ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/2203 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 ноември 2015 година
относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с казеините и казеинатите, предназначени за консумация от човека, и за отмяна на Директива 83/417/ЕИО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
В Директива 83/417/ЕИО на Съвета (3) се предвижда сближаването на законодателствата на държавите-членки относно определени лактопротеини (казеини и казеинати), предназначени за консумация от човека. След влизането в сила на посочената директива настъпиха някои промени, по-специално разработването на всеобхватна правна рамка на законодателството в областта на храните и приемането от Комисията за Кодекс алиментариус на международен стандарт за казеинови продукти за хранителни цели („стандарт на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели“), които трябва да бъдат взети под внимание.
(2)
С Директива 83/417/ЕИО се предоставят правомощия на Комисията за изпълнение на някои от разпоредбите на директивата. С влизането в сила на Договора от Лисабон е необходимо тези правомощия да бъдат приведени в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“).
(3)
Поради това, за по-голяма яснота, Директива 83/417/ЕИО следва да бъде отменена и заменена с нова директива.
(4)
В Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (4) се съдържат общи, хоризонтални и единни правила на Съюза относно приемането на спешни мерки за храни и фуражи. Ето защо свързаните с това разпоредби на Директива 83/417/ЕИО вече не са необходими.
(5)
В Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (5) се съдържат общи, хоризонтални и единни правила на Съюза относно методите за вземане на проби и анализ на храните. Ето защо свързаните с това разпоредби на Директива 83/417/ЕИО вече не са необходими.
(6)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6) в рамките на отношенията между стопанските субекти трябва да се предоставя достатъчно информация, за да се гарантира наличността и точността на информацията за храните за крайния потребител. Тъй като обхванатите от настоящата директива продукти са предназначени за продажба от стопански субект на стопански субект с цел приготвяне на хранителни продукти, целесъобразно е специалните правила, които вече са включени в Директива 83/417/ЕИО, да се запазят и адаптират спрямо настоящата правна рамка и да се опростят. С тези специални правила следва да се уточни информацията, която следва да се предоставя по отношение на продуктите, обхванати от настоящата директива, в отношенията между стопанските субекти, за да може, от една страна, на стопанските субекти в хранителната промишленост да се предостави информацията, която им е необходима за етикетирането на крайните продукти, например когато става въпрос за алергени, а от друга страна да се избегне възможността тези продукти да бъдат объркани с подобни продукти, които не са предназначени или не са подходящи за консумация от човека.
(7)
В Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (7) се съдържа определение на „добавки в храните“ и „спомагателни вещества“, които са наречени „технологични съставки“ в Директива 83/417/ЕИО. Следователно в настоящата директива следва да се използват термините „добавки в храните“ и „спомагателни вещества“ вместо „технологични съставки“. Използването на тази терминология би било в съответствие и със стандарта на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели.
(8)
Другите термини и позовавания, използвани в приложенията към Директива 83/417/ЕИО, следва да бъдат адаптирани, така че да бъдат отчетени термините и позоваванията, използвани в Регламент (ЕО) № 1332/2008 на Европейския парламент и на Съвета (8) и в Регламент (ЕО) № 1333/2008.
(9)
В приложение I към Директива 83/417/ЕИО максималното съдържание на влага в казеините за хранителни цели е определено на 10 %, а максималното съдържание на млечни мазнини в киселия казеин за хранителни цели - на 2,25 %. Като се има предвид, че в стандарта на Кодекса за казеинови продукти за хранителни цели тези параметри са определени на 12 % и 2 % съответно, съответстващите параметри следва да бъдат определени в съответствие с посочения стандарт, така че да се избегне нарушаване на търговията.
(10)
С цел бързо да се адаптират или актуализират съдържащите се в приложенията на посочената директива технически елементи, така че да бъдат отчетени промените в съответните международни стандарти или техническият прогрес, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с установените в приложения I и II стандарти, приложими за казеините за хранителни цели и казеинатите за хранителни цели. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
Доколкото целите на настоящата директива - а именно посредством сближаване на законодателствата на държавите-членки да се улесни свободното движение на казеини и казеинати, предназначени за консумация от човека, като същевременно се осигурява висока степен на защита на здравето, както и съществуващите разпоредби да се приведат в съответствие с общото законодателство на Съюза в областта на храните и с международните стандарти - не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради обхвата и последиците им могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Обхват
Настоящата директива се прилага по отношение на казеини и казеинати, които са предназначени за консумация от човека, както и техните смеси.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„кисел казеин за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез отделяне, измиване и изсушаване на пресечения с киселина коагулат на обезмасленото мляко и/или на други продукти, получени от мляко;
б)
„сирищен казеин за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез отделяне, измиване и изсушаване на коагулата на обезмасленото мляко и/или на други продукти, получени от мляко; коагулатът се получава чрез реакцията на сирищния или други коагулиращи ензими;
в)
„казеинати за хранителни цели“ означава млечен продукт, получен чрез взаимодействие на казеин за хранителни цели или казеинов, пресечен коагулат за хранителни цели с неутрализиращи агенти, последвано от изсушаване.
