ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 499/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълване на регламенти (ЕС) № 1308/2013 и (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета чрез изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 на Комисията по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/01 и (ЕО) № 1234/07 на Съвета (1), и по-специално член 37, буква в), подточка iv) и буква г), подточка xiii), член 173, параграф 1, букви б), в) и е), член 181, параграф 2 и член 231, параграф 1 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/00, (ЕО) № 1290/05 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (2), и по-специално член 64, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 (3) на Комисията беше приет въз основа на Регламент (ЕО) № 1234/2007 (4) на Съвета, който беше отменен и заменен с Регламент (ЕС) № 1308/2013.
(2)
Регламент (ЕС) № 1308/2013 съдържа някои нови разпоредби относно секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци. Тези разпоредби трябва да бъдат допълнени по отношение на финансовите вноски на членовете на организация на производители в сектора на плодовете и зеленчуците („организация на производители“), предлагането на пазара на цялата продукция чрез организацията на производители, възлагането на дейности на външни изпълнители, демократичната отчетност, определянето на тавани за разходите за управление и предотвратяване на кризи, условията за презасаждане на овощни градини като мярка за управление и предотвратяване на кризи, някои елементи на процедурата в случай на неспазване на критериите за признаване и прилагането на системата на входни цени, както и условия за предоставяне на гаранция.
(3)
Член 160 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 предвижда уставът на организацията на производителите да изисква от производителите, които са нейни членове, да предлагат на пазара цялата си съответна продукция посредством организацията на производителите. За да се осигури гъвкавост в сектора на плодовете и зеленчуците, е целесъобразно да се позволи на производителите при определени условия да предлагат на пазара продукцията си извън организацията на производителите.
(4)
Съгласно член 26 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 основната дейност на организацията на производители е свързана с концентриране на предлагането и предлагане на пазара на продуктите на членовете ѝ, за които е призната. Необходимо е да се изясни как се извършва тази дейност, по-специално в случай на възлагане на дейности на външни изпълнители. Освен това, за да се позволи на държавите членки да осъществяват необходимия контрол, организациите на производители следва да съхраняват водената отчетност, която осигурява възможност на държавите членки да установяват, че организацията на производители е изпълнила своите задачи.
(5)
Член 27 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 изисква организацията на производители да продължава да бъде отговорна за възложените на външни изпълнители дейности. Целесъобразно е по-подробното уточняване на средствата, чрез които се гарантира, че възложените на външни изпълнители дейности продължават да бъдат контролирани от организацията на производители, която е възложила тези дейности.
(6)
Член 31 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 изисква от държавите членки да предприемат всички мерки, които считат за необходими, за да предотвратят злоупотреба с власт или влияние от страна на един или няколко от членовете на организация на производители. Организациите на производители следва да предоставят доказателства на държавите членки за своята демократична отчетност по отношение на производители, които са техни членове. Във връзка с това следва да се ограничи максималният процент за правото на глас и дяловете, които всяко физическо или юридическо лице може да притежава в организация на производители.
(7)
Член 153, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1308/2013 изисква уставът на организацията на производители да предвижда налагането на задължение на членовете за финансови вноски, необходими за нейното финансиране. За да се гарантира, че членовете на организацията на производители заплащат финансовите вноски, необходими за създаването и захранването на оперативния фонд, предвиден в член 32 от регламента, е необходимо да се предвиди включване на такова задължение в устава на организацията на производители.
(8)
С цел да се избегнат ситуации, в които мерките за предотвратяване и управление на кризи видят до неравномерно финансиране в рамките на асоциация на организации на производители, на равнището на всяка членуваща организация на производители следва да се изчислят тавани на разходите за предотвратяване и управление на кризи по оперативните програми на асоциации на организации на производители. Освен това следва да се установят и условия за презасаждане на овощни градини като мярка за управление и предотвратяване на кризи. За да се избегне неравномерно финансиране на оперативни програми, следва да се определи максимален процент на разходите, които могат да се предвидят за презасаждане на овощни градини.
