ført tilsyn med.
(77)
ECB bør for at kunne udføre sine tilsynsopgaver effektivt disponere over tilstrækkelige ressourcer. Disse ressourcer bør skaffes på en måde, som sikrer ECB's uafhængighed af ubehørig indflydelse fra kompetente nationale myndigheder og markedsdeltagere og adskillelse mellem pengepolitiske og tilsynsmæssige opgaver. Tilsynsomkostningerne bør afholdes af de enheder, som der føres tilsyn med. Derfor bør ECB's udførelse af tilsynsopgaver finansieres af årlige gebyrer, der opkræves af kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater. ECB bør også kunne opkræve gebyrer af filialer, der er etableret i en deltagende medlemsstat af et kreditinstitut, der er etableret i en ikkedeltagende medlemsstat, for at dække de udgifter, ECB afholder i forbindelse med udførelsen af sine opgaver som værtslandets tilsynsmyndighed for disse filialer. Når der føres tilsyn med et kreditinstitut eller en filial på et konsolideret grundlag, bør gebyret opkræves på det højeste niveau i et kreditinstitut i den pågældende koncern, der er etableret i de deltagende medlemsstater. Beregningen af gebyrerne bør ikke omfatte eventuelle datterselskaber, der er etableret i ikkedeltagende medlemsstater.
(78)
Hvis et kreditinstitut indgår i et tilsyn på konsolideret grundlag, bør gebyret beregnes på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater og pålægges de kreditinstitutter, som er etableret i en deltagende medlemsstat og indgår i tilsynet på konsolideret grundlag, baseret på objektive kriterier i relation til betydningen og risikoprofilen, herunder de risikovægtede aktiver.
(79)
Yderst motiveret, veluddannet og upartisk personale er af afgørende betydning for effektivt tilsyn. For at skabe en fuldt integreret tilsynsmekanisme bør der sikres hensigtsmæssig udveksling og udstationering af personale med og blandt alle kompetente nationale myndigheder og ECB. For at sikre løbende peer-kontrol, især i forbindelse med tilsyn med store banker, bør ECB være i stand til at kræve, at nationale tilsynshold også inddrager personale fra de kompetente myndigheder i andre deltagende medlemsstater, hvilket gør det muligt at etablere tilsynshold med geografisk diversitet og med særlig ekspertise og profil. Udveksling og udstationering af personale burde udvikle en fælles tilsynskultur. ECB bør med jævne mellemrum levere oplysninger om, hvor mange medarbejdere fra de kompetente nationale myndigheder der er udstationeret med henblik på FTM.
(80)
I betragtning af globaliseringen af bankers tjenesteydelser og den øgede betydning af internationale standarder bør ECB varetage sine opgaver i overensstemmelse med internationale standarder og i dialog og tæt samarbejde med tilsynsmyndigheder uden for Unionen uden overlapning af EBA's internationale rolle. Den bør tillægges beføjelse til at udvikle kontakter og indgå aftaler om administrative ordninger med tredjelandes tilsynsmyndigheder og forvaltninger og med internationale organisationer, samtidig med at der sker en koordinering med EBA, og samtidig med at medlemsstaternes og EU-institutionernes nuværende roller og respektive beføjelser respekteres fuldt ud.
(81)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (8) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (9) finder fuldt ud anvendelse på ECB's behandling af personoplysninger i forbindelse med denne forordning.
(82)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (10), finder anvendelse på ECB. ECB har vedtaget afgørelse ECB/2004/11 (11) om de nærmere vilkår for Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svigs undersøgelser af Den Europæiske Centralbank.
(83)
For at sikre, at kreditinstitutter underkastes tilsyn af højeste kvalitet, uafhængigt af andre ikketilsynsmæssige betragtninger, og at der i tide effektivt tages højde for de negative gensidigt forstærkende konsekvenser af de markedsudviklinger, som vedrører kreditinstitutter og medlemsstaterne, bør ECB hurtigst muligt begynde varetagelse af særlige tilsynsopgaver. Overdragelsen af tilsynsopgaver fra nationale tilsynsmyndigheder til ECB kræver imidlertid et vist omfang af forberedelse. Derfor bør der sikres en passende indfasningsperiode.
(84)
Når ECB vedtager de detaljerede operationelle ordninger for gennemførelsen af de opgaver, som overdrages til den ved denne forordning, bør ECB fastsætte overgangsordninger, der sikrer afslutning af igangværende tilsynsprocedurer, herunder en eventuel afgørelse og/eller foranstaltning, der er vedtaget, eller en undersøgelse, der er påbegyndt forud for denne forordnings ikrafttræden.
(85)
Kommissionen har i sin meddelelse af 28. november 2012 om en plan for en udbygget og egentlig ØMU anført, at artikel 127, stk. 6, i EUF-traktaten kunne ændres for at muliggøre anvendelse af den almindelige lovgivningsprocedure og fjerne nogle af de lovgivningsmæssige begrænsninger, den på nuværende tidspunkt fastsætter for udformningen af FTM (der kunne f.eks. fastsættes en umiddelbar og uigenkaldelig »opt-in«-mulighed for medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, i forhold til FTM, som går ud over modellen for »tæt samarbejde«, tildele medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, og som deltager i FTM, de samme rettigheder i forbindelse med ECB's beslutningstagning, og man kunne gå endnu længere med hensyn til den interne adskillelse af beslutningstagning om monetær politik og om kontrol). Kommissionen har endvidere anført, at et særligt punkt, der skal adresseres, ville være en styrkelse af den demokratiske ansvarlighed for ECB, i og med at den fører tilsyn med bankerne. Det skal erindres, at det i TEU fastsættes, at forslag til revision af traktaterne kan forelægges af enhver medlemsstats regering, Europa-Parlamentet eller Kommissionen, og at de kan vedrøre alle aspekter af traktaterne.
(86)
I denne forordning overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig retten til beskyttelse af personoplysninger, frihed til at drive egen virksomhed samt adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol, og forordningen skal gennemføres i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.
(87)
Målene for denne forordning, nemlig at fastsætte en effektiv ramme for en EU-institutions udførelse af specifikke tilsynsopgaver over for kreditinstitutter og sikre konsekvent anvendelse af det fælles regelsæt i forbindelse med kreditinstitutter, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af bankmarkedets tværeuropæiske struktur og indvirkningen af kreditinstitutters sammenbrud på andre medlemsstater bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
Genstand og definitioner
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Denne forordning overdrager ECB særlige opgaver i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter med henblik på at bidrage til kreditinstitutternes sikkerhed og soliditet og det finansielle systems stabilitet inden for Unionen og de enkelte medlemsstater, idet der fuldt ud og under stor omhu tages hensyn til det indre markeds enhed og integritet baseret på ligebehandling af kreditinstitutterne med henblik på at undgå regelarbitrage.
De institutter, der er nævnt i artikel 2, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber (12), er ikke omfattet af de tilsynsopgaver, der overdrages til ECB i medfør af artikel 4 i denne forordning. Omfanget af ECB's tilsynsopgaver er begrænset til tilsyn med kreditinstitutter i medfør af denne forordning. Denne forordning overdrager ikke ECB andre tilsynsopgaver såsom opgaver vedrørende tilsyn med centrale modparter.
ECB bør i forbindelse med udførelsen af sine opgaver i henhold til denne forordning og med forbehold af formålet om at sikre kreditinstitutternes sikkerhed og soliditet fuldt ud tage hensyn til de mange forskellige typer, forretningsmodeller og størrelser af kreditinstitutter.
Ingen af ECB's foranstaltninger, forslag eller politikker må direkte eller indirekte diskriminere en medlemsstat eller en gruppe af medlemsstater som et sted for udøvelse af bankvæsen eller levering af finansielle tjenesteydelser i en hvilken som helst valuta.
Denne forordning berører ikke de deltagende medlemsstaters kompetente myndigheders ansvarsområder og dertil knyttede beføjelser med hensyn til at udføre tilsynsopgaver, der ikke overdrages til ECB ved denne forordning.
Denne forordning berører heller ikke de deltagende medlemsstaters kompetente eller udpegede myndigheders ansvarsområder og dertil knyttede beføjelser med hensyn til at anvende makroprudentielle værktøjer, som ikke er omfattet af de relevante EU-retsakter.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »deltagende medlemsstat«: en medlemsstat, der har euroen som valuta, eller en medlemsstat, der ikke har euroen som valuta, og som har etableret et tæt samarbejde i overensstemmelse med artikel 7
2) »kompetent national myndighed«: en hvilken som helst kompetent national myndighed, der er udpeget af deltagende medlemsstater i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber (13) og direktiv 2013/36/EU
3) »kreditinstitut«: et kreditinstitut som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i forordning (EU) nr. 575/2013
4) »finansielt holdingselskab«: et finansielt holdingselskab som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 20), i forordning (EU) nr. 575/2013
5) »blandet finansielt holdingselskab«: et blandet finansielt holdingselskab som defineret i artikel 2, nr. 15), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF af 16. december 2002 om supplerende tilsyn med kreditinstitutter, forsikringsselskaber og investeringsselskaber i et finansielt konglomerat (14)
6) »finansielt konglomerat«: et finansielt konglomerat som defineret i artikel 2, nr. 14), i direktiv 2002/87/EF
7) »udpeget national myndighed«: en udpeget myndighed i en deltagende medlemsstat i henhold til den relevante EU-ret
8) »kvalificeret andel«: en kvalificeret andel som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 36), i forordning (EU) nr. 575/2013
9) »fælles tilsynsmekanisme« (FTM): systemet for finansielt tilsyn bestående af ECB og de kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater, som beskrevet i artikel 6 i denne forordning.
KAPITEL II
Samarbejde og opgaver
Artikel 3
Samarbejde
1. ECB samarbejder tæt med EBA, ESMA, EIOPA, Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) samt de øvrige myndigheder, som indgår i ESFS, hvorved der sikres et passende niveau for regulering og tilsyn i Unionen.
ECB indgår om nødvendigt aftalememoranda med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne med ansvar for markeder for finansielle instrumenter. Sådanne memoranda forelægges Europa-Parlamentet, Rådet og de kompetente myndigheder i alle medlemsstater.
2. Med henblik på denne forordning deltager ECB i EBA's tilsynsråd i henhold til betingelserne i artikel 40 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
3. ECB udfører sine opgaver i overensstemmelse med nærværende forordning, uden at dette berører EBA's, ESMA's, EIOPA's og ESRB's kompetencer og opgaver.
4. ECB arbejder tæt sammen med de myndigheder, der har beføjelser til at afvikle kreditinstitutter, herunder i forbindelse med udarbejdelsen af afviklingsplaner.
5. Med forbehold af artikel 1, 4 og 6 arbejder ECB tæt sammen med den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF) og ESM, navnlig når en sådan facilitet har tildelt eller forventes at tildele direkte eller indirekte finansiel støtte til et kreditinstitut, der er omfattet af artikel 4.
6. ECB og de kompetente myndigheder i de ikkedeltagende medlemsstater indgår et aftalememorandum, hvori det i store træk beskrives, hvordan de vil samarbejde med hinanden om udførelsen af deres tilsynsopgaver i henhold til EU-retten for så vidt angår de finansielle institutioner, der er omhandlet i artikel 2. Memorandummet revideres med jævne mellemrum.
Med forbehold af første afsnit indgår ECB et aftalememorandum med den kompetente myndighed i hver ikkedeltagende medlemsstat, som er hjemsted for mindst en global, systemisk vigtig institution som defineret i EU-retten.