Член 3
Задължения на държавите-членки
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че:
а)
млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, се предлагат на пазара с посочените там наименования, само ако отговарят на правилата, предвидени в настоящата директива, и на стандартите, определени в приложения I и II, и
б)
казеините и казеинатите, които не отговарят на стандартите, определени в приложение I, раздел I, букви б) и в), в приложение I, раздел II, букви б) и в) или в приложение II, букви б) и в), не се използват за приготвянето на храна и когато се предлагат законно на пазара за други цели, се наименуват и етикетират по начин, който да не подвежда купувача по отношение на техния характер, качество или предназначената употреба.
Член 4
Етикетиране
1. Следните данни се отбелязват върху опаковките, контейнерите или етикетите на млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, с лесно видими, ясно четливи и незаличими букви:
а)
наименованието на млечните продукти, посочено в член 2, букви а), б) и в), като за казеинатите за хранителни цели се посочват и катиона или катионите, изброени в приложение II, буква г);
б)
в случай на продукти, предлагани на пазара като смеси:
i)
думите „смес от…“, следвани от наименованията на различните продукти, които влизат в състава на сместа, подредени по тегло в низходящ ред,
ii)
посочване на катиона или катионите, изброени в приложение II, буква г), в случай на казеинати за хранителни цели;
iii)
съдържанието на протеини в случай на смеси, съдържащи казеинати за хранителни цели;
в)
нетното количество на продуктите, изразено в килограми или грамове;
г)
името или търговското наименование и адреса на стопанския субект в хранителната промишленост, под чието име или търговско наименование се предлага на пазара продуктът, или, ако стопанският субект в хранителната промишленост не е установен в Съюза, вносителят на пазара на Съюза;
д)
в случай на продукти, внесени от трети държави - името на държавата на произход;
е)
идентификация на партидата продукти или дата на производство.
Чрез дерогация от първа алинея данните, посочени в първа алинея, буква б), подточка iii) и букви в), г) и д), могат да бъдат отбелязани само в придружаващата документация.
2. Държава-членка забранява да се предлагат на пазара на нейната територия млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, букви а), б) и в), ако посочените в параграф 1, първа алинея от настоящия член данни не са отбелязани на език, който е лесноразбираем за купувачите от онези държави-членки, в които тези продукти се предлагат на пазара, освен ако тази информация се предоставя от стопанските субекти в хранителната промишленост с други средства. Тези данни може да бъдат отбелязани на няколко езика.
3. Когато минималното съдържание на млечен белтък, посочено в приложение I, раздел I, буква а), точка 2, приложение I, раздел II, буква а), точка 2 и приложение II, буква а), точка 2 е превишено в млечните продукти, за които се съдържа определение в член 2, този факт може, без да се засягат други разпоредби на правото на Съюза, да бъде отбелязан върху опаковките, контейнерите или етикетите на продуктите.
Член 5
Делегиране на правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 6, за да изменя стандартите, посочени в приложения I и II, с цел да бъдат отчетени промените в съответните международни стандарти, както и техническият прогрес.
Член 6
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия. Особено важно е преди приемането на делегираните актове, посочени в член 5, Комисията да следва обичайната си практика и да провежда консултации на експертно равнище, включително с експерти от държавите-членки.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 21 декември 2015 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 7
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 22 декември 2016 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните мерки от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 8
Отмяна
Директива 83/417/ЕИО се отменя, считано от 22 декември 2016 г.
Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 9
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 10
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 25 ноември 2015 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/2203
af 25. november 2015
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende kaseiner og kaseinater til konsum og om ophævelse af Rådets direktiv 83/417/EØF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Rådets direktiv 83/417/EØF (3) fastsættes der bestemmelse om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse laktoproteiner (kaseiner og kaseinater) til konsum. Siden direktivet trådte i kraft, er der sket en række ændringer, navnlig udviklingen af en omfattende retlig ramme på fødevarelovgivningsområdet og vedtagelsen af en international norm for kaseinprodukter til konsum i Codex Alimentarius-Kommissionen (»Codex-norm for kaseinprodukter til konsum«), som der skal tages højde for.
(2)
Direktiv 83/417/EØF tillægger Kommissionen beføjelser til at gennemføre nogle af bestemmelserne heri. Som følge af Lissabontraktatens ikrafttræden bør disse beføjelser bringes i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«).
(3)
For klarhedens skyld bør direktiv 83/417/EØF derfor ophæves og erstattes af et nyt direktiv.
(4)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (4) indeholder generelle, horisontale og ensartede EU-regler om vedtagelse af beredskabsforanstaltninger for fødevarer og foderstoffer. De tilsvarende bestemmelser i direktiv 83/417/EØF er derfor ikke længere nødvendige.
(5)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 (5) indeholder generelle, horisontale og ensartede EU-regler om metoder for prøveudtagning og analyse af fødevarer. De tilsvarende bestemmelser i direktiv 83/417/EØF er derfor ikke længere nødvendige.
(6)
I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 (6) skal der i forbindelser mellem virksomheder gives tilstrækkelig information til at sikre, at den endelige forbruger får fødevareinformation, og at denne er korrekt. Da de produkter, der er omfattet af dette direktiv, er beregnet til at blive solgt fra den ene virksomhed til den anden til fremstilling af fødevarer, er det hensigtsmæssigt, at de specifikke regler, der allerede er indeholdt i direktiv 83/417/EØF, bibeholdes, tilpasses til den nuværende retlige ramme og forenkles. Sådanne specifikke regler bør fastsætte, hvilke oplysninger der skal afgives for de produkter, som er omfattet af dette direktiv, i forbindelser mellem virksomheder for på den ene side at give ledere af fødevarevirksomheder de oplysninger, som de har brug for til mærkning af de endelige produkter, f.eks. når det drejer sig om allergener, og for på den anden side at undgå, at disse produkter forveksles med lignende produkter, der ikke er bestemt til eller ikke er egnet til konsum.
(7)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 (7) fastsætter en definition af fødevaretilsætningsstoffer og tekniske hjælpestoffer, som ligeledes benævnes tekniske hjælpestoffer i direktiv 83/417/EØF. Nærværende direktiv bør derfor anvende udtrykkene »fødevaretilsætningsstoffer« og »tekniske hjælpestoffer«. En sådan anvendelse af terminologi vil også være i tråd med Codex-norm for kaseinprodukter til konsum.
(8)
Andre udtryk og henvisninger, der anvendes i bilagene til direktiv 83/417/EØF, bør tilpasses for at tage hensyn til dem, som anvendes i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1332/2008 (8) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008.
(9)
I bilag I til direktiv 83/417/EØF fastsættes det maksimale vandindhold for kaseiner til konsum til 10 %, og det maksimale indhold af mælkefedt for syrekasein til konsum til 2,25 %. I betragtning af at Codex-norm for kaseinprodukter til konsum fastsætter disse parametre til henholdsvis 12 % og 2 %, bør de tilsvarende parametre fastsættes i overensstemmelse med denne norm for at undgå handelsforvridninger.
(10)
For hurtigt at tilpasse eller ajourføre de tekniske elementer i bilagene til dette direktiv, så der kan tages hensyn til udviklingen af relevante internationale normer eller tekniske fremskridt, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF, for så vidt angår de normer, der gælder for kaseiner og kaseinater til konsum, der er fastsat i bilag I og II. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(11)
Målene for dette direktiv, nemlig ved hjælp af indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning at lette den frie bevægelighed for kaseiner og kaseinater til konsum og samtidig at sikre et højt niveau for beskyttelse af sundhed og bringe eksisterende bestemmelser i overensstemmelse med generel EU-lovgivning om fødevarer og med internationale normer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af deres omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Anvendelsesområde
Dette direktiv finder anvendelse på kaseiner og kaseinater, der er bestemt til konsum, samt blandinger heraf.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) »syrekasein til konsum«: et mælkeprodukt fremstillet ved udskilning, vaskning og tørring af syreudfældet koagel fra skummetmælk og/eller fra andre produkter fremstillet af mælk
b) »løbekasein til konsum«: et mælkeprodukt fremstillet ved udskilning, vaskning og tørring af koagel fra skummetmælk og/eller fra andre produkter fremstillet af mælk; koagelet fremkommer ved reaktion med løbe eller andre koagulerende enzymer
c) »kaseinater til konsum«: et mælkeprodukt fremstillet ved behandling af kaseiner til konsum eller koagel fra kaseiner til konsum med neutraliserende hjælpestoffer efterfulgt af tørring.
