ДИРЕКТИВА (EС) 2015/652 НА СЪВЕТА
от 20 април 2015 година
за установяване на методи за изчисляване и на изисквания за докладване съгласно Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 7а, параграф 5 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Методът за изчисляване на емисиите на парникови газове от горива и други видове енергия от небиологични източници, който трябва да бъде установен съгласно член 7а, параграф 5 от Директива 98/70/ЕО, следва да доведе до докладване с достатъчна точност, така че Комисията да може да направи критична оценка на резултатите на доставчиците за изпълнението на техните задължения по член 7а, параграф 2 от посочената директива. Методът за изчисляване следва да осигури точност, като същевременно надлежно взема предвид сложността на свързаните административни изисквания. В същото време той следва да стимулира доставчиците да намаляват интензитета на парникови газове на горивата, които доставят. Следва внимателно да бъде отчетено също така въздействието на метода за изчисляване върху рафинериите в Съюза. Поради това методът на изчисление следва да се основава на средните интензитети на парникови газове, които представляват средна стойност за отрасъла, типични за конкретно гориво. Предимството на това би било намаляване на административната тежест върху доставчиците и държавите членки. На настоящия етап предложеният метод за изчисляване следва да не изисква диференциране на интензитета на парникови газове на горивото въз основа на източника на суровината, тъй като това би засегнало настоящите инвестиции в някои рафинерии в Съюза.
(2)
Изискванията за докладване за доставчиците, които са малки и средни предприятия (МСП), както са определени в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (2), следва да бъдат сведени до минимум, доколкото е възможно в контекста на член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО. По подобен начин вносителите на бензинови и дизелови горива, рафинирани извън Съюза, следва да не са задължени да предоставят подробна информация относно източниците на суров нефт, използван за производството на тези горива, тъй като тази информация може да не е налична или да е трудна за откриване.
(3)
С цел да се създадат стимули за допълнително намаляване на емисиите на парникови газове заявеното спестяване на емисии от намаления на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата, следва да се включат при изчисляването на емисиите на парникови газове на доставчиците за целия жизнен цикъл на горивата. С цел да се улесни заявяването от доставчиците на спестявания на емисии нагоре по веригата следва да бъде разрешено използването на различни схеми за емисии за изчисляването и сертифицирането на намаленията на емисиите. Следва да бъдат допустими само проекти за намаления нагоре по веригата с начало след датата на установяване на основния стандарт на горивата, определен в член 7а, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/EО, т.е. 1 януари 2011 г.
(4)
Среднотежестните приети стойности за парникови газове, които представят употребата на суров нефт в Съюза, предоставят прост метод за изчисляване, чрез който доставчиците могат да определят парниковите газове на горивата, които доставят.
(5)
Намаляването на емисиите нагоре по веригата от нефт и газ следва да се оценява и валидира в съответствие с принципите и стандартите, определени в международните стандарти, и по-специално в ISO 14064, ISO 14065 и ISO 14066.
(6)
Освен това е подходящо да се улесни прилагането от страна на държавите членки на законодателство по отношение на намаленията на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата. За тази цел под егидата на Комисията следва да се изготвят незаконодателни насоки за подходи за количествено оценяване, проверка, валидиране, мониторинг и докладване на такива намаления на емисиите нагоре по веригата (включително намаления при изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата на местата на производство) преди изтичането на срока за транспониране, предвиден в член 7 от настоящата директива.
(7)
Член 7a, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/ЕО изисква установяването на метод за определянето на основния стандарт на горивата въз основа на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г. Основният стандарт на горивата следва да се основава на употребените количества дизелово гориво, бензин, газьол за извънпътна подвижна техника, втечнен нефтен газ (ВНГ) и сгъстен природен газ (СПГ), като се използват данни, докладвани официално от държавите членки на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) през 2010 г. Основният стандарт на горивата не следва да бъде сравнителното изкопаемо гориво, което се използва за изчисляването на намалението на емисиите на парникови газове от биогоривата и което следва да остане, както е определно в приложение IV към Директива 98/70/ЕО.