Hvert memorandum revideres med jævne mellemrum og offentliggøres med forbehold af passende behandling af fortrolige oplysninger.
Artikel 4
Opgaver, der overdrages til ECB
1. ECB har inden for rammerne af artikel 6 og i overensstemmelse med stk. 3 i denne artikel enekompetence til med henblik på tilsyn at udføre følgende opgaver i forbindelse med alle de kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater:
a)
at meddele kreditinstitutter tilladelse og at inddrage kreditinstitutters tilladelser med forbehold af artikel 14
b)
for kreditinstitutter, der er etableret i en deltagende medlemsstat, og som ønsker at oprette en filial eller at levere tjenesteydelser på tværs af grænserne i en ikkedeltagende medlemsstat, at udføre de opgaver, som den kompetente myndighed i hjemmedlemsstaten har i henhold til den relevante EU-ret
c)
at vurdere underretninger om erhvervelser og afhændelser af kvalificerede andele i kreditinstitutter, bortset fra når det drejer sig om en bankafvikling og med forbehold af artikel 15
d)
at sikre overholdelse af de i artikel 4, stk. 3, første afsnit, omhandlede retsakter, der pålægger kreditinstitutter tilsynskrav i forbindelse med kapitalgrundlagskrav, securitisering, grænser for store engagementer, likviditet, gearing og rapportering og offentliggørelse af oplysninger om disse forhold
e)
at sikre overholdelse af de i artikel 4, stk. 3, første afsnit, omhandlede retsakter, der pålægger kreditinstitutter krav om at have solide styringsordninger, herunder krav til egnethed og hæderlighed vedrørende de personer, som er ansvarlige for forvaltningen af kreditinstitutter, risikostyringsprocedurer, interne kontrolmekanismer, aflønningspolitik og -praksis og effektive interne kapitalkravsvurderingsprocedurer, herunder interne ratingbaserede modeller
f)
at udføre tilsynskontrol, herunder hvor det er relevant i koordination med EBA stresstests og deres eventuelle offentliggørelse, med henblik på at afgøre, om den styring, de strategier, de processer og de mekanismer, som kreditinstitutterne har indført, og disse institutters kapitalgrundlag sikrer en sund forvaltning og dækning af deres risici, og på grundlag af denne tilsynskontrol at pålægge kreditinstitutterne specifikke yderligere kapitalgrundlagskrav, specifikke krav om offentliggørelse, specifikke likviditetskrav og andre foranstaltninger i de tilfælde, der udtrykkeligt stilles til rådighed for de kompetente myndigheder ved hjælp af den relevante EU-ret
g)
at føre tilsyn på et konsolideret grundlag med kreditinstitutters moderselskaber, der er etableret i en af de deltagende medlemsstater, herunder med finansielle holdingselskaber og blandede finansielle holdingselskaber, og at deltage i tilsyn på et konsolideret grundlag, herunder i tilsynskollegier, med forbehold af kompetente nationale myndigheders deltagelse som observatører i disse kollegier i forbindelse med moderselskaber, der ikke er etableret i en af de deltagende medlemsstater
h)
at deltage i supplerende tilsyn med et finansielt konglomerat i tilknytning til de kreditinstitutter, der indgår i det, og fungere som koordinator, når ECB udpeges til koordinator for et finansielt konglomerat i overensstemmelse med kriterierne i den relevante EU-ret
i)
at udføre tilsynsopgaver i forbindelse med genopretningsplaner og tidlig indgriben, når et kreditinstitut eller en koncern, som ECB er den konsoliderende tilsynsmyndighed for, ikke opfylder eller kan forventes ikke at opfylde de gældende tilsynskrav og udelukkende i de tilfælde, der udtrykkeligt er fastsat i den relevante EU-ret for kompetente myndigheder, og i forbindelse med de strukturelle ændringer, der kræves gennemført af kreditinstitutterne for at forebygge økonomisk stress eller krak, bortset fra eventuelle afviklingsbeføjelser.
2. For kreditinstitutter, der er etableret i en ikkedeltagende medlemsstat, som opretter en filial eller leverer tjenesteydelser på tværs af grænserne i en deltagende medlemsstat, udfører ECB med udgangspunkt i stk. 1 de opgaver, for hvilke de kompetente nationale myndigheder er kompetente i henhold til den relevante EU-ret.
3. Med henblik på at udføre de opgaver, som ECB overdrages ved denne forordning, og med det formål at sikre høje standarder for tilsyn, anvender ECB al relevant EU-ret, og såfremt denne EU-ret består af direktiver, den nationale lovgivning til gennemførelse af disse direktiver. Hvis den relevante EU-ret består af forordninger, og hvis disse forordninger i øjeblikket udtrykkeligt giver medlemsstaterne valgmuligheder, anvender ECB også den nationale lovgivning om udøvelse af disse valgmuligheder
Med henblik herpå vedtager ECB retningslinjer og henstillinger og træffer afgørelser i overensstemmelse med og med forbehold af den relevante EU-ret, navnlig lovgivningsmæssige og ikkelovgivningsmæssige retsakter, herunder dem, der henvises til i artikel 290 og 291 i TEUF. Det skal navnlig ske i overensstemmelse med bindende reguleringsmæssige og gennemførelsesmæssige tekniske standarder udarbejdet af EBA og vedtaget af Kommissionen i henhold til artikel 10-15 i forordning (EU) nr. 1093/2010, artikel 16 i nævnte forordning og bestemmelserne i nævnte forordning om den europæiske tilsynshåndbog udarbejdet af EBA i henhold til nævnte forordning. ECB kan også vedtage forordninger i det omfang, det er nødvendigt for at tilrettelægge eller præcisere de nærmere ordninger for udførelsen af de opgaver, der er overdraget til den ved denne forordning.
Inden ECB vedtager en forordning, gennemfører den åbne offentlige høringer og foretager en analyse af de potentielle omkostninger og fordele herved, medmindre sådanne høringer og analyser ikke står i forhold til omfanget og virkningen af de pågældende forordninger eller i forhold til sagens særligt hastende karakter, hvor ECB i givet fald begrunder den hastende karakter.
Hvis det anses for nødvendigt, bidrager ECB i en hvilken som helst deltagende rolle til EBA's udarbejdelse af udkast til lovgivningsmæssige tekniske standarder eller gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1093/2010 eller henleder EBA's opmærksomhed på, at den eventuelt skal forelægge Kommissionen udkast til standarder, der ændrer eksisterende lovgivningsmæssige eller gennemførelsesmæssige tekniske standarder.
Artikel 5
Makroprudentielle opgaver og redskaber
1. Når det er hensigtsmæssigt eller anses for påkrævet, og uden at dette berører stk. 2 i denne artikel, stiller de kompetente eller udpegede nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater krav om kapitalbuffere hos kreditinstitutterne på det relevante niveau i henhold til den relevante EU-ret ud over de kapitalgrundlagskrav, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra d), i denne forordning, herunder kontracykliske buffersatser, og andre foranstaltninger, der har til formål at tage højde for de systemiske eller makroprudentielle risici, der er omhandlet i forordning(EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU, og med forbehold af procedurerne heri, i de tilfælde, der udtrykkeligt er fastsat i den relevante EU-ret. Ti arbejdsdage inden den berørte myndighed træffer en sådan beslutning, underretter den på behørig vis ECB om sin hensigt. Såfremt ECB gør indsigelse, angiver den skriftligt sine grunde hertil inden for fem arbejdsdage. Den berørte myndighed overvejer på behørig vis ECB's grunde, inden den går videre med beslutningen, hvis det er relevant.
2. ECB kan, hvis det anses for nødvendigt, i stedet for de kompetente eller udpegede nationale myndigheder i den deltagende medlemsstat stille højere krav om kapitalbuffere end dem, der stilles af de kompetente eller udpegede nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater, hos kreditinstitutter på det relevante niveau i henhold til den relevante EU-ret ud over de kapitalgrundlagskrav, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra d), i denne forordning, herunder kontracykliske buffersatser, der er underlagt betingelserne i stk. 4 og 5 i denne artikel, og kan anvende strengere foranstaltninger, der har til formål at tage højde for de systemiske eller makroprudentielle risici på kreditinstitutniveau med forbehold af de procedurer, der er fastsat i (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU i de tilfælde, der udtrykkeligt er fastsat i den relevante EU-ret.
3. Enhver kompetent eller udpeget national myndighed kan foreslå ECB at handle i overensstemmelse med stk. 2 med henblik på at håndtere det finansielle systems specifikke situation og økonomien i dens medlemsstat.
4. Når ECB har til hensigt at handle i overensstemmelse med stk. 2, skal den samarbejde tæt med de udpegede nationale myndigheder i de berørte medlemsstater. Den skal navnlig tilkendegive sin hensigt over for de berørte kompetente eller udpegede nationale myndigheder, ti arbejdsdage inden den træffer en sådan beslutning. Såfremt en af de berørte myndigheder gør indsigelse, angiver den skriftligt sine grunde hertil inden for fem arbejdsdage. ECB overvejer på behørig vis disse grunde, inden den går videre med beslutningen, hvor det er relevant.
5. ECB tager i forbindelse med udførelsen af de i stk. 2 nævnte opgaver hensyn til det finansielle systems specifikke situation, den økonomiske situation og den økonomiske konjunktur i individuelle medlemsstater eller dele heraf.
Artikel 6
Samarbejde inden for FTM
1. ECB udfører sine opgaver inden for en fælles tilsynsmekanisme, som omfatter ECB og de kompetente nationale myndigheder. ECB er ansvarlig for FTM's effektive og konsekvente virkemåde.
2. Både ECB og de kompetente nationale myndigheder er omfattet af en forpligtelse til samarbejde i god tro og til udveksling af oplysninger.
Uden at dette i øvrigt indskrænker ECB's beføjelser til direkte at modtage eller have direkte adgang til oplysninger, som løbende indberettes af kreditinstitutter, giver de kompetente nationale myndigheder navnlig ECB alle de oplysninger, der er nødvendige for ECB's udførelse af de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning.
3. De kompetente nationale myndigheder har, hvis det er relevant, og med forbehold af ECB's ansvar og ansvarlighed med hensyn til de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, det overordnede ansvar for at bistå ECB på de betingelser, der er fastsat inden for den i stk. 7 i denne artikel omhandlede ramme, med udarbejdelsen og gennemførelsen af retsakter i forbindelse med de opgaver, der er omhandlet i artikel 4 vedrørende alle kreditinstitutter, herunder bistand med kontrolaktiviteter. De følger ECB's instrukser med hensyn til udførelsen af de opgaver, der er nævnt i artikel 4.
4. I forbindelse med de opgaver, der er defineret i artikel 4, med undtagelse af stk. 1, litra a) og c), varetager ECB de i stk. 5 i denne artikel fastsatte ansvarsområder og de kompetente nationale myndigheder de i stk. 6 i denne artikel fastsatte ansvarsområder inden for den ramme og med forbehold af de procedurer, der er omhandlet i stk. 7 i denne artikel, med hensyn til tilsynet med følgende kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber eller med i deltagende medlemsstater etablerede filialer af kreditinstitutter, der er etableret i ikkedeltagende medlemsstater:
-
de institutter, selskaber eller filialer, der er mindre signifikante på et konsolideret grundlag, på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater eller individuelt i det særlige tilfælde med i deltagende medlemsstater etablerede filialer af kreditinstitutter, der er etableret i ikkedeltagende medlemsstater. Betydningen skal vurderes på grundlag af følgende kriterier:
i)
størrelse
ii)
betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi
iii)
grænseoverskridende aktiviteters betydning.