(9)
В член 114 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 се установяват санкциите, които да се прилагат при неспазване на критериите за признаване. Съгласно член 154, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 държавите членки трябва да извършват редовни проверки, за да потвърдят, че организациите на производители спазват критериите за признаване, налагат санкции на тези организации при неспазване или нередности и при необходимост вземат решение за оттегляне на признаването. По-ефективна би била системата, при която се прави разграничаване на съществените и незначителните нередности при спазването на критериите за признаване, като така би се избегнало различното тълкуване от страна на държавите членки. Поради това е целесъобразно да се установи опростена процедура или система със степени на санкции, както се предвижда в член 64 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за да се избегне неправомерното възползване от подпомагане от Съюза от страна на организации на производители, които вече не отговарят на изискванията за признаване.
(10)
Член 181 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 предвижда прилагане на Митническия кодекс за митническо оформяне на стоки по системата на входни цени. Тъй като въпросните стоки са малотрайни и стойността им в момента на митническото оформяне невинаги е установена, е необходимо на Комисията да се предостави възможност да приеме правила с цел проверка на достоверността на декларираната входна цена на съответна партида спрямо фиксирана стойност при вноса, за да се ускорят процедурите за митническо оформяне. Освен това опитът, придобит при прилагането на системата на входни цени, показа, че е целесъобразно да се поиска предоставяне на гаранция, когато митническата стойност, определена в съответствие с договорната стойност, посочена в член 29 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (5), надвишава с повече от 8 % стандартната стойност при вноса, изчислена от Комисията.
(11)
Поради това Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 следва да бъде съответно изменен.
(12)
За да се гарантира плавен преход при оперативните програми, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007, в новите правила на Регламент (ЕС) № 1308/2013 следва да бъдат предвидени преходни разпоредби.
(13)
Разпоредбите относно предотвратяването и управлението на кризи следва да се прилагат от 1 януари 2014 г., т.е. датата, от която се прилагат съответните нови разпоредби на Регламент (ЕС) № 1308/2013. С цел да се осигури възможност на организациите на производители да се адаптират към новите правила относно изискванията за възлагане на дейности на външни изпълнители и за демократична отчетност, съответните разпоредби следва да се прилагат едва от 1 януари 2015 г. Член 181 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се прилага от 1 октомври 2014 г. нататък и поради това съответните нови разпоредби на този регламент относно проверката на достоверността на декларираната входна цена на партида и условията за предоставяне на гаранция следва да се прилагат от същата дата,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 се изменя, както следва:
1.
В член 26, параграф 1 се добавят следните втора и трета алинеи:
„Пускането на пазара се извършва от организацията на производители или под контрола на организацията на производители в случай на възлагане на дейности на външни изпълнители съгласно член 27. Това включва решението за продукта, който ще се продава, избора на канал на разпространение и освен ако продажбата не се извършва чрез търг, договарянето на неговото количество и цена.
Организациите на производители съхраняват водената отчетност, включително счетоводни документи, в продължение на поне 5 години, с които се доказва, че организацията на производители е концентрирала предлагането и е пускала на пазара продуктите на членове, за които е призната“
2.
Вмъква се следният член 26а:
„Член 26а
Предлагане на пазара на продукцията извън организацията на производители
Когато организацията на производители позволява това и когато се спазват условията, определени от организацията на производители, членуващите производители могат:
1)
да продават не повече от определен процент от своята продукция или продукти пряко или извън стопанства на производители, в които участват, на потребители за техни лични нужди, като процентите се определят от държавите членки в размер на не по-малко от 10 %;
2)
да предлагат на пазара сами или чрез друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация, количества продукти, които са незначителни спрямо обема на предлаганата на пазара продукция от собствената им организация;
3)
да предлагат на пазара сами и чрез друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация, продукти, които поради своите характеристики не се включват обичайно в търговската дейност на съответната организация на производители.“
3.
Член 27 се заменя със следния текст:
„Член 27
Възлагане на дейности на външни изпълнители
1. Дейностите, чието възлагане на външни изпълнители може да бъде разрешено от държавите членки в съответствие с член 155 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6), са свързани с целите на организациите на производители, определени в член 152, параграф 1, буква в) от посочения регламент, и могат да включват, наред с другото, събиране, съхраняване, пакетиране и предлагане на пазара на продукта на членовете на организацията на производители.