(8)
Тъй като съставът на съответния микс от изкопаеми горива се променя малко между две последователни години, сумарното вариране на интензитета на парниковите газове на изкопаемите горива между две последователни години също ще бъде малко. Ето защо е целесъобразно основният стандарт на горивата да се основава на данните за средното потребление на Съюза за 2010 г., както са докладвани по РКООНИК от държавите членки.
(9)
Основният стандарт на горивата следва да представлява средният интензитет на парникови газове нагоре по веригата и интензитетът на горивото на средносложна рафинерия за изкопаеми горива. Следователно основният стандарт на горивата следва да се изчисли, като се използват приетите средни стойности за съответното гориво. Oсновният стандарт на горивата следва да остане непроменен за периода до 2020 г., за да се осигури регулаторна сигурност на доставчиците по отношение на техните задължения за намаляване на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
(10)
Член 7а, параграф 5, буква г) от Директива 98/70/ЕО предвижда приемането на метод за изчисляване на приноса на електрическите пътни превозни средства за намаляване на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл. Съгласно посочения член методът за изчисляване следва да е съвместим с член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). За да се осигури тази съвместимост, същият корекционен коефициент следва да се използва за к.п.д. на силовия агрегат.
(11)
Електроенергията, доставяна за използване в автомобилния транспорт, може да се докладва от доставчиците, както е определено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, като част от техните годишни доклади до държавите членки. За да се ограничат административните разходи, е целесъобразно методът за изчисляване да се основава по-скоро на оценка, отколкото на действителното измерване на потреблението на електроенергия от електрическия автомобил или мотоциклет за целите на докладването от доставчика.
(12)
Целесъобразно е да се включи подробен подход за оценката на количеството и интензитета на парниковите газове на биогоривата в случаите, в които по време на един и същ процес се извършва преработка на биогориво и на изкопаемо гориво. Необходим е специфичен метод, защото полученото количество биогориво не може да се измери, например при съвместното хидрогениране на растителни масла и изкопаеми горива. Член 7г, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО посочва, че емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл на биогоривата се изчисляват по същия метод за целите на член 7а и член 7б, параграф 2 от същата директива. Поради това сертифицирането от признати доброволни схеми на емисиите на парникови газове е валидно за целите на член 7а, както и за целите на член 7б, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО.
(13)
Изискваното докладване от страна на доставчиците, установено с член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено от хармонизиран формат и хармонизирани определения за данните, които трябва да бъдат докладвани. Хармонизирането на определенията за данните е необходимо за правилното извършване на изчислението на интензитета на парниковите газове, свързано със задълженията за докладване на отделните доставчици, тъй като данните представляват ключови фактори в хармонизирания метод за изчисляване в съответствие с член 7а, параграф 5, буква а) от Директива 98/70/ЕО. Тези данни включват идентификацията на доставчика, количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(14)
Изискването за докладване от страна на доставчиците, установено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено с хармонизирани изисквания за докладване, формат за докладване и хармонизирани определения за докладване на държавите членки пред Комисията във връзка с експлоатационните показатели на горивата, употребявани в Съюза, по отношение на емисиите на парниковите газове. По-специално тези изисквания за докладване ще позволят актуализиране на използваното за сравнение изкопаемо гориво, описано в част В, точка 19 от приложение IV към Директива 98/70/ЕО и част В, точка 19 от приложение V към Директива 2009/28/ЕО, и те ще улеснят докладването, изисквано съгласно член 8, параграф 3 и член 9, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО, както и актуализирането на метода за изчисляване с техническия и научния напредък, за да се гарантира, че методът изпълнява предназначението си. Тези данни следва да включват количеството гориво или енергия, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(15)
Целесъобразно е държавите членки да разрешат на доставчиците да изпълнят задълженията си за докладване, като разчитат на еквивалентни данни, събрани по реда на друго законодателство на Съюза или национално законодателство, с цел да се намали административната тежест, при условие че докладването се извършва в съответствие с изискванията, определени в приложение IV, и с определенията, установени в приложения I и III.