For så vidt angår første afsnit skal et kreditinstitut eller finansielt holdingselskab eller blandet finansielt holdingselskab ikke anses for værende mindre signifikant, medmindre dette begrundes af særlige omstændigheder, der specifikt angives i metoden, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
i)
den samlede værdi af instituttets eller selskabets aktiver overstiger 30 mia. EUR
ii)
de samlede aktiver i forhold til BNP i den deltagende medlemsstat, hvor instituttet eller selskabet er etableret, overstiger 20 %, medmindre den samlede værdi af aktiverne er under 5 mia. EUR
iii)
efter meddelelse fra sin kompetente nationale myndighed om, at denne anser et institut for at være af stor betydning for den indenlandske økonomi, træffer ECB en afgørelse, som bekræfter denne betydning, efter at ECB har foretaget en omfattende vurdering af det pågældende institut, herunder af balancen.
ECB kan også på eget initiativ anse et institut for at være af stor betydning, hvis det har etableret bankdatterselskaber i mere end én deltagende medlemsstat, og dets grænseoverskridende aktiver eller passiver udgør en betydelig del af dets samlede aktiver eller passiver med forbehold af de betingelser, der er fastsat i metoden.
De institutter, selskaber eller filialer, for hvilke der er blevet anmodet om eller modtaget direkte offentlig finansiel støtte fra EFSF eller ESM, anses ikke som værende mindre signifikante.
Uanset de foregående afsnit udfører ECB de opgaver, som overdrages til den ved denne forordning, vedrørende de tre mest signifikante kreditinstitutter i hver af de deltagende medlemsstater, medmindre dette begrundes af særlige omstændigheder.
5. Med hensyn til de i stk. 4 omhandlede kreditinstitutter og inden for den ramme, der er defineret i stk. 7, gælder følgende:
a)
ECB udsteder forordninger, retningslinjer eller generelle instrukser til de kompetente nationale myndigheder, i henhold til hvilke de opgaver, der er defineret i artikel 4, med undtagelse af stk. 1, litra a) og c), udføres, og tilsynsafgørelser træffes af de kompetente nationale myndigheder
Sådanne instrukser kan henvise til de specifikke beføjelser i artikel 16, stk. 2, for grupper eller kategorier af kreditinstitutter med henblik på at sikre konsekvens i tilsynsresultaterne i FTM
b)
når det er nødvendigt for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder, kan ECB til enhver tid på eget initiativ efter høring af de kompetente nationale myndigheder eller efter anmodning fra en kompetent national myndighed beslutte selv at udøve alle relevante beføjelser direkte for så vidt angår et eller flere af de kreditinstitutter, der er omhandlet i stk. 4, herunder i tilfælde, hvor der er anmodet om eller indirekte modtaget finansiel støtte fra EFSF eller ESM
c)
ECB fører kontrol med systemets funktion på grundlag af de i denne artikel fastsatte ansvarsområder og procedurer, især stk. 7, litra c),
d)
ECB kan til enhver tid gøre brug af sine beføjelser i medfør af artikel 10-13
e)
ECB kan ligeledes på ad hoc-grundlag eller kontinuerligt anmode de kompetente nationale myndigheder om oplysninger vedrørende gennemførelsen af de opgaver, som de varetager i henhold til denne artikel.
6. Med forbehold af stk. 5 i denne artikel skal de kompetente nationale myndigheder udføre og være ansvarlige for de opgaver, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra b), d)-g) og i), og træffe alle relevante tilsynsafgørelser med hensyn til de kreditinstitutter, der er omhandlet i stk. 4, første afsnit, i denne artikel inden for den ramme og med forbehold af de procedurer, der er omhandlet i stk. 7 i denne artikel.
Uden at dette berører artikel 10-13, bevarer de kompetente og udpegede nationale myndigheder i overensstemmelse med national lovgivning beføjelser til at indhente oplysninger fra kreditinstitutter, holdingselskaber, blandede holdingselskaber og virksomheder, der indgår i et kreditinstituts konsoliderede finansielle situation, og foretage inspektionsbesøg i de pågældende kreditinstitutter, holdingselskaber, blandede holdingselskaber og virksomheder. De kompetente nationale myndigheder orienterer i overensstemmelse med den i stk. 7 i denne artikel fastsatte ramme ECB om de foranstaltninger, der er truffet i medfør af dette stykke, og koordinerer nøje disse foranstaltninger med ECB.
De kompetente nationale myndigheder aflægger med regelmæssige mellemrum beretning til ECB om udførelsen af aktiviteter i henhold til denne artikel.
7. ECB skal i samråd med de kompetente nationale myndigheder og på grundlag af et forslag fra tilsynsrådet vedtage og offentliggøre en ramme for tilrettelæggelsen af de praktiske retningslinjer for gennemførelsen af denne artikel. Rammen skal indeholde mindst følgende oplysninger:
a)
den specifikke metode for vurdering af de i stk. 4, første, andet og tredje afsnit, omhandlede kriterier og de kriterier, i henhold til hvilke stk. 4, fjerde afsnit, ophører med at finde anvendelse på et specifikt kreditinstitut, og de deraf følgende ordninger med henblik på gennemførelse af stk. 5 og 6. Disse ordninger og metoden til vurdering af de i stk. 4, første, andet og tredje afsnit, omhandlede kriterier revideres for at afspejle eventuelle relevante ændringer og sikrer, at hvis et kreditinstitut er blevet anset for signifikant eller mindre signifikant, ændres denne vurdering kun i tilfælde af betydelige og ikkekortvarige ændringer i omstændighederne, navnlig de omstændigheder vedrørende kreditinstituttets situation, der er relevante for vurderingen
b)
definitionen af procedurerne, herunder tidsfristerne, og muligheden for at udarbejde udkast til afgørelser, der sendes til ECB til overvejelse, for forbindelserne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder vedrørende tilsynet med kreditinstitutter, der i overensstemmelse med stk. 4 ikke anses for mindre signifikante
c)
definitionen af procedurerne, herunder tidsfristerne, for forbindelserne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder vedrørende tilsynet med de kreditinstitutter, der i overensstemmelse med stk. 4 anses for mindre signifikante. Disse procedurer pålægger navnlig de kompetente nationale myndigheder afhængigt af de i rammen definerede tilfælde:
i)
at underrette ECB om enhver væsentlig tilsynsprocedure
ii)
at foretage en yderligere vurdering af særlige aspekter af proceduren på ECB's anmodning
iii)
at fremsende væsentlige udkast til tilsynsafgørelse til ECB, som ECB måtte ønske at udtrykke sin mening om.
8. Når ECB bistås af kompetente eller udpegede nationale myndigheder med henblik på at udføre de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, overholder ECB og de kompetente nationale myndigheder de bestemmelser, der er fastsat i de relevante EU-retsakter, med hensyn til fordelingen af ansvarsområder og samarbejdet mellem kompetente myndigheder fra forskellige medlemsstater.
Artikel 7
Tæt samarbejde med de kompetente myndigheder i deltagende medlemsstater, der ikke har euroen som valuta
1. Inden for rammerne af denne artikel udfører ECB sine opgaver på de områder, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1 og 2, og artikel 5 i forbindelse med kreditinstitutter, som er etableret i en medlemsstat, der ikke har euroen som valuta, når der er etableret et tæt samarbejde mellem ECB og den kompetente nationale myndighed i den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med denne artikel.
ECB kan med henblik herpå udstede instrukser til den kompetente nationale myndighed eller den kompetente udpegede myndighed i den deltagende medlemsstat, der ikke har euroen som valuta.
2. Tæt samarbejde mellem ECB og den kompetente nationale myndighed i en deltagende medlemsstat, der ikke har euroen som valuta, etableres ved en afgørelse vedtaget af ECB, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
den berørte medlemsstat meddeler de øvrige medlemsstater, Kommissionen, ECB og EBA anmodningen om at indlede et tæt samarbejde med ECB i forbindelse med udførelsen af de opgaver, som er omhandlet i artikel 4 og 5, for så vidt angår alle de kreditinstitutter, der er etableret i den berørte medlemsstat, i overensstemmelse med artikel 6
b)
i meddelelsen forpligter den pågældende medlemsstat sig til:
-
at sikre, at dens kompetente eller udpegede nationale myndighed retter sig efter alle retningslinjer eller anmodninger fra ECB, og
-
at tilvejebringe alle de oplysninger om kreditinstitutter i den pågældende medlemsstat, som ECB måtte kræve med henblik på at foretage en omfattende vurdering af disse kreditinstitutter
c)
den berørte medlemsstat har vedtaget relevant national lovgivning med henblik på at sikre, at dens kompetente nationale myndighed er forpligtet til at vedtage enhver form for foranstaltning i forbindelse med kreditinstitutter, som ECB måtte anmode om, jf. stk. 4.
3. Den afgørelse, der er omhandlet i stk. 2, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Afgørelsen finder anvendelse 14 dage efter offentliggørelsen.
4. Hvis ECB er af den opfattelse, at den kompetente nationale myndighed i en berørt medlemsstat bør vedtage en foranstaltning i forbindelse med de opgaver, der er omhandlet i stk. 1, for så vidt angår et kreditinstitut, et finansielt holdingselskab eller et blandet finansielt holdingselskab, giver den instrukser til den pågældende myndighed og angiver en relevant tidsramme.
Tidsrammen skal være på mindst 48 timer, medmindre tidligere vedtagelse er absolut nødvendig for at hindre uoprettelig skade. Den kompetente nationale myndighed i den pågældende medlemsstat træffer alle nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med den forpligtelse, der er omhandlet i stk. 2, litra c).
5. ECB kan beslutte at udstede en advarsel til den pågældende medlemsstat om, at det tætte samarbejde vil blive suspenderet eller afsluttet, såfremt der ikke træffes afgørende korrigerende foranstaltninger i følgende tilfælde:
a)
hvis de betingelser, der er fastsat i stk. 2, litra a)-c), efter ECB's opfattelse ikke længere er opfyldt af den pågældende medlemsstat, eller
b)
hvis den kompetente nationale myndighed i en medlemsstat efter ECB's opfattelse ikke handler i overensstemmelse med den forpligtelse, der er omhandlet i stk. 2, litra c).
Såfremt sådanne korrigerende foranstaltninger ikke er blevet iværksat inden for 15 dage efter udstedelsen af en sådan advarsel, kan ECB suspendere eller afslutte det tætte samarbejde med den pågældende medlemsstat.
Afgørelsen om at suspendere eller afslutte det tætte samarbejde meddeles den berørte medlemsstat og offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. I afgørelsen præciseres, fra hvilken dato den finder anvendelse, under behørig hensyntagen til tilsynets effektivitet og kreditinstitutternes legitime interesser.
6. Medlemsstaten kan anmode ECB om at afslutte det tætte samarbejde på et hvilket som helst tidspunkt efter udløbet af tre år fra datoen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende af den af ECB vedtagne afgørelse om etablering af det tætte samarbejde. I anmodningen redegøres der for grundene til afslutningen, herunder, hvis det er relevant, potentielle betydelige negative følger med hensyn til medlemsstaternes finanspolitiske ansvar. I så fald vedtager ECB omgående en afgørelse om afslutning af det tætte samarbejde og præciserer, fra hvilken dato den finder anvendelse inden for en frist på højst tre måneder, under behørig hensyntagen til tilsynets effektivitet og kreditinstitutternes legitime interesser. Afgørelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
7. Hvis en deltagende medlemsstat, der ikke har euroen som valuta, i overensstemmelse med artikel 26, stk. 8, meddeler ECB sin begrundede uenighed i en indsigelse fra Styrelsesrådet mod et udkast til afgørelse fra tilsynsrådet, afgiver Styrelsesrådet inden for en periode på 30 dage udtalelse om medlemsstatens begrundede uenighed og bekræfter sin indsigelse eller trækker den tilbage med angivelse af årsagerne hertil.