2. Организация на производители, която възлага дейност на външни изпълнители, сключва търговско споразумение чрез писмен договор с друг субект, включително един или няколко от своите членове или дъщерно дружество, с цел извършване на съответната дейност. Организацията на производители продължава да бъде отговорна за гарантиране на изпълнението на възложената на външни изпълнителни дейност, както и за контрола върху цялостното управление и наблюдението на търговското споразумение за извършване на дейността.
3. Контролът върху цялостното управление и наблюдението, посочени в параграф 2, се извършват ефективно, като се изисква договорът за възлагане на дейности на външни извършители:
а)
да позволява на организацията на производители да издава обвързващи инструкции и да включва условия, позволяващи на организацията на производители да прекратява договора, ако доставчикът на услуги не спазва сроковете и условията на договора за възлагане на дейности на външни изпълнители,
б)
да съдържа подробни условия, включително задължения за докладване и крайни срокове, които позволяват на организацията на производители да извършва оценка и да упражнява действителен контрол над възложените на външни изпълнители дейности.
Договорите за възлагане на дейности на външни изпълнители, както и докладите, посочени в буква б), се съхраняват от организацията на производители поне 5 години за целите на последващи проверки и са достъпни за всички членове при поискване от тяхна страна.
(6) Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/01 и (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 671).“" 						
4.
Член 31 се заменя със следния текст:
„Член 31
Демократична отчетност на организациите на производители
1. Държавите членки определят максимален процент за правото на глас и дяловете, които всяко физическо или юридическо лице може да притежава в организация на производители. Максималният процент за право на глас и дялове трябва да бъде под 50 % от общите права на глас и под 50 % от дяловете. В надлежно обосновани случаи държавите членки могат да определят по-висок максимален процент за дяловете, които юридическо лице може да притежава в организация на производители, при условие че е избегната всякаква възможност за злоупотребата с власт от страна на това юридическо лице.
Посредством дерогация от първа алинея, когато организации на производители изпълняват оперативна програма към 17 май 2014 г., максималният процент на дяловете, определен от държавата членка за изпълнението на първа алинея, се прилага едва след края на срока на оперативната програма.
2. Органите на държавите членки извършват проверки на правата на глас и дяловете, включващи проверки на самоличността на физическите или юридическите лица, притежаващи дялове на членовете на организацията на производители, които от своя страна са юридически лица.
3. Когато организация на производители е ясно обособена част от юридическо лице, държавите членки приемат мерки, с които се ограничават или забраняват правомощията на това юридическо лице да изменя, одобрява или отхвърля решения на организацията на производители.“
5.
В член 53 се добавя следният параграф 3:
„3. Уставът на организация на производители в сектора на плодовете и зеленчуците изисква членуващите в нея производители да заплащат финансовите вноски, предвидени в нейния учредителен акт, за създаването и попълването на оперативния фонд, предвиден в член 32 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.“
6.
В член 62 се добавя следният параграф 5:
„5. Таванът на разходите за управление и предотвратяване на кризи, посочен в член 33, параграф 3, четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, по оперативните програми на асоциации на организации на производители се изчислява на равнището на всяка членуваща организация на производители.“
7.
Вмъква се следният член 89а:
„Член 89а
Презасаждане на овощни градини поради задължително изкореняване
Когато държавите членки включат в националната си стратегия презасаждането на овощни градини поради задължително изкореняване по съображения, свързани със здравето на човека или растенията, като мярка при кризи, те определят видовете и при необходимост сортовете, които са допустими за тази мярка, и условията, свързани с нейното прилагане. В случай на изкореняване поради съображения, свързани със здравето на растенията, мерките, предприети от държавите членки за презасаждане на овощни градини, са съобразени с Директива 2000/29/ЕО на Съвета (7).
За презасаждането на овощни градини не се изразходват повече от 20 % от общите разходи по оперативната програма. Държавите членки могат да вземат решение за определяне на по-нисък процент.
(7) Директива 2000/29/ЕС на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (ОВ L 169, 10.7.2000 г., стр. 1).“" 						
8.