(16)
За да се улесни докладването на групи доставчици съгласно член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/ЕО, член 7а, параграф 5, буква в) от същата директива дава възможност за установяване на всички необходими правила. Желателно е това докладване да се улесни с цел да се избегне нарушаване на физическото движение на гориво, тъй като различните доставчици пускат на пазара различни горива с различни пропорции и поради това може да използват ресурси в различна степен, за да постигнат целта за намаляване на парниковите газове. Поради това е необходимо да се хармонизират определенията на идентификацията на доставчиците, на количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, на типа гориво или енергия, на мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара. Освен това, за да се избегне двойното отчитане при съвместно докладване от страна на доставчиците съгласно член 7а, параграф 4, е целесъобразно да се хармонизира прилагането на метода за изчисляване и докладване в държавите членки, включително докладването пред Комисията, така че необходимата информация от група доставчици да се отнася за конкретна държава членка.
(17)
Съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО всяка година държавите членки представят доклад с националните данни за качеството на горивата за предходната календарна година в съответствие с формата, установен в Решение 2002/159/ЕО на Комисията (4). С цел да бъдат обхванати измененията, въведени в Директива 98/70/ЕО от Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) и последвалите допълнителни изисквания за докладване за държавите членки, и в интерес на ефективността и хармонизирането е необходимо да се изясни коя информация следва да се докладва и да се приеме формат за подаването на данни от доставчиците и държавите членки.
(18)
Комисията представи проект за мерки в Комитета, създаден с Директива 98/70/ЕО на 23 февруари 2012 г. Комитетът не можа да приеме становище с необходимото квалифицирано мнозинство. Поради това е целесъобразно Комисията да представи на Съвета предложение в съответствие с член 5а, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящата директива се установяват правила за методите за изчисляване и изискванията за докладване в съответствие с Директива 98/70/ЕО.
2. Настоящата директива се прилага за горивата, използвани за задвижването на пътни превозни средства, извънпътна подвижна техника (включително плавателни съдове за вътрешни водни пътища, когато не плават в морски води), селскостопански и горскостопански трактори, плавателни съдове с развлекателна цел, когато не плават в морски води, както и за електроенергията използвана в пътни превозни средства.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива и в допълнение към определенията, които вече се съдържат в Директива 98/70/ЕО, се прилагат следните определения:
1)
„емисии нагоре по веригата“ означава всички емисии на парникови газове, които възникват, преди суровината да влезе в рафинерията или преработвателната инсталация, в които се произвежда горивото, посочено в приложение I;
2)
„природен битум“ означава всеки източник на суровина за рафинерии, който:
а)
има плътност в градуси по American Petroleum Institute (API ) от 10 градуса или по-малка, когато се намира в резервоарно образувание на мястото на добив, както е дефинирано в метода за изпитване D287 на Американското общество за изпитвания и материали (ASTM) (7);
б)
има среден годишен вискозитет при температурата на находището, надвишаващ изчисления по формулата: Вискозитет (в сантипоази) = 518,98e-0,038T, където T е температурата е в градуси по Целзий;
в)
попада в обхвата на определението за битуминозни пясъци по код КН 2714 от Комбинираната номенклатура, установена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8); и
г)
за който оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране, за което топлинната енергия произхожда главно от източници, различни от изходната суровина;
3)
„битуминозни шисти“ означава всеки източник на суровина за рафинерия, разположен в скално образувание, което съдържа твърд кероген, и отговарящ на определението за битуминозни шисти по код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87. Оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране;
4)
„основен стандарт на горивата“ означава основен стандарт на горивата, който се основава на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г.;
5)
„конвенционален суров нефт“ означава всяка суровина за рафинерии с плътност в градуси по API, по-висока от 10 градуса, намираща се в геоложка формация в мястото на произход, както е измерена по изпитвателния метод ASTM D287, и която не попада в определението за код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87.