Hvis Styrelsesrådet bekræfter sin indsigelse, kan den deltagende medlemsstat, der ikke har euroen som valuta, meddele ECB, at den ikke vil være bundet af den potentielle afgørelse i forbindelse med tilsynsrådets mulige ændrede udkast til afgørelse.
ECB overvejer herefter muligheden for at suspendere eller afslutte det tætte samarbejde med den pågældende medlemsstat under behørigt hensyn til et effektivt tilsyn og træffer afgørelse herom.
ECB tager navnlig hensyn til følgende overvejelser:
a)
hvorvidt en sådan manglende suspension eller afslutning vil kunne skade den fælles tilsynsmekanismes integritet eller have betydelige negative følger med hensyn til medlemsstaternes finanspolitiske ansvar
b)
hvorvidt en sådan suspension eller afslutning vil kunne have betydelige negative følger med hensyn til det finanspolitiske ansvar i den medlemsstat, som har givet underretning om sin begrundede uenighed i overensstemmelse med artikel 26, stk. 8,
c)
hvorvidt den finder det godtgjort, at den berørte kompetente nationale myndighed har truffet foranstaltninger, som efter ECB's opfattelse:
-
sikrer, at kreditinstitutterne i den medlemsstat, der i medfør af foregående afsnit gav underretning om sin begrundede uenighed, ikke behandles gunstigere end kreditinstitutterne i de andre deltagende medlemsstater, og
-
er lige så virkningsfulde som Styrelsesrådets afgørelse i henhold til andet afsnit i dette stykke med hensyn til at opnå de mål, der er omhandlet i artikel 1, og sikrer overholdelse af den relevante EU-ret.
ECB medtager disse overvejelser i sin afgørelse og meddeler dem til den pågældende medlemsstat.
8. Hvis en deltagende medlemsstat, der ikke har euroen som valuta, er uenig i et udkast til afgørelse fra tilsynsrådet, underretter den senest fem arbejdsdage efter modtagelsen af udkastet til afgørelse Styrelsesrådet om sin begrundede uenighed. Styrelsesrådet træffer herefter afgørelse om spørgsmålet i løbet af senest fem arbejdsdage under fuld hensyntagen til denne begrundelse, og det forklarer skriftligt den pågældende medlemsstat sin afgørelse. Den pågældende medlemsstat kan anmode ECB om at afslutte det tætte samarbejde med umiddelbar virkning og vil ikke være bundet af den efterfølgende afgørelse.
9. En medlemsstat, der har afsluttet et tæt samarbejde med ECB, kan ikke indgå et nyt tæt samarbejde inden udløbet af tre år fra datoen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende af den af ECB vedtagne afgørelse om afslutning af det tætte samarbejde.
Artikel 8
Internationale forbindelser
ECB kan, uden at dette berører medlemsstaternes og, bortset fra ECB's, EU-institutionernes og -organernes, herunder EBA's, respektive kompetenceområder, i forbindelse med de opgaver, som overdrages til ECB ved denne forordning, udvikle kontakter og indgå aftaler om administrative ordninger med tilsynsmyndigheder, internationale organisationer og forvaltninger i tredjelande, forudsat at der sker en hensigtsmæssig koordinering med EBA. Disse ordninger skaber ikke retlige forpligtelser for Unionen og dens medlemsstater.
KAPITEL III
ECB's beføjelser
Artikel 9
Tilsyns- og undersøgelsesbeføjelser
1. Udelukkende med det formål at udføre de opgaver, som overdrages til ECB ved artikel 4, stk. 1 og 2, og artikel 5, stk. 2, betragtes ECB, hvor det er relevant, som den kompetente myndighed eller den udpegede myndighed i de deltagende medlemsstater som fastsat i den relevante EU-ret.
Udelukkende med samme formål har ECB alle de beføjelser og forpligtelser, som er fastsat i denne forordning. Den har ligeledes alle de beføjelser og forpligtelser, som de kompetente og udpegede myndigheder har i medfør af den relevante EU-ret, medmindre andet er fastsat i denne forordning. Navnlig har ECB de beføjelser, der er opregnet i afdeling 1 og 2 i dette kapitel.
I det omfang det er nødvendigt for at udføre de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, kan ECB ved hjælp af instrukser pålægge de pågældende nationale myndigheder at gøre brug af deres beføjelser i henhold til og i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i national lovgivning, såfremt denne forordning ikke tillægger ECB sådanne beføjelser. De pågældende nationale myndigheder informerer ECB fuldt ud om udøvelsen af disse beføjelser.
2. ECB udøver de i stk. 1 i denne artikel omhandlede beføjelser i overensstemmelse med de retsakter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, første afsnit. I forbindelse med udøvelsen af deres respektive tilsyns- og undersøgelsesbeføjelser arbejder ECB og de kompetente nationale myndigheder tæt sammen.
3. Uanset stk. 1 i denne artikel udøver ECB sine beføjelser i overensstemmelse med artikel 7 med hensyn til de kreditinstitutter, der er etableret i deltagende medlemsstater, som ikke har euroen som valuta.
Afdeling 1
Undersøgelsesbeføjelser
Artikel 10
Anmodning om oplysninger
1. ECB kan, med forbehold af artikel 9, kræve, at følgende juridiske eller fysiske personer udleverer alle de oplysninger, der er nødvendige for at udføre de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, herunder oplysninger, der skal afgives med regelmæssige mellemrum og i særlige formater til tilsynsformål og dertil knyttede statistiske formål, uden at dette i øvrigt indskrænker de i artikel 9, stk. 1, nævnte beføjelser og med forbehold af de betingelser, der er fastsat i den relevante EU-ret:
a)
kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater
b)
finansielle holdingselskaber, der er etableret i de deltagende medlemsstater
c)
blandede finansielle holdingselskaber, der er etableret i de deltagende medlemsstater
d)
blandede holdingselskaber, der er etableret i de deltagende medlemsstater
e)
personer, som tilhører de enheder, der er omhandlet i litra a)-d)
f)
tredjeparter, som de enheder, der er omhandlet i litra a)-d), har outsourcet funktioner eller aktiviteter til.
2. De personer, der er omhandlet i stk. 1, stiller de ønskede oplysninger til rådighed. Bestemmelser om tavshedspligt fritager ikke disse personer fra forpligtelsen til at levere disse oplysninger. Levering af oplysningerne skal ikke betragtes som brud på tavshedspligten.
3. Hvis ECB indhenter oplysninger direkte fra de juridiske eller fysiske personer i stk. 1, stiller den disse oplysninger til rådighed for de berørte kompetente nationale myndigheder.
Artikel 11
Generelle undersøgelser
1. ECB kan med henblik på at udføre de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, og med forbehold af andre betingelser, der er fastsat i den relevante EU-ret, foretage alle nødvendige undersøgelser af alle de personer, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, og som er etableret eller beliggende i en deltagende medlemsstat.
ECB har med henblik herpå ret til at:
a)
kræve udlevering af dokumenter
b)
undersøge bøger og forretningspapirer tilhørende de i artikel 10, stk. 1, omhandlede personer og tage kopier eller uddrag af sådanne bøger og forretningspapirer
c)
indhente skriftlige eller mundtlige redegørelser fra de i artikel 10, stk. 1, omhandlede personer eller deres repræsentanter eller personale
d)
udspørge enhver anden person, der samtykker heri, med det formål at indsamle oplysninger om undersøgelsens genstand.
2. De personer, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, er genstand for undersøgelser, som iværksættes på baggrund af en afgørelse truffet af ECB.
Hvis en person lægger hindringer i vejen for undersøgelsen, tilbyder den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvori de pågældende lokaler er beliggende, under iagttagelse af national lovgivning den nødvendige bistand, herunder i de tilfælde, der er nævnt i artikel 12 og 13, og letter adgangen for ECB til de forretningslokaler, der tilhører de i artikel 10, stk. 1, omhandlede juridiske personer, således at ovennævnte rettigheder kan udøves.
Artikel 12
Kontrol på stedet
1. Med henblik på at udføre de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, og med forbehold af andre betingelser, der er fastsat i den relevante EU-ret, kan ECB i overensstemmelse med artikel 13 og med forbehold af forudgående meddelelse til den berørte kompetente nationale myndighed foretage alle nødvendige kontroller på stedet af de forretningslokaler, der tilhører de i artikel 10, stk. 1, omhandlede juridiske personer, og enhver anden virksomhed, der indgår i tilsynet på konsolideret grundlag, hvis ECB er den konsoliderende tilsynsmyndighed i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra g). ECB kan, i det omfang det er nødvendigt for at udføre kontrollerne korrekt og effektivt, foretage kontroller på stedet uden forudgående varsel til de berørte juridiske personer.
2. Embedsmænd fra ECB og andre personer bemyndiget af ECB til at foretage kontrol på stedet, kan betræde forretningslokaler og fast ejendom, som tilhører de juridiske personer, der er genstand for en afgørelse om undersøgelse vedtaget af ECB, og har alle de beføjelser, der er beskrevet i artikel 11, stk. 1.
3. De juridiske personer, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, er genstand for kontrol på stedet på baggrund af en afgørelse truffet af ECB.
4. Embedsmænd og andre ledsagende personer, der er bemyndiget eller udpeget af den kompetente nationale myndighed i den medlemsstat, hvor kontrollen skal gennemføres, bistår under overvågning af og i koordinering med ECB aktivt embedsmændene fra ECB og andre personer, der er bemyndiget af ECB. De har i den forbindelse de beføjelser, der er fastsat i stk. 2. Embedsmænd fra den pågældende deltagende medlemsstats kompetente nationale myndighed har også ret til at deltage i kontroller på stedet.
5. Fastslår embedsmænd fra ECB og andre ledsagende personer, der er bemyndiget eller udpeget af ECB, at en person modsætter sig en undersøgelse, der er påbudt i henhold til denne artikel, yder den kompetente nationale myndighed i den pågældende deltagende medlemsstat dem den nødvendige bistand i overensstemmelse med national lovgivning. I det for kontrollen nødvendige omfang omfatter denne bistand også forsegling af alle forretningslokaler samt bøger eller forretningspapirer. Hvis den berørte kompetente nationale myndighed ikke har denne beføjelse, anvender den sine beføjelser til at anmode andre nationale myndigheder om den nødvendige bistand.
Artikel 13
Dommerkendelse
1. Kræver en kontrol på stedet som omhandlet i artikel 12, stk. 1 og 2, eller den i artikel 12, stk. 5, omhandlede bistand i henhold til national lovgivning en dommerkendelse, anmodes der om en sådan kendelse.
2. Anmodes der om en dommerkendelse som omhandlet i stk. 1 i denne artikel, kontrollerer den nationale domstol ægtheden af ECB's afgørelse og sikrer, at de påtænkte tvangsindgreb hverken er vilkårlige eller urimelige i forhold til undersøgelsens formål. Når den nationale domstol kontrollerer tvangsindgrebenes proportionalitet, kan den anmode ECB om nærmere forklaringer, navnlig vedrørende grundene til ECB's mistanke om, at en overtrædelse af de retsakter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, første afsnit, har fundet sted, samt alvoren af den mistænkte overtrædelse og karakteren af deltagelsen af den person, der er genstand for tvangsindgrebene. Den nationale domstol skal dog ikke prøve, om kontrollen er nødvendig som sådan, eller kræve at få forelagt oplysninger i ECB's sagsakter. Lovligheden af ECB's afgørelse kan kun indklages for EU-Domstolen.