Член 114 се заменя със следния текст:
„Член 114
Неспазване на критериите за признаване
1. Ако държава членка установи, че организация на производители не спазва някой от критериите за признаване, свързани с изискванията от членове 21, 23, член 26, параграфи 1 и 2 и член 31, тя изпраща на въпросната организация на производители, не по-късно от 2 месеца след установяване на неспазването, предупредително писмо с препоръчана поща, в което се посочва установената нередност, коригиращите мерки и срокът, в рамките на който се предприемат тези мерки, като той не трябва да надвишава 4 месеца. От момента на установяване на неспазването държавите членки преустановяват плащанията на помощи, докато не бъдат предприети удовлетворяващи ги коригиращи мерки.
2. Неспазването на критериите за признаване, посочени в параграф 1, в рамките на определения от държавата членка срок, води до спиране на признаването на организацията на производители. Държавата членка уведомява организацията на производители за периода на спиране, който не надвишава 12 месеца от датата на получаване на предупредителното писмо от страна на организацията на производители. Тази мярка се прилага, без да се засяга прилагането на хоризонталното национално законодателство, което може да предвижда спирането на такива действия след започване на свързани съдебни производства.
В периода на спиране на признаването организацията на производители може да продължи да извършва дейност, но плащанията на помощи се преустановяват до отмяната на спирането на признаването. Годишната стойност на помощта се намалява с 2 % за всеки започнат календарен месец, през който е спряно признаването.
Спирането на признаването се прекратява в деня на проверката, която показва, че въпросните критерии за признаване са изпълнени.
3. Ако критериите не са изпълнени до края на срока за спиране на признаването, определен от компетентния орган на държавата членка, държавата членка оттегля признаването, считано от датата, на която условията за признаване не са изпълнени, или, ако не е възможно тази дата да бъде установена, от датата на установяване на нередността. Тази мярка се прилага, без да се засяга прилагането на хоризонталното национално законодателство, което може да предвижда спирането на такива действия след започване на свързани съдебни производства. Дължимите помощи не се изплащат, а неправомерно платените помощи се възстановяват.
4. Ако държава членка установи, че организация на производители не спазва някой от другите критерии за признаване, установени в член 154 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, освен посочените в параграф 1, тя изпраща на въпросната организация на производители, не по-късно от 2 месеца след установяване на неспазването, предупредително писмо с препоръчана поща, в което се посочва установената нередност, коригиращите мерки и срокът, в рамките на който се предприемат тези мерки, като той не трябва да надвишава 4 месеца.
5. Непредприемането на коригиращите мерки, посочени в параграф 4, в рамките на определения от държавата членка срок, води до временно преустановяване на плащанията и намаляване на размера на годишната помощ с 1 % за всеки започнат календарен месец, който надвишава този срок. Тази мярка се прилага, без да се засяга прилагането на хоризонталното национално законодателство, което може да предвижда спирането на такива действия след започване на свързани съдебни производства.
6. Когато обаче организация на производители предостави на държавата членка доказателства, че поради природни бедствия, неблагоприятни климатични условия, болести или нашествия от вредители, въпреки че е предприела необходимите мерки за предотвратяване на риска, тя не е в състояние да спазва условията за признаване, предвидени в член 154, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1308/2013 по отношение на минималния обем или стойност на предлаганата на пазара продукция, определени от държавата членка, държавата членка може за въпросната година да приложи дерогация от минималния обем или стойност на предлаганата на пазара продукция за тази организация на производители.
7. В случаите когато се прилагат параграфи 1, 2, 4 и 5, държавите членки може да извършват плащания след крайния срок, посочен в член 70, когато това е необходимо за прилагането на този член. Тези плащания обаче не могат да бъдат извършвани по-късно от 15 октомври през втората година след годината на изпълнение на програмата.“
9.
Член 137 се заменя със следния текст:
„Член 137
Основа за входни цени
1. Член 181, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се прилага по отношение на продуктите, изброени в приложение XVI.