Член 3
Метод за изчисляване на интензитета на парниковите газове на доставени горива и енергия, различни от биогорива, и докладвани от доставчиците
1. За целите на член 7а, параграф 2 от Директива 98/70/EО държавите членки гарантират, че доставчиците използват метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива, за определянето на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
2. За целите на член 7а, параграф 1, втора алинея и параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да докладват данните, като използват определенията и метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива. Данните се докладват всяка година, като се използва образецът в приложение IV към настоящата директива.
3. За целите на член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/EО всяка държава членка гарантира, че група от доставчици, които избират да се считат за един доставчик, изпълняват задължението си съгласно член 7а, параграф 2 на въпросната държава членка.
4. Държавите членки прилагат опростен метод, определен в приложение I към настоящата директива, за доставчиците, които са малки и средни предприятия.
Член 4
Изчисляване на основния стандарт на горивата и на намаляването на интензитета на парниковите газове
За целите на проверка на спазването от страна на доставчиците на тяхното задължение съгласно член 7a, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да сравнят постигнатите от тях намаления на емисиите на парникови газове от жизнения цикъл на горивата и на електроенергията с основния стандарт на горивата, определен в приложение II към настоящата директива.
Член 5
Докладване от държавите членки
1. Когато представят отчети на Комисията съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО, държавите членки предават на Комисията данни, свързани със съответствието с член 7a от същата директива, както е определено в приложение III към настоящата директива.
2. Държавите членки използват инструментите на ReportNet на Европейската агенция за околната среда, предоставени по силата на Регламент (ЕО) № 401/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), за представянето на данните, определени в приложение III към настоящата директива. Данните се предават от държавите членки чрез електронно прехвърляне на данни към Централното хранилище за данни, управлявано от Европейската агенция за околната среда.
3. Данните се предоставят ежегодно, като се използва образецът, предвиден в приложение IV. Държавите членки уведомяват Комисията за датата на предаване и лицето за контакт на компетентния орган, който отговаря за проверката и докладването на данни на Комисията.
Член 6
Санкции
Държавите членки определят правилата за санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното изпълнение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 21 април 2017 г. и я уведомяват без забавяне за всяко последващо изменение, което ги засяга.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 21 април 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или позоваването се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Люксембург на 20 април 2015 година.
RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/652
af 20. april 2015
om fastlæggelse af beregningsmetoder og indberetningskrav i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF om kvaliteten af benzin og dieselolie
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af Rådets direktiv 93/12/EØF (1), særlig artikel 7a, stk. 5,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Metoden til beregning af drivhusgasemissioner for brændstoffer og anden energi, der ikke er af biologisk oprindelse, som skal opstilles i medfør af artikel 7a, stk. 5, i direktiv 98/70/EF, bør føre til en indberetning, der er tilstrækkelig nøjagtig til, at Kommissionen kan gennemføre en kritisk vurdering af leverandørers præstationer og af, hvorvidt de opfylder deres forpligtelser i henhold til nævnte direktivs artikel 7a, stk. 2. Beregningsmetoden bør sikre nøjagtighed, men også tage behørigt hensyn til kompleksiteten af de dermed forbundne administrative krav. Samtidig bør den give leverandørerne incitamenter til at mindske drivhusgasintensiteten af det brændstof, de leverer. Det bør også nøje overvejes, hvilken virkning beregningsmetoden har på raffinaderier i Unionen. Beregningsmetoden bør derfor være baseret på de gennemsnitlige drivhusgasintensiteter, der repræsenterer en branchegennemsnitsværdi, som er normal for et bestemt brændstof. Dette vil have den fordel, at det giver en mindre administrativ byrde for leverandørerne og medlemsstaterne. På det nuværende stadium bør den foreslåede beregningsmetode ikke kræve, at der skelnes mellem drivhusgasintensiteten af brændstoffer på grundlag af råmaterialets kilde, idet det ville påvirke aktuelle investeringer i visse raffinaderier i Unionen.