Afdeling 2
Særlige tilsynsbeføjelser
Artikel 14
Tilladelse
1. Ansøgninger om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut, der påtænkes etableret i en deltagende medlemsstat, forelægges de kompetente nationale myndigheder i den medlemsstat, hvor kreditinstituttet påtænkes etableret i overensstemmelse med kravene i den relevante nationale lovgivning.
2. Hvis ansøgeren opfylder alle de betingelser for at få tilladelse, der er fastsat i den pågældende medlemsstats relevante nationale lovgivning, træffer den kompetente nationale myndighed inden for den frist, der er fastsat i den relevante nationale lovgivning, et udkast til afgørelse om at foreslå ECB at meddele tilladelsen. Udkastet til afgørelse meddeles ECB og ansøgeren om tilladelse. I andre tilfælde afviser den kompetente nationale myndighed ansøgningen om tilladelse.
3. Udkastet til afgørelse anses for vedtaget af ECB, medmindre ECB gør indsigelse inden for en periode på højst ti arbejdsdage, der kan forlænges én gang for en tilsvarende periode i behørigt begrundede tilfælde. ECB gør kun indsigelse mod udkastet til afgørelse, såfremt betingelserne for tilladelse i den relevante EU-ret ikke er opfyldt. Den angiver skriftligt grundene til afvisningen.
4. Den afgørelse, der træffes i overensstemmelse med stk. 2 og 3, meddeles af den kompetente nationale myndighed til ansøgeren om tilladelse.
5. Med forbehold af stk. 6 kan ECB på eget initiativ inddrage tilladelsen i de tilfælde, der er fastsat i den relevante EU-ret, efter høringer med den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor kreditinstituttet er etableret, eller på forslag fra en sådan kompetent national myndighed. Disse høringer sikrer navnlig, at ECB inden beslutningen om inddragelse giver de nationale myndigheder tilstrækkelig tid til at træffe afgørelse om de nødvendige afhjælpende tiltag, herunder mulige afviklingsforanstaltninger, og tager dem i betragtning.
Hvis den kompetente nationale myndighed, som har foreslået tilladelsen i henhold til stk. 1, er af den opfattelse, at tilladelsen skal inddrages i henhold til relevant national lovgivning, fremsender denne et forslag til ECB herom. ECB træffer i så fald afgørelse om den foreslåede inddragelse, idet den fuldt ud tager hensyn til den begrundelse for inddragelse, som den kompetente nationale myndighed har forelagt.
6. Så længe de nationale myndigheder fortsat har beføjelse til at afvikle kreditinstitutter, underretter de, hvis de skønner, at en inddragelse af tilladelsen vil skade en hensigtsmæssig gennemførelse af eller de nødvendige foranstaltninger til afvikling af eller til opretholdelse af den finansielle stabilitet, på behørig vis ECB om deres indsigelse og redegør udførligt for den skade, som en inddragelse ville forvolde. I sådanne tilfælde afstår ECB fra at gennemføre inddragelsen i en periode, der aftales med de nationale myndigheder. ECB kan forlænge denne periode, hvis den skønner, at der er gjort tilstrækkelige fremskridt. Hvis ECB i en begrundet afgørelse imidlertid fastslår, at de nationale myndigheder ikke har gennemført de hensigtsmæssige foranstaltninger, der er nødvendige til opretholdelse af den finansielle stabilitet, inddrages tilladelsen øjeblikkeligt.
Artikel 15
Vurdering af erhvervelser af kvalificerede andele
1. Med forbehold af undtagelserne i artikel 4, stk. 1, litra c), indsendes enhver anmeldelse om erhvervelse af en kvalificeret andel i et kreditinstitut, der er etableret i en deltagende medlemsstat, eller alle relaterede oplysninger til de kompetente nationale myndigheder i den medlemsstat, hvor kreditinstituttet er etableret i overensstemmelse med kravene i den relevante nationale lovgivning på grundlag af de retsakter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, første afsnit.
2. Den kompetente nationale myndighed vurderer den foreslåede erhvervelse og fremsender mindst ti arbejdsdage før udløbet af den relevante vurderingsperiode, der er fastsat i den relevante EU-ret, anmeldelsen til ECB med et forslag til afgørelse om at modsætte sig eller ikke at modsætte sig erhvervelsen på grundlag af kriterierne i de retsakter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, første afsnit, og bistår ECB i overensstemmelse med artikel 6.
3. ECB beslutter, om den skal modsætte sig erhvervelsen på grundlag af de vurderingskriterier, der er fastsat i den relevante EU-ret, og i overensstemmelse med den procedure og de vurderingsperioder, der er fastsat heri.
Artikel 16
Tilsynsbeføjelser
1. Med henblik på at udføre de opgaver, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, og uden at det berører de andre beføjelser, som er overdraget til ECB, har ECB i henhold til stk. 2 i denne artikel beføjelse til at stille krav om, at alle kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber og blandede finansielle holdingselskaber i de deltagende medlemsstater på et tidligt stadium træffer de nødvendige foranstaltninger til at behandle relevante problemer i følgende tilfælde:
a)
kreditinstituttet opfylder ikke kravene i de retsakter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, første afsnit,
b)
ECB har dokumentation for, at kreditinstituttet sandsynligvis vil overtræde kravene i de retsakter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, første afsnit, inden for de næste 12 måneder
c)
det kan inden for rammerne af en tilsynskontrol i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra f), konstateres, at de ordninger, strategier, processer og mekanismer, som kreditinstituttet har iværksat, og det kapitalgrundlag og den likviditet, som den besidder, ikke sikrer en sund styring og dækning af dets risici.
2. Med henblik på artikel 9, stk. 1, har ECB navnlig følgende beføjelser:
a)
at stille krav om, at institutterne har et kapitalgrundlag, der er større end kapitalkravene i de retsakter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, første afsnit, i forbindelse med de risikoelementer og risici, der ikke er omfattet af de relevante EU-retsakter
b)
at stille krav om, at ordningerne, processerne, mekanismerne og strategierne styrkes
c)
at stille krav om, at institutterne forelægger en plan for fornyet opfyldelse af tilsynskravene i de retsakter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, første afsnit, og fastsætter en frist for gennemførelsen heraf, herunder forbedringer af den pågældende plan med hensyn til anvendelsesområde og frist
d)
at stille krav om, at institutterne anvender en specifik nedskrivningspolitik eller behandling af aktiver for så vidt angår kapitalgrundlagskravene
e)
at begrænse institutternes forretningsområde, transaktioner eller netværk eller at stille krav om at opgive aktiviteter, der indebærer for stor risiko for et instituts soliditet
f)
at stille krav om, at risikoen i forbindelse med institutternes virksomhed, produkter og systemer reduceres
g)
at stille krav om, at institutterne begrænser variabel aflønning som en procentdel af nettoindkomsten, når denne form for aflønning er uforenelig med opretholdelsen af et sundt kapitalgrundlag
h)
at stille krav om, at institutterne anvender nettooverskuddet til at styrke kapitalgrundlaget
i)
at stille krav om, at et institut begrænser eller forbyder udlodninger til aktionærer, selskabsdeltagere eller til indehavere af hybride kernekapitalinstrumenter, hvis dette forbud ikke udgør misligholdelse fra instituttets side
j)
at indføre supplerende eller hyppigere rapporteringskrav, herunder rapportering om kapital- og likviditetspositioner
k)
at indføre særlige likviditetskrav, herunder begrænsninger af løbetidsmismatch mellem aktiver og passiver
l)
at stille yderligere oplysningskrav
m)
til enhver tid at afsætte medlemmer af ledelesesorganet for kreditinstitutter, der ikke opfylder kravene i de retsakter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, første afsnit.
Artikel 17
Værtsmyndighedernes beføjelser og samarbejde om tilsyn på konsolideret grundlag
1. I forholdet mellem de deltagende medlemsstater finder de procedurer, der er fastsat i den relevante EU-ret for kreditinstitutter, der ønsker at oprette en filial eller at gennemføre den frie udveksling af tjenesteydelser ved at udøve deres aktiviteter på en anden medlemsstats område, og de dermed forbundne beføjelser i hjem- og værtsmedlemsstaterne kun anvendelse i forbindelse med de opgaver, som ikke overdrages til ECB ved artikel 4.
2. Bestemmelserne i den relevante EU-ret vedrørende samarbejdet mellem de kompetente myndigheder fra forskellige medlemsstater med henblik på at føre tilsyn på et konsolideret grundlag finder ikke anvendelse, i det omfang ECB er den eneste deltagende kompetente myndighed.
3. ECB tager under udførelsen af sine opgaver som fastsat i artikel 4 og 5 hensyn til en rimelig balance mellem alle de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med artikel 6, stk. 8, og tager i sine forbindelser med ikkedeltagende medlemsstater hensyn til balancen mellem hjem- og værtsmedlemsstaterne som fastlagt i den relevante EU-ret.
Artikel 18
Administrative sanktioner
1. Hvis kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber med eller uden forsæt ikke overholder et krav i relevante umiddelbart gældende EU-retsakter, i relation til hvilke de kompetente myndigheder i henhold til den relevante EU-ret får stillet administrative bøder til rådighed, kan ECB med henblik på at udføre de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, pålægge administrative bøder på op til det dobbelte af den fortjeneste, der er opnået, eller af det tab, der er undgået som følge af overtrædelsen, såfremt disse beløb kan beregnes, eller op til 10 % af den juridiske persons samlede årsomsætning i det foregående regnskabsår som defineret i den relevante EU-ret eller andre bøder i henhold til den relevante EU-ret.
2. Er den juridiske person et datterselskab af et moderselskab, er den i stk. 1 omhandlede relevante samlede årsomsætning den samlede årsomsætning, som fremgår af det øverste moderselskabs konsoliderede regnskab for det foregående regnskabsår.
3. De anvendte sanktioner skal være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning. Ved afgørelsen af, hvorvidt der skal pålægges en sanktion, og ved valget af passende sanktion skal ECB handle i overensstemmelse med artikel 9, stk. 2.
4. ECB anvender denne artikel i overensstemmelse med de retsakter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, første afsnit, i denne forordning, herunder om nødvendigt de procedurer, der er indeholdt i Rådets forordning (EF) nr. 2532/98.
5. I de tilfælde, der ikke er omfattet af stk. 1 i denne artikel, kan ECB, hvis det er nødvendigt, for at den kan udføre de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, kræve, at de kompetente nationale myndigheder indleder procedurer med henblik på at træffe foranstaltninger til at sikre, at passende sanktioner anvendes i overensstemmelse med de retsakter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, første afsnit, og enhver form for relevant national lovgivning, der overdrager specifikke beføjelser, som i øjeblikket ikke er påkrævet i henhold til EU-retten. De sanktioner, der anvendes af de kompetente nationale myndigheder, skal være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning.
Første afsnit i dette stykke finder navnlig anvendelse på bøder, der skal pålægges kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber for overtrædelse af national lovgivning til gennemførelse af relevante direktiver, og på administrative sanktioner eller foranstaltninger, der skal pålægges medlemmer af bestyrelsen for et kreditinstitut, et finansielt holdingselskab eller et blandet finansielt holdingselskab eller andre personer, som i henhold til national lovgivning er ansvarlige for et kreditinstituts, et finansielt holdingselskabs eller et blandet finansielt holdingselskabs overtrædelser.