Artikel 3
Medlemsstaternes forpligtelser
Medlemsstaterne træffer alle de nødvendige foranstaltninger for at sikre:
a)
at de i artikel 2 definerede mælkeprodukter kun markedsføres under de deri angivne betegnelser, såfremt de overholder de regler, der er fastsat i dette direktiv, og de normer, der er anført i bilag I og II, og
b)
at kaseiner og kaseinater, der ikke overholder de normer, som er anført i bilag I, del I, litra b) og c), bilag I, del II, litra b) og c), eller bilag II, litra b) og c), ikke anvendes til fremstilling af fødevarer og, hvis de markedsføres lovligt til andre formål, betegnes og mærkes på en sådan måde, at de ikke vildleder køberen med hensyn til deres art, kvalitet eller påtænkte anvendelse.
Artikel 4
Mærkning
1. Følgende oplysninger angives på de i artikel 2 definerede mælkeprodukters emballage, beholdere eller etiketter med klart synlige, letlæselige og uudslettelige bogstaver:
a)
mælkeproduktets betegnelse, der er fastsat i artikel 2, litra a), b) og c), og for så vidt angår kaseinater til konsum med angivelse af kationens eller kationernes art som anført i bilag II, litra d)
b)
for produkter, der markedsføres i blandinger:
i)
angivelsen »blanding af …« efterfulgt af betegnelserne for de forskellige produkter, hvoraf blandingen består, efter aftagende vægt
ii)
angivelse af kationens eller kationernes art som anført i bilag II, litra d), for så vidt angår kaseinater til konsum
iii)
proteinindholdet for blandinger indeholdende kaseinater til konsum
c)
produkternes nettomængde udtrykt i kilogram eller gram
d)
navn eller firmanavn samt adresse på den leder af en fødevarevirksomhed, i hvis navn eller firmanavn produktet markedsføres, eller, hvis denne leder af en fødevarevirksomhed ikke er etableret i Unionen, på den erhvervsdrivende, der importerer til EU-markedet
e)
navnet på oprindelseslandet for produkter indført fra tredjelande
f)
identifikation af varepartiet for produkterne eller fremstillingsdatoen.
Som en undtagelse til første afsnit kan de i første afsnit, litra b), nr. iii), og første afsnit, litra c), d) og e), omhandlede oplysninger alene angives i et ledsagedokument.
2. En medlemsstat forbyder markedsføring af mælkeprodukter, der er defineret i artikel 2, litra a), b) og c), på sit område, hvis de i nærværende artikels stk. 1, første afsnit, omhandlede oplysninger ikke er angivet på et sprog, som er let forståeligt af køberne i den medlemsstat, hvor disse produkter markedsføres, medmindre sådanne oplysninger er afgivet af lederen af en fødevarevirksomhed på anden vis. Disse oplysninger kan angives på flere sprog.
3. Såfremt mindsteindholdet af mælkeproteiner anført i bilag I, del I, litra a), punkt 2, bilag I, del II, litra a), punkt 2, og i bilag II, litra a), punkt 2, er overskredet i mælkeprodukterne defineret i artikel 2, kan dette på fyldestgørende vis angives på produkternes emballage, beholdere eller etiketter, uden at det berører andre af EU-rettens bestemmelser.
Artikel 5
Delegation af beføjelser
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 6 til at ændre de i bilag I og II anførte normer for at tage højde for udviklingen i de relevante internationale normer og for den tekniske udvikling.
Artikel 6
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen følger sin sædvanlige praksis og gennemfører høringer med eksperter, herunder eksperter fra medlemsstaterne, før den vedtager de i artikel 5 omhandlede delegerede retsakter.
2. Beføjelsen til at vedtage de delegerede retsakter, jf. artikel 5, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 21. december 2015. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 5 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 5 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 7
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 22. december 2016. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 8
Ophævelse
Direktiv 83/417/EØF ophæves med virkning fra den 22. december 2016.
Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 9
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 10
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, 25. november 2015.