(2)
Indberetningskravene for leverandører, som er små og mellemstore virksomheder (SMV), jf. Kommissionens henstilling 2003/361/EF (2), bør minimeres mest muligt i forbindelse med artikel 7a, stk. 1, i direktiv 98/70/EF. Ligeledes bør importører af benzin og diesel, som er raffineret uden for Unionen, ikke være forpligtet til at forelægge detaljerede oplysninger om kilderne til den råolie, der er anvendt til at fremstille de pågældende brændstoffer, da oplysningerne måske ikke foreligger eller kan være svære at indhente.
(3)
For at kunne give incitament til yderligere reduktioner af drivhusgasemissioner bør besparelser, der hævdes at stamme fra reduktioner af opstrømsemissioner (UER), herunder fra afbrænding (flaring) og udslip, inkluderes i beregningen af leverandørens vugge til grav-emissioner af drivhusgasser. Med henblik på at gøre det lettere for leverandørerne at gøre UER gældende bør brugen af en række emissionsordninger tillades, når det gælder beregning og certificering af emissionsreduktioner. Kun projekter vedrørende UER, som påbegyndes efter datoen for fastlæggelsen af minimumsstandarderne for brændstoffer omhandlet i artikel 7a, stk. 5, litra b), i direktiv 98/70/EF, dvs. den 1. januar 2011, bør kunne komme i betragtning.
(4)
Vægtede gennemsnitlige drivhusgasstandardværdier, som er repræsentative for den råolie, der forbruges i Unionen, giver en enkel beregningsmetode, som leverandørerne kan bruge til at bestemme drivhusgasindholdet i det brændstof, som de leverer.
(5)
UER bør estimeres og valideres i overensstemmelse med principperne og normerne i internationale standarder og navnlig ISO 14064, ISO 14065 og ISO 14066.
(6)
Det er desuden hensigtsmæssigt at lette medlemsstaternes gennemførelse af lovgivning om UER, herunder fra afbrænding (flaring) og udslip. Med henblik herpå bør der i Kommissionens regi udarbejdes ikkelovgivningsmæssige retningslinjer for tilgange til at kvantificere, kontrollere, validere, overvåge og indberette sådanne UER (herunder reduktioner i afbrænding og udslip på produktionssteder), inden udløbet af den gennemførelsesperiode, der er fastsat i dette direktivs artikel 7.
(7)
Ifølge artikel 7a, stk. 5, litra b), i direktiv 98/70/EF skal der fastlægges en metode til bestemmelse af minimumsstandarderne for brændstoffer baseret på vugge til grav-emissionerne af drivhusgasser pr. energienhed fra fossile brændstoffer i 2010. Minimumsstandarderne for brændstoffer bør baseres på mængderne af forbrugt diesel, benzin, gasolier bestemt til brug i mobile ikkevejgående maskiner, flydende gas (LPG) og komprimeret naturgas (CNG) under anvendelse af data, som medlemsstaterne officielt indberettede til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) i 2010. Minimumsstandarderne for brændstoffer bør ikke være den fossilbrændstofkomparator, der anvendes til beregning af drivhusgasbesparelser fra biobrændstoffer, som bør forblive som angivet i bilag IV til direktiv 98/70/EF.
(8)
Da sammensætningen af den relevante fossile brændstofblanding kun ændrer sig lidt fra år til år, vil den samlede variation i drivhusgasintensitet fra de fossile brændstoffer også kun være lille fra år til år. Det vil derfor være passende, at minimumsstandarderne for brændstoffer tager udgangspunkt i Unionens gennemsnitlige forbrugsdata for 2010 som rapporteret af medlemsstaterne til UNFCCC.
(9)
Minimumsstandarderne for brændstoffer bør repræsentere gennemsnittet af opstrømsdrivhusgasintensiteten og intensiteten af et brændstof fra et raffinaderi med gennemsnitlig kompleksitet. Minimumsstandarderne for brændstoffer bør derfor beregnes under anvendelse af de respektive gennemsnitlige standardværdier for brændstoffer. Minimumstandarderne for brændstoffer bør være uændret i perioden frem til 2020, så leverandørerne har vished med hensyn til deres lovmæssige forpligtelser til at mindske drivhusgasintensiteten for de brændstoffer, som de leverer.