6. ECB offentliggør sanktioner som omhandlet i stk.1, uanset om de er blevet appelleret eller ej, i de tilfælde og i henhold til de betingelser, der er fastsat i den relevante EU-ret.
7. ECB kan uanset stk. 1-6 i forbindelse med udførelsen af de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, ved overtrædelse af ECB-forordninger eller -afgørelser pålægge sanktioner i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2532/98.
KAPITEL IV
Organisatoriske principper
Artikel 19
Uafhængighed
1. ECB og de kompetente nationale myndigheder, der handler inden for rammerne af den fælles tilsynsmekanisme, handler uafhængigt, når de udfører de opgaver, som de overdrages ved denne forordning. Tilsynsrådets og styringsudvalgets medlemmer handler uafhængigt og objektivt og udelukkende i hele Unionens interesse og må ikke søge eller modtage instrukser fra EU-institutioner eller -organer, medlemsstaternes regeringer eller noget andet offentligt eller privat organ.
2. EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer samt medlemsstaternes regeringer og alle andre organer respekterer denne uafhængighed.
3. Når tilsynsrådet har undersøgt behovet for en adfærdskodeks, kan Styrelsesrådet udarbejde og offentliggøre en adfærdskodeks for ECB's personale og ledelse, der er involveret i banktilsyn, vedrørende navnlig interessekonflikter.
Artikel 20
Ansvarlighed og rapportering
1. ECB er ansvarlig over for Europa-Parlamentet og Rådet for gennemførelsen af denne forordning, jf. dette kapitel.
2. ECB forelægger hvert år Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Eurogruppen en rapport om udførelsen af de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, herunder oplysninger om den forventede udvikling i de i artikel 30 omhandlede tilsynsgebyrers struktur og størrelse.
3. Formanden for ECB's tilsynsråd forelægger denne rapport offentligt for Europa-Parlamentet og for Eurogruppen i tilstedeværelse af repræsentanter fra enhver deltagende medlemsstat, der ikke har euroen som valuta.
4. Formanden for ECB's tilsynsråd kan efter anmodning fra Eurogruppen høres af Eurogruppen om udførelsen af tilsynsopgaverne i tilstedeværelse af repræsentanter fra enhver deltagende medlemsstat, der ikke har euroen som valuta.
5. Formanden for ECB's tilsynsråd deltager efter anmodning fra Europa-Parlamentet i en høring om udførelsen af dets tilsynsopgaver i Europa-Parlamentets kompetente udvalg.
6. ECB besvarer mundtligt eller skriftligt de spørgsmål, som Europa-Parlamentet eller Eurogruppen stiller den i overensstemmelse med dets eller dens egne procedurer og i tilstedeværelse af repræsentanter fra enhver deltagende medlemsstat, der ikke har euroen som valuta.
7. Når Den Europæiske Revisionsret i henhold til artikel 27.2 i statutten for ESCB og ECB, efterprøver, hvor effektiv ECB's forvaltning er i operationel henseende, tager den ligeledes hensyn til de tilsynsopgaver, som overdrages til ECB i henhold til denne forordning.
8. Formanden for ECB's tilsynsråd fører efter anmodning fortrolige mundtlige drøftelser bag lukkede døre med formanden og næstformændene for Europa-Parlamentets kompetente udvalg om dets tilsynsopgaver, hvis sådanne drøftelser er nødvendige for udøvelsen af Europa-Parlamentets beføjelser i henhold til TEUF. Der indgås en aftale mellem Europa-Parlamentet og ECB om de nærmere ordninger for tilrettelæggelsen af sådanne drøftelser med henblik på at sikre fuld fortrolighed i overensstemmelse med de fortrolighedsforpligtelser, der er pålagt ECB som kompetent myndighed i henhold til den relevante EU-ret.
9. ECB samarbejder loyalt i forbindelse med Europa-Parlamentets undersøgelser i overensstemmelse med TEUF. ECB og Europa-Parlamentet indgår passende ordninger om de praktiske betingelser for udøvelsen af demokratisk ansvarlighed og tilsyn i forbindelse med udførelsen af de opgaver, som overdrages til ECB i henhold til denne forordning. Disse ordninger omfatter bl.a. adgang til oplysninger, samarbejde i forbindelse med undersøgelser og oplysninger om proceduren for udvælgelse af formanden for tilsynsrådet.
Artikel 21
De nationale parlamenter
1. Når ECB forelægger den i artikel 20, stk. 2, omhandlede rapport, fremsender den samtidig denne rapport direkte til de deltagende medlemsstaters nationale parlamenter.
De nationale parlamenter kan fremsætte deres begrundede bemærkninger til den pågældende rapport til ECB.
2. De deltagende medlemsstaters nationale parlamenter kan gennem deres egne procedurer anmode ECB om skriftligt at besvare deres eventuelle bemærkninger eller spørgsmål til ECB vedrørende ECB's opgaver i henhold til denne forordning.
3. En deltagende medlemsstats nationale parlament kan opfordre formanden for eller et medlem af tilsynsrådet til at deltage i en udveksling af synspunkter vedrørende tilsyn med kreditinstitutterne i den pågældende medlemsstat sammen med en repræsentant for den kompetente nationale myndighed.
4. Denne forordning berører ikke de kompetente nationale myndigheders ansvar over for de nationale parlamenter i henhold til national lovgivning, for så vidt angår varetagelsen af de opgaver, som ikke overdrages til ECB i henhold til denne forordning, og af de aktiviteter, som de udfører i overensstemmelse med artikel 6.
Artikel 22
Retfærdig procedure for vedtagelse af tilsynsafgørelser
1. Inden der træffes tilsynsafgørelser i overensstemmelse med artikel 4 og afdeling 2 i kapitel III, giver ECB de personer, der er genstand for proceduren, mulighed for at blive hørt. ECB lægger kun de klagepunkter til grund for sine afgørelser, som de deltagende parter har haft lejlighed til at udtale sig om.
Første afsnit finder ikke anvendelse, hvis der er behov for en hasteforanstaltning for at forhindre væsentlig skade på det finansielle system. I så fald kan ECB træffe en midlertidig afgørelse og give de berørte personer lejlighed til at blive hørt, snarest muligt efter at den har truffet sin afgørelse.
2. De berørte personers ret til forsvar respekteres fuldt ud i procedureforløbet. De har ret til indsigt i ECB's sagsakter med forbehold af andre personers legitime interesse i beskyttelsen af deres forretningshemmeligheder. Retten til aktindsigt omfatter ikke fortrolige oplysninger.
ECB's afgørelser skal begrundes.
Artikel 23
Indberetning af overtrædelser
ECB sikrer, at der etableres effektive mekanismer til indberetning af overtrædelser af de i artikel 4, stk. 3, omhandlede retsakter, begået af kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber og blandede finansielle holdingselskaber eller kompetente myndigheder i de deltagende medlemsstater, herunder særlige procedurer for modtagelse af indberetninger om overtrædelser og opfølgning herpå. Sådanne procedurer skal være i overensstemmelse med den relevante EU-ret og sikre, at følgende principper overholdes: passende beskyttelse for personer, der indberetter overtrædelser, beskyttelse af personoplysninger og passende beskyttelse af den anklagede.
Artikel 24
Administrativt klagenævn
1. ECB opretter et administrativt klagenævn, der udfører intern administrativ revision af afgørelser truffet af ECB under udøvelsen af de beføjelser, den er tillagt i henhold til denne forordning, efter en anmodning om revision indgivet i overensstemmelse med stk. 5. Den interne administrative revision vedrører en sådan afgørelses proceduremæssige og materielle overensstemmelse med denne forordning.
2. Det administrative klagenævn sammensættes af fem personer med godt omdømme fra medlemsstaterne med dokumenteret relevant viden og professionel erfaring, herunder på tilsynsområdet, på et tilstrækkelig højt niveau inden for bankvæsen eller andre finansielle tjenesteydelser, men omfatter ikke aktuelt personale ved ECB eller aktuelt personale ved de kompetente myndigheder eller andre nationale institutioner eller EU-institutioner, -organer, -kontorer eller -agenturer, som er involveret i de opgaver, som ECB udfører i henhold til de beføjelser, den er tillagt i henhold til denne forordning. Det administrative klagenævn skal have tilstrækkelige ressourcer og ekspertise til at vurdere udøvelsen af ECB's beføjelser i henhold til denne forordning. Medlemmerne af det administrative klagenævn samt to suppleanter udnævnes af ECB for en mandatperiode på fem år, som kan forlænges én gang efter en offentlig indkaldelse af interessetilkendegivelser offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende. De er ikke bundet af nogen form for instrukser.
3. Det administrative klagenævn træffer afgørelse med et flertal på mindst tre ud af de fem medlemmer.
4. Medlemmerne af det administrative klagenævn handler uafhængigt og ud fra almene samfundshensyn. I dette øjemed skal de afgive en offentlig loyalitetserklæring og en offentlig interesseerklæring, hvoraf det fremgår, om der foreligger eller ikke foreligger direkte eller indirekte interesser, som kan anses for at skade deres uafhængighed.
5. Enhver fysisk eller juridisk person kan i de tilfælde, der er omhandlet i stk. 1, anmode om revision af en afgørelse truffet af ECB i henhold til denne forordning, som er rettet til den pågældende eller berører vedkommende umiddelbart og individuelt. En anmodning om revision af en afgørelse truffet af Styrelsesrådet som omhandlet i stk. 7 antages ikke til behandling.
6. Enhver anmodning om revision samt en begrundelse herfor fremsendes skriftligt til ECB inden en måned efter datoen for meddelelse af afgørelsen til den person, der fremsætter anmodningen, eller i mangel heraf senest en måned efter den dato, hvor den pågældende har fået kendskab til den.
7. Efter at have afgjort om anmodningen om revision kan antages til behandling, afgiver det administrative klagenævn en udtalelse inden for en frist, som står i forhold til sagens hastende karakter, dog senest to måneder efter modtagelsen af anmodningen, og henviser den til tilsynsrådet med henblik på udarbejdelse af et nyt udkast til afgørelse. Tilsynsrådet tager hensyn til det administrative klagenævns udtalelse og forelægger straks et nyt udkast til afgørelse for Styrelsesrådet. Det nye udkast til afgørelse ophæver den oprindelige afgørelse, erstatter den med en afgørelse med samme indhold eller erstatter den med en ændret afgørelse. Det nye udkast til afgørelse anses for vedtaget, medmindre Styrelsesrådet gør indsigelse inden for en periode på højst ti arbejdsdage.
8. En anmodning om revision indgivet i henhold til stk. 5 har ikke opsættende virkning. Styrelsesrådet kan dog efter forslag fra det administrative klagenævn, hvis det finder det berettiget, suspendere anvendelsen af den påklagede afgørelse.
9. Det administrative klagenævns udtalelse, tilsynsrådets nye udkast til afgørelse og den afgørelse, som Styrelsesrådet træffer i medfør af denne artikel, begrundes og meddeles parterne.
10. ECB vedtager en afgørelse om fastsættelse af det administrative klagenævns forretningsorden.
11. Denne artikel berører ikke retten til at indbringe klager for EU-Domstolen i overensstemmelse med traktaterne.
Artikel 25
Uafhængighed af pengepolitisk funktion
1. ECB forfølger kun de mål, der er fastsat i denne forordning, når den udfører de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning.
2. ECB udfører de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, med forbehold af og uafhængigt af sine pengepolitiske opgaver og andre opgaver. De opgaver, som overdrages til ECB ved denne forordning, må ikke gribe ind i eller bestemmes af ECB's pengepolitiske opgaver. De opgaver, som overdrages til ECB ved denne forordning, må heller ikke gribe ind i ECB's opgaver i forbindelse med ESRB eller andre opgaver. ECB rapporterer til Europa-Parlamentet og Rådet om, hvordan den har overholdt denne bestemmelse. De opgaver, som overdrages til ECB ved denne forordning, ændrer ikke ved den løbende overvågning af ECB's pengepolitiske modparters solvens.
De ansatte, der er involveret i udførelsen af de opgaver, som overdrages til ECB i henhold til denne forordning, adskilles organisatorisk fra og underlægges særskilte rapporteringslinjer i forhold til de ansatte, der er involveret i udførelsen af andre opgaver, som overdrages til ECB.
3. I forbindelse med stk. 1 og 2 vedtager og offentliggør ECB de nødvendige interne regler, herunder regler vedrørende tavshedspligt og udveksling af oplysninger mellem de to funktionsområder.
4. ECB sikrer, at Styrelsesrådet arbejder fuldstændig differentieret med hensyn til pengepolitiske og tilsynsmæssige funktioner. En sådan differentiering omfatter strengt adskilte møder og dagsordener.
5. Med henblik på at sikre adskillelse af pengepolitiske opgaver og tilsynsopgaver nedsætter ECB et mæglingspanel. Dette panel løser uoverensstemmelser mellem de kompetente myndigheder i de pågældende deltagende medlemsstater i forbindelse med en indsigelse fra Styrelsesrådet mod et udkast til afgørelse fra tilsynsrådet. Panelet består af et medlem fra hver deltagende medlemsstat, som vælges af hver medlemsstat blandt medlemmerne af Styrelsesrådet og tilsynsrådet, og træffer afgørelse med simpelt flertal, idet hvert medlem har én stemme. ECB vedtager og offentliggør en forordning om nedsættelse af et sådant mæglingspanel og dets forretningsorden.
Artikel 26
Tilsynsråd
1. Planlægning og udførelse af de tilsynsopgaver, som overdrages til ECB, foretages fuldt ud af et internt organ bestående af en formand og en næstformand, der er udpeget i henhold til stk. 3, og fire repræsentanter for ECB, der er udpeget i henhold til stk. 5, og en repræsentant for den kompetente nationale myndighed i hver deltagende medlemsstat (»tilsynsrådet«). Alle medlemmer af tilsynsrådet handler i hele Unionens interesse.
Hvis den kompetente myndighed ikke er en centralbank, kan medlemmet af det i dette stykke omhandlede tilsynsråd beslutte at lade sig ledsage af en repræsentant for medlemsstatens centralbank. Med henblik på afstemningsproceduren i stk. 6 betragtes repræsentanterne for en given medlemsstats myndigheder tilsammen som ét medlem.
2. Udpegelserne til tilsynsrådet i henhold til denne forordning skal overholde principperne om kønsmæssig balance, erfaring og kvalifikationer.
3. Efter høring af tilsynsrådet forelægger ECB Europa-Parlamentet en indstilling til udpegelse af formanden og næstformanden til godkendelse. Efter godkendelsen af denne indstilling vedtager Rådet en gennemførelsesafgørelse om udnævnelse af formanden og næstformanden for tilsynsrådet. Formanden udvælges på grundlag af en åben udvælgelsesprocedure, som Europa-Parlamentet og Rådet holdes behørigt orienteret om, blandt personer, som er værdige i almindeligt omdømme, som har erfaring inden for bankvæsen og finansielle anliggender, og som ikke er medlemmer af Styrelsesrådet. Næstformanden for tilsynsrådet vælges blandt medlemmerne af ECB's direktion. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal og tager ikke hensyn til stemmeafgivelsen fra de medlemmer af Rådet, der ikke er deltagende medlemsstater.
Den udpegede formand er en ekspert ansat på fuld tid og må ikke varetage et hverv ved en kompetent national myndighed. Embedsperioden er på fem år og kan ikke fornyes.
4. Hvis formanden for tilsynsrådet ikke længere opfylder de nødvendige betingelser for at udøve sit hverv eller har begået alvorligt embedsmisbrug, kan Rådet på forslag af ECB, som er godkendt af Europa-Parlamentet, vedtage en gennemførelsesafgørelse for at fratage formanden embedet. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal og tager ikke hensyn til stemmeafgivelsen fra de medlemmer af Rådet, der ikke er deltagende medlemsstater.
Ved afskedigelse af næstformanden for tilsynsrådet som medlem af direktionen i overensstemmelse med statutten for ESCB og ECB kan Rådet på forslag af ECB, som er godkendt af Parlamentet, vedtage en gennemførelsesafgørelse for at fratage næstformanden embedet. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal og tager ikke hensyn til stemmeafgivelsen fra de medlemmer af Rådet, der ikke er deltagende medlemsstater.
Med henblik herpå kan Europa-Parlamentet og Rådet meddele ECB, at de finder, at betingelserne for at fratage formanden eller næstformanden for tilsynsrådet embedet er opfyldt, hvilket ECB skal reagere på.
5. De fire repræsentanter for ECB, der er udpeget af Styrelsesrådet, udfører ikke opgaver i direkte tilknytning til ECB's pengepolitiske funktioner. Samtlige repræsentanter for ECB har stemmeret.
6. Tilsynsrådets afgørelser træffes med simpelt flertal af dets medlemmer. Hvert medlem har én stemme. I tilfælde af stemmelighed har formanden den afgørende stemme.
7. Uanset stk. 6 i denne artikel træffer tilsynsrådet afgørelse om vedtagelse af forordninger i henhold til artikel 4, stk. 3, med kvalificeret flertal af dets medlemmer, jf. artikel 16, stk. 4, i TEU og artikel 3 i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser, der er knyttet til TEU og TEUF, for medlemmer, der repræsenterer de deltagende medlemsstaters myndigheder. Hver af de fire repræsentanter for ECB, der udpeges af Styrelsesrådet, har en stemme, der er lig med de øvrige medlemmers medianstemme.
8. Uanset artikel 6 udfører tilsynsrådet alt det forberedende arbejde vedrørende de tilsynsopgaver, som overdrages til ECB, og forelægger ECB's Styrelsesråd færdige udkast til afgørelser, som sidstnævnte skal vedtage efter en procedure, der skal fastlægges af ECB. Udkastene til afgørelser fremsendes samtidigt til de berørte medlemsstaters kompetente nationale myndigheder. Et udkast til afgørelse anses for vedtaget, medmindre Styrelsesrådet gør indsigelse inden for en periode, der fastsættes som led i ovennævnte procedure, men som ikke er længere end maksimalt ti arbejdsdage. Hvis en deltagende medlemsstat, der ikke har euroen som valuta, er uenig i et udkast til afgørelse fra tilsynsrådet, finder proceduren i artikel 7, stk. 8, imidlertid anvendelse. I krisesituationer må perioden ikke være længere end 48 timer. Hvis Styrelsesrådet gør indsigelse mod et udkast til en afgørelse, skal det begrunde denne indsigelse skriftligt, navnlig med henvisning til pengepolitiske hensyn. Hvis en afgørelse ændres som følge af en indsigelse fra Styrelsesrådet, kan en deltagende medlemsstat, der ikke har euroen som valuta, underrette ECB om sin begrundede uenighed i indsigelsen, hvorefter den i artikel 7, stk. 7, fastsatte procedure finder anvendelse.
9. Et sekretariat støtter tilsynsrådet i dets aktiviteter på fuld tid, herunder forberedelsen af møder.
10. Tilsynsrådet, som træffer afgørelse ved afstemning i henhold til reglen i stk. 6, nedsætter et styringsudvalg blandt sine medlemmer med en mere begrænset sammensætning, som støtter det i sine aktiviteter, herunder forbereder møderne.
Tilsynsrådets styringsudvalg har ingen beslutningsmæssige beføjelser. Styringsudvalget ledes af formanden eller undtagelsesvis, i tilfælde af formandens fravær, af næstformanden for tilsynsrådet. Sammensætningen af styringsudvalget skal sikre en rimelig balance og rotation mellem de kompetente nationale myndigheder. Det skal bestå af højst ti medlemmer inklusive formanden, næstformanden og én yderligere repræsentant fra ECB. Styringsudvalget udfører sine forberedende opgaver i hele Unionens interesse og arbejder i fuld åbenhed med tilsynsrådet.
11. En repræsentant for Kommissionen kan efter invitation deltage som observatør i tilsynsrådets møder. Observatører har ikke adgang til fortrolige oplysninger vedrørende individuelle institutter.
12. Styrelsesrådet vedtager interne bestemmelser, der i detaljer fastlægger dets forhold til tilsynsrådet. Tilsynsrådet vedtager også sin forretningsorden, idet der træffes afgørelse ved afstemning i henhold til reglen i stk. 6. Begge regelsæt offentliggøres. Tilsynsrådets forretningsorden skal sikre ligebehandling af alle deltagende medlemsstater.
Artikel 27
Tavshedspligt og udveksling af oplysninger
1. Medlemmerne af tilsynsrådet, ECB's ansatte og de ansatte, der er udstationeret fra deltagende medlemsstater, og som udfører tilsynsopgaver, er, selv efter at deres opgaver er afsluttet, omfattet af bestemmelserne om tavshedspligt i artikel 37 i statutten for ESCB og ECB og i de relevante EU-retsakter.
ECB sikrer, at enkeltpersoner, der leverer en tjenesteydelse, direkte eller indirekte, permanent eller lejlighedsvis, som har med udførelsen af tilsynsopgaver at gøre, er omfattet af tilsvarende bestemmelser om tavshedspligt.
2. ECB bemyndiges i forbindelse med udførelsen af de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, inden for de rammer og på de betingelser, der er fastsat i den relevante EU-ret, til at udveksle oplysninger med nationale eller EU-myndigheder og -organer i tilfælde, hvor den relevante EU-ret giver kompetente nationale myndigheder lov til at videregive oplysninger til disse enheder, eller hvor medlemsstaterne i henhold til den relevante EU-ret kan foranledige en sådan videregivelse.
Artikel 28
Ressourcer
ECB er ansvarlig for at afsætte de nødvendige finansielle og menneskelige ressourcer til udøvelsen af de opgaver, som den overdrages ved denne forordning.
Artikel 29
Budget og årsregnskab
1. ECB's udgifter til at udføre de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, opføres særskilt i ECB's budget.
2. ECB rapporterer som led i den rapport, der er omhandlet i artikel 20, detaljeret om budgettet for sine tilsynsopgaver. Årsregnskabet for ECB, der udarbejdes og offentliggøres i overensstemmelse med artikel 26.2 i statutten for ESCB og ECB, angiver indtægter og udgifter i forbindelse med tilsynsopgaverne.
3. I overensstemmelse med artikel 27.1 i statutten for ESCB og ECB revideres tilsynssektionen af årsregnskabet.
Artikel 30
Tilsynsgebyrer
1. ECB opkræver et årligt tilsynsgebyr af kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater, og filialer, som et kreditinstitut, der er etableret i en ikkedeltagende medlemsstat, har etableret i en deltagende medlemsstat. Gebyret dækker de udgifter, som ECB afholder i forbindelse med de opgaver, som overdrages til den i henhold til artikel 4 og 6 i denne forordning. Gebyrerne må ikke overstige de udgifter, der er forbundet med disse opgaver.