(10)
Artikel 7a, stk. 5, litra d), i direktiv 98/70/EF foreskriver vedtagelsen af en metode til beregning af elektriske vejkøretøjers bidrag til at reducere vugge til grav-emissionerne af drivhusgasser. I henhold til nævnte artikel skal beregningsmetoden være i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF (3). For at sikre overensstemmelsen bør samme justeringsfaktor anvendes til drivaggregatseffektivitet.
(11)
Elektricitet, der leveres til brug for vejtransport, kan indberettes af leverandører, jf. artikel 7a, stk. 1, i direktiv 98/70/EF, som en del af deres årlige indberetninger til medlemsstaterne. For at begrænse de administrative omkostninger er det hensigtsmæssigt, at beregningsmetoden med henblik på leverandørernes indberetning baseres på et estimat frem for en faktisk måling af elforbruget i et elektrisk vejkøretøj eller en motorcykel.
(12)
Det er hensigtsmæssigt at inkludere en detaljeret fremgangsmåde for estimering af mængden og drivhusgasintensiteten af biobrændstoffer i tilfælde, hvor et biobrændstof og et fossilt brændstof sambehandles. Der er brug for en specifik metode, fordi slutmængden af biobrændstoffet ikke kan måles, f.eks. ved samtidig hydrogenbehandling af vegetabilske olier og et fossilt brændstof. Det er fastsat i artikel 7d, stk. 1, i direktiv 98/70/EF, at vugge til grav-emissionerne af drivhusgasser fra biobrændstoffer med henblik på samme direktivs artikel 7a og artikel 7b, stk. 2, beregnes med samme metode. Certificeringen af drivhusgasemissioner gennem godkendte frivillige ordninger er derfor også gyldig med henblik på både artikel 7a og artikel 7b, stk. 2, i direktiv 98/70/EF.
(13)
Det krav om leverandørindberetning, der er fastlagt i artikel 7a, stk. 1, i direktiv 98/70/EF, bør suppleres med et harmoniseret format og harmoniserede definitioner for de data, der skal indberettes. En harmonisering af datadefinitioner er nødvendig af hensyn til en korrekt beregning af drivhusgasintensiteten, der er knyttet til en individuel leverandørs indberetningsforpligtelser, idet disse data er et vigtigt input til den beregningsmetode, der er harmoniseret i medfør af artikel 7a, stk. 5, litra a), i direktiv 98/70/EF. Disse data omfatter leverandøridentifikation, mængden af markedsført brændstof eller energi, og typen af markedsført brændstof eller energi.
(14)
Det krav om leverandørindberetning, der er fastlagt i artikel 7a, stk. 1, i direktiv 98/70/EF bør suppleres med harmoniserede indberetningskrav, et indberetningsformat og harmoniserede definitioner for medlemsstaternes indberetning til Kommissionen for så vidt angår drivhusgaspræstationerne af brændstoffer, der forbruges i Unionen. Disse indberetningskrav vil navnlig gøre det muligt at ajourføre den fossilbrændstofkomparator, der er omhandlet bilag IV, del C, punkt 19, i direktiv 98/70/EF og i bilag V, del C, punkt 19, i direktiv 2009/28/EF, og de vil lette den krævede rapporteringen i henhold til artikel 8, stk. 3, og artikel 9, stk. 2, i direktiv 98/70/EF samt gøre det nemmere at tilpasse beregningsmetoden til den tekniske og videnskabelige udvikling, så det sikres, at den virker efter hensigten. Disse data bør omfatte mængden af markedsført brændstof eller energi og typen af brændstof eller energi, købsstedet og oprindelsen for markedsført brændstof eller energi.
(15)
Det er hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne giver leverandørerne mulighed for at opfylde deres indberetningsforpligtelser ved at anvende ækvivalente data, som indsamles i medfør af anden EU-lovgivning eller national lovgivning, for at mindske den administrative byrde, forudsat at indberetningen foregår i overensstemmelse med de krav, der er fastsat i bilag IV, og de definitioner, der er fastlagt i bilag I og III.