2. Det gebyr, der opkræves af et kreditinstitut eller en filial, beregnes i overensstemmelse med de af ECB fastsatte og på forhånd offentliggjorte nærmere ordninger.
Før fastsættelse af de nærmere ordninger gennemfører ECB åbne offentlige høringer og foretager en analyse af de potentielle omkostninger og fordele i forbindelse hermed og offentliggør resultaterne af begge.
3. Gebyrerne beregnes på højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater og baseres på objektive kriterier i relation til det berørte kreditinstituts betydning og risikoprofil, herunder dets risikovægtede aktiver.
Beregningsgrundlaget for det årlige tilsynsgebyr for et givet kalenderår skal være udgifterne vedrørende tilsyn med kreditinstitutter og filialer for det pågældende år. ECB kan med hensyn til det årlige tilsynsgebyr kræve forskudsbetaling, der baseres på et rimeligt skøn. ECB tager kontakt til den kompetente nationale myndighed, før den træffer afgørelse om gebyrernes endelige størrelse for at sikre, at tilsynet er omkostningseffektivt og rimeligt for alle berørte kreditinstitutter og filialer. ECB meddeler kreditinstitutterne og filialerne beregningsgrundlaget for det årlige tilsynsgebyr.
4. ECB aflægger rapport i overensstemmelse med artikel 20.
5. Denne artikel berører ikke de kompetente nationale myndigheders ret til at opkræve gebyrer i henhold til national lovgivning og, i det omfang tilsynsopgaverne ikke er overdraget til ECB eller i forbindelse med omkostningerne for at samarbejde med og bistå ECB og handle efter dennes instrukser, i overensstemmelse med den relevante EU-ret og med forbehold af gennemførelsesordningerne for denne forordning, herunder artikel 6 og 12.
Artikel 31
Personale og udveksling af personale
1. ECB fastlægger, sammen med alle de kompetente nationale myndigheder ordninger med henblik på at sikre hensigtsmæssig udveksling og udstationering af personale med og blandt de kompetente nationale myndigheder.
2. ECB kan, når det er relevant, kræve, at de kompetente nationale myndigheders tilsynshold, der iværksætter tilsynsforanstaltninger over for et kreditinstitut, et finansielt holdingselskab eller et blandet finansielt holdingselskab, som er etableret i en af de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med denne forordning, også inddrager personale fra de kompetente nationale myndigheder i andre deltagende medlemsstater.
3. ECB indfører og opretholder omfattende og formelle procedurer, herunder etiske procedurer og forholdsmæssigt afpassede perioder, for på forhånd at vurdere og forebygge mulige interessekonflikter som følge af efterfølgende beskæftigelse inden for to år af medlemmer af tilsynsrådet og ECB-ansatte, der er involveret i tilsynsaktiviteter, og fastsætter bestemmelser om passende videregivelse af oplysninger med forbehold af gældende databeskyttelsesregler.
Disse procedurer berører ikke anvendelsen af strengere nationale regler. For så vidt angår de medlemmer af tilsynsrådet, der er repræsentanter for kompetente nationale myndigheder, udarbejdes og gennemføres disse procedurer i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder med forbehold af gældende national lovgivning.
For så vidt angår ECB-ansatte, der er involveret i tilsynsaktiviteter, fastsættes det i disse procedurer, for hvilke kategorier af stillinger der skal foretages en sådan vurdering, ligesom der fastsættes perioder, som står i forhold til de pågældende ansattes funktioner i tilsynsaktiviteter under deres beskæftigelse ved ECB.
4. Det fastsættes i de procedurer, der er omhandlet i stk. 3, at ECB vurderer, om der er indsigelser imod, at medlemmer af tilsynsrådet tager lønnet arbejde i institutioner i den private sektor, som ECB har et tilsynsmæssigt ansvar for, efter at deres mandatperiode er ophørt.
De procedurer, der er omhandlet i stk. 3, gælder som hovedregel i to år, efter at mandatperioden for medlemmerne af tilsynsrådet er ophørt, og kan efter behørig begrundelse tilpasses i forhold til de funktioner, de har udført under deres mandatperiode, og mandatperiodens varighed.
5. ECB's årsregnskab i henhold til artikel 20 skal indeholde detaljerede oplysninger, herunder statistiske data for anvendelsen af de procedurer, de er omhandlet i stk. 3 og 4 i denne artikel.
KAPITEL V
Almindelige og afsluttende bestemmelser
Artikel 32
Evaluering
Senest den 31. december 2015 og derefter hvert tredje år offentliggør Kommissionen en rapport om anvendelsen af denne forordning med særlig vægt på overvågning af den potentielle påvirkning af det indre markeds korrekte funktion. I rapporten foretages der bl.a. en evaluering af:
a)
FTM's funktion i ESFS og virkningen af ECB's tilsynsaktiviteter på hele Unionens interesser og på sammenhængen og integriteten i det indre marked for finansielle tjenesteydelser, herunder den mulige påvirkning af strukturerne i de nationale banksystemer i Unionen, og for så vidt angår effektiviteten af samarbejdet og ordningerne for udveksling af oplysninger mellem den fælles tilsynsmekanisme og ikkedeltagende medlemsstaters kompetente myndigheder
b)
ansvarsfordelingen mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for FTM, effektiviteten af de af ECB vedtagne praktiske ordninger for tilrettelæggelsen og FTM's indvirkning på de resterende tilsynskollegiers funktion
c)
effektiviteten af ECB's tilsyns- og sanktionsbeføjelser og hensigtsmæssigheden af at tillægge ECB yderligere sanktionsbeføjelser, herunder i forhold til andre personer end kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber
d)
hensigtsmæssigheden af ordningerne for henholdsvis makroprudentielle opgaver og redskaber i henhold til artikel 5 og for tildeling og inddragelse af tilladelser i henhold til artikel 14
e)
effektiviteten af uafhængigheds- og ansvarlighedsordninger
f)
samspillet mellem ECB og EBA
g)
hensigtsmæssigheden af styrelsesordninger, herunder sammensætningen af og afstemningsreglerne i tilsynsrådet og dets forbindelse til Styrelsesrådet samt samarbejdet i tilsynsrådet mellem medlemsstater, der har euroen som valuta, og de andre deltagende medlemsstater i FTM
h)
samspillet mellem ECB og de kompetente myndigheder i ikkedeltagende medlemsstater og indvirkningen af FTM på disse medlemsstater
i)
effektiviteten af mekanismen for klager over afgørelser truffet af ECB
j)
FTM's omkostningseffektivitet
k)
den eventuelle indvirkning af anvendelsen af artikel 7, stk. 6, 7 og 8, på FTM's funktion og integritet
l)
effektiviteten af adskillelsen inden for ECB af dens tilsynsfunktioner og dens pengepolitiske funktioner samt af adskillelsen af de økonomiske ressourcer, der afsættes til tilsynsopgaverne, fra ECB's budget, idet der tages hensyn til eventuelle ændringer af de relevante retlige bestemmelser, herunder den primære ret
m)
de finanspolitiske virkninger, som tilsynsafgørelser, der er truffet af FTM, har på de deltagende medlemsstater, og virkningen af eventuelle udviklinger i relation til afviklingsfinansieringsordninger
n)
mulighederne for yderligere udvikling af FTM, idet der tages hensyn til eventuelle ændringer af de relevante bestemmelser, herunder den primære ret, og til, om begrundelsen for denne forordnings institutionelle bestemmelser ikke længere er til stede, herunder muligheden af at skabe fuld overensstemmelse mellem rettigheder og forpligtelser for medlemsstaterne, der har euroen som valuta, og andre deltagende medlemsstater.
Rapporten fremsendes til Europa-Parlamentet og Rådet. Kommissionen kommer med ledsagende forslag, hvor det er relevant.
Artikel 33
Overgangsbestemmelser
1. ECB offentliggør inden den 4. maj 2014 den ramme, der er omhandlet i artikel 6, stk. 7.
2. ECB påtager sig de opgaver, som overdrages til den i henhold til denne forordning, den 4. november 2014, med forbehold af de gennemførelsesordninger og -foranstaltninger, der er fastsat i dette stykke.
Efter den 3. november 2013 offentliggør ECB ved forordninger og afgørelser de detaljerede operationelle ordninger for gennemførelsen af de opgaver, som overdrages til den ved denne forordning.
Fra den 3. november 2013 sender ECB hvert kvartal en rapport til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om, hvor langt man er nået med den operationelle gennemførelse af denne forordning.
Hvis det på grundlag af de i tredje afsnit omhandlede rapporter og efter drøftelse af rapporterne i Europa-Parlamentet og Rådet konstateres, at ECB ikke vil være parat til fuldt ud at påtage sig sine opgaver den 4. november 2014, kan ECB vedtage en afgørelse om fastsættelse af en dato, der ligger senere end den, der er nævnt i første afsnit i dette stykke, for at sikre kontinuitet under overgangen fra nationalt tilsyn til FTM og baseret på, at der er tilstrækkeligt personale, og indførelse af passende rapporteringsprocedurer og ordninger for samarbejde med de kompetente nationale myndigheder i henhold til artikel 6.
3. Uanset stk. 2, og uden at det berører udøvelsen af de undersøgelsesbeføjelser, som ECB har i henhold til denne forordning, kan ECB fra den 3. november 2013 begynde at udføre de opgaver, der overdrages til den ved denne forordning, med undtagelse af vedtagelse af tilsynsafgørelser, vedrørende et kreditinstitut, finansielt holdingselskab eller blandet finansielt holdingselskab efter en afgørelse, der er rettet til de pågældende enheder og til de pågældende kompetente nationale myndigheder.
Uanset stk. 2 kan ECB, hvis ESM enstemmigt anmoder den om at overtage det direkte tilsyn med et kreditinstitut, finansielt holdingselskab eller blandet finansielt holdingselskab som en betingelse for dets direkte rekapitalisering, efter en afgørelse, der er rettet til de pågældende enheder og til de pågældende kompetente nationale myndigheder, straks begynde at udføre de opgaver, der overdrages til den ved denne forordning, vedrørende det pågældende kreditinstitut, finansielle holdingselskab eller blandede finansielle holdingselskab.
4. Fra den 3. november 2013 kan ECB med henblik på varetagelsen af sine opgaver kræve, at de kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater og de personer, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, udleverer alle relevante oplysninger, så ECB kan foretage en omfattende vurdering, herunder af balancen af kreditinstitutterne i den deltagende medlemsstat. ECB foretager i det mindste en sådan vurdering af de kreditinstitutter, der ikke er omfattet af artikel 6, stk. 4. Kreditinstituttet og den kompetente myndighed skal udlevere de ønskede oplysninger.
5. De kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse af deltagende medlemsstater den 3. november 2013 eller i givet fald på de datoer, som er omhandlet i stk. 2 og 3 i denne artikel, anses for at have tilladelse, jf. artikel 13, og kan fortsætte deres virksomhed. De nationale kompetente myndigheder meddeler før datoen for anvendelsen af denne forordning eller i givet fald før de datoer, som er omhandlet i stk. 2 og 3 i denne artikel, ECB disse kreditinstitutters identitet sammen med en rapport om de berørte institutters tilsynshistorik og risikoprofil samt yderligere oplysninger, som ECB har anmodet om. Oplysningerne skal afgives i det format, som ECB har anmodet om.
6. Uanset artikel 26, stk. 7, anvendes der både afstemning med kvalificeret flertal og med simpelt flertal indtil den 31. december 2015, i forbindelse med vedtagelse af de forordninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3.
Artikel 34
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på femtedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 15. oktober 2013.