(16)
Med sigte på at gøre det lettere for grupper af leverandører at foretage indberetning, jf. artikel 7a, stk. 4, i direktiv 98/70/EF, giver samme direktivs artikel 7a, stk. 5, litra c), mulighed for at vedtage eventuelle nødvendige regler. Det er ønskeligt at lette en sådan rapportering, så afbrydelser af fysiske bevægelser af brændstof undgås, da forskellige leverandører markedsfører forskellige brændstoffer med forskellige sammensætninger og derfor kan have et forskelligt ressourcebehov for at kunne opfylde reduktionsmålet for drivhusgasser. Det er derfor nødvendigt at harmonisere definitionerne af leverandøridentifikation, mængden af markedsført brændstof eller energi, typen af brændstof eller energi, købsstedet og oprindelsen for markedsført brændstof eller energi. For at undgå, at resultater medregnes to gange ved fælles indberetning fra flere leverandører i henhold til artikel 7a, stk. 4, er det desuden hensigtsmæssigt at harmonisere gennemførelsen af beregnings- og indberetningsmetoderne i medlemsstaterne, herunder for så vidt angår indberetningen til Kommissionen, således at de fornødne oplysninger fra en gruppe af leverandører vedrører én specifik medlemsstat.
(17)
Ifølge artikel 8, stk. 3, i direktiv 98/70/EF skal medlemsstaterne hvert år forelægge en rapport med nationale brændstofkvalitetsdata for det foregående kalenderår i det format, der er fastsat i Kommissionens beslutning 2002/159/EF (4). Det er af hensyn til effektiviteten og harmoniseringen og for at dække de ændringer, der blev indført i direktiv 98/70/EF ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/30/EF (5), og de senere yderligere rapporteringskrav til medlemsstaterne nødvendigt at tydeliggøre, hvilke oplysninger, der skal indberettes, og at vedtage et format for fremsendelse af data fra leverandørerne og medlemsstaterne.
(18)
Kommissionen forelagde et udkast til foranstaltning for det udvalg, der er nedsat ved direktiv 98/70/EF, den 23. februar 2012. Udvalget var ikke i stand til at vedtage en udtalelse med det nødvendige kvalificerede flertal. Det er derfor passende, at Kommissionen forelægger et forslag for Rådet i medfør af artikel 5a, stk. 4, i Rådets afgørelse 1999/468/EF (6) -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Genstand - Anvendelsesområde
1. Dette direktiv fastsætter regler for beregningsmetode og indberetningskrav i overensstemmelse med direktiv 98/70/EF.
2. Dette direktiv finder anvendelse på brændstoffer, der anvendes til fremdrift af vejgående køretøjer, mobile ikkevejgående maskiner (herunder fartøjer til sejlads på indre vandveje, når de ikke er til søs), landbrugs- og skovbrugstraktorer samt fritidsfartøjer, når de ikke er til søs, og på elektricitet, der anvendes i vejgående køretøjer.
Artikel 2
Definitioner
I forbindelse med dette direktiv gælder foruden definitionerne i direktiv 98/70/EF følgende definitioner:
1) »opstrømsemissioner«: alle drivhusgasemissioner, som finder sted, inden råmaterialet når frem til et raffinaderi eller behandlingsanlæg, hvor brændstoffet, jf. bilag I, blev fremstillet
2) »naturlig bitumen«: enhver kilde til raffinaderiråmateriale,
a)
som har en American Petroleum Institute (API) Gravity på 10 grader eller mindre, når den er placeret i en reservoirformationsdannelse på udvindingsstedet, jf. definitionen i D287-testmetoden fra American Society for Testing and Materials (ASTM) (7)
b)
som har en årlig gennemsnitsviskositet ved reservoirtemperatur, der er højere end beregnet ved ligningen: Viskositet (Centipoise) = 518,98e-0,038T, hvor T er temperaturen i Celsius
c)
som henhører under definitionen for tjæresand under kode 2714 i den kombinerede nomenklatur (KN) som anført i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (8) og
d)
hvor tilvejebringelse af råmaterialekilden gennemføres ved minedriftsudvinding eller termisk forstærket dræning ved hjælp af tyngdekraften, hvor den termiske energi hovedsageligt fremkommer fra andre kilder end råmaterialet selv
3) »skiferolie«: enhver kilde til raffinaderiråmateriale, der er placeret i en skiferformation, der indeholder fast kerogen og falder ind under definitionen af skiferolie under KN-kode 2714 som anført i forordning (EØF) nr. 2658/87. Tilvejebringelse af råmaterialekilden gennemføres ved minedriftsudvinding eller termisk forstærket dræning ved hjælp af tyngdekraften
4) »minimumsstandarderne for brændstoffer«: minimumsstandarder baseret på vugge til grav-emissioner af drivhusgasser pr. enhed fra fossile brændstoffer i 2010
5) »konventionel råolie«: ethvert raffinaderiråmateriale, der udviser en API Gravity højere end 10 grader, når den er placeret i en reservoirformation på oprindelsesstedet som målt ved ASTM D287-testmetoden og ikke falder ind under definitionen for KN-kode 2714 som anført i forordning (EØF) nr. 2658/87.
Artikel 3
Metoden til beregning af drivhusgasintensiteten for leveret brændstof og energi, undtagen biobrændstoffer, og leverandørers indberetning
1. Med henblik på artikel 7a, stk. 2, i direktiv 98/70/EF påser medlemsstaterne, at leverandørerne anvender den beregningsmetode, der er anført i bilag I til nærværende direktiv, til at bestemme drivhusgasintensiteten for de brændstoffer, som de leverer.
2. Med henblik på artikel 7a, stk. 1, andet afsnit, og på artikel 7a, stk. 2, i direktiv 98/70/EF kræver medlemsstaterne, at leverandørerne indberetter data under anvendelse af de definitioner og den beregningsmetode, der er beskrevet i bilag I til nærværende direktiv. Data indberettes årligt i det format, der er anført i bilag IV til nærværende direktiv.
3. Med henblik på artikel 7a, stk. 4, i direktiv 98/70/EF skal enhver medlemsstat sikre, at en gruppe af leverandører, der vælger at blive betragtet som én enkeltleverandør, opfylder sine forpligtelser i henhold til artikel 7a, stk. 2, i den pågældende medlemsstat.
4. Medlemsstaterne anvender den forenklede metode i bilag I til nærværende direktiv på leverandører, som er SMV'er.
Artikel 4
Beregning af minimumsstandarder for brændstoffer og reduktion af drivhusgasintensitet
I forbindelse med kontrol af leverandørernes overholdelse af deres forpligtelse i henhold til artikel 7a, stk. 2, i direktiv 98/70/EF kræver medlemsstaterne, at leverandører sammenligner de opnåede reduktioner af vugge til grav-emissioner af drivhusgasser fra brændstoffer og fra elektricitet med minimumsstandarderne for brændstoffer som anført i bilag II til dette direktiv.
Artikel 5
Indberetning fra medlemsstaterne
1. Når medlemsstaterne indsender rapporter til Kommissionen i henhold til artikel 8, stk. 3, i direktiv 98/70/EF, skal de give Kommissionen oplysninger om overholdelsen af samme direktivs artikel 7a, jf. bilag III til nærværende direktiv.
2. Medlemsstaterne anvender det Europæiske Miljøagenturs ReportNet-værktøjer, som stilles til rådighed i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 401/2009 (9), til indberetning af de data, der er anført i bilag III til nærværende direktiv. Medlemsstaterne fremsender dataene elektronisk til det centrale datalager, der forvaltes af Det Europæiske Miljøagentur.
3. Dataene fremsendes årligt i det format, der er foreskrevet i bilag IV. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om datoen for fremsendelsen og navnet på kontaktpersonen hos den kompetente myndighed, der er ansvarlig for at kontrollere og indberette dataene til Kommissionen.
Artikel 6
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelser af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest 21. april 2017. Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og meddeler omgående senere ændringer af betydning for bestemmelserne.
Artikel 7
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 21. april 2017. De meddeler straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
2. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 8
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 9
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 20. april 2015.