2. Когато митническата стойност на продуктите, изброени в част A на приложение XVI, се определя според договорната стойност, посочена в член 29 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, и тази митническа стойност е по-висока с повече от 8 % от фиксираната стойност, изчислена от Комисията като стандартната стойност при вноса в момента на съставяне на декларацията за допускане на продуктите за свободно обращение, вносителят трябва да предостави гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. За тази цел размерът на вносното мито, което в крайна сметка би се дължало за продуктите, изброени в част А от приложение XVI, се равнява на дължимото мито, ако въпросният продукт е бил класифициран въз основа на съответната стандартна стойност при вноса.
Първа алинея не се прилага, когато съответната стандартна стойност при вноса е по-висока от входните цени, изброени в приложение I, част III, раздел I, приложение 2 към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8) и когато заявителят изисква незабавното вписване в сметките на размера на митото, което може в крайна сметка да е дължимо за стоките, вместо предоставяне на гаранция.
3. Когато митническата стойност на продуктите, изброени в част А от приложение XVI, се изчислява в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приспадането на митото се извършва при условията, предвидени в член 136, параграф 1 от настоящия регламент. В такъв случай вносителят предоставя гаранция съгласно член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, която е равна на размера на митото, което той би платил, ако класификацията на продуктите се правеше на основата на стандартната стойност при вноса.
4. Митническата стойност на стоките, внесени на консигнация, се определя директно в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, като за тази цел по време на срока, в който е в сила, се прилага стандартната стойност при вноса, изчислена в съответствие с член 136.
5. Вносителят разполага с един месец от продажбата на въпросните продукти, като се спазва максималният срок от четири месеца от датата на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, да докаже, че партидата е освободена според условия, потвърждаващи правилното определяне на цените, посочени в член 29 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, или да определи митническата стойност, посочена в член 30, параграф 2, буква в) от този регламент. Неспазването на един от тези крайни срокове води до загуба на предоставената гаранция, без да се засяга прилагането на параграф 6.
Предоставената гаранция се освобождава, при условие че се предоставя удовлетворяващо митническите органи доказателство за условията на освобождаване. В противен случай гаранцията се задържа посредством плащане на вносни мита.
За да се докаже, че партидата е освободена съгласно условията, посочени в първа алинея, освен фактурата вносителят предоставя всички документи, необходими за извършването на съответната митническа проверка по отношение на продажбата и освобождаването на всеки продукт от въпросната партида, включително документите, свързани с транспорта, застраховката, обработката и съхраняването на партидата.
Когато пазарните стандарти, посочени в член 3, изискват сортът на продукта или търговският вид на плодовете и зеленчуците да бъдат посочени на опаковката, сортът на продукта или търговският вид на плодовете и зеленчуците, които съставляват част от партидата, се посочват на документите, свързани с транспорта, фактурите и ордера за доставка.
6. Максималният срок от четири месеца, посочен в параграф 5, първа алинея, може да бъде удължен от компетентните органи на държавата членка максимум с три месеца по искане на вносителя, което трябва да бъде надлежно обосновано.
Ако при проверка компетентните органи на държавите членки установят, че изискванията на настоящия член не са спазени, те събират дължимото мито по член 220 от Регламент (ЕИО) № 2913/92. Размерът на митата, които следва да бъдат събрани или които остава да бъдат събрани, включва лихва от датата на допускане на стоките за свободно обращение до датата на събиране на дължимите мита. Прилаганият лихвен процент е този, който е в сила за операциите по събиране на вземания съгласно националното законодателство.
(8) Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, 7.9.1987 г., стр. 1).“" 						
Член 2
Преходни разпоредби
Когато държава членка е одобрила оперативна програма съгласно член 64, параграф 2, трета алинея от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 преди 20 януари 2014 г., тази оперативна програма се счита за одобрена съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Без да се засягат членове 65 и 66 от изменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011, по искане на организация на производители оперативна програма, одобрена съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007, може:
а)
да продължи да се изпълнява до приключването ѝ;
б)
да бъде изменена, така че да отговаря на изискванията на Регламент (ЕС) № 1308/2013; или
в)
да бъде заменена с нова оперативна програма, одобрена съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Член 3
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграфи 6 и 7 и член 2 се прилагат от 1 януари 2014 г.
Член 1, параграф 9 се прилага от 1 октомври 2014 г.
Член 1, параграфи 3 и 4 се прилагат от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 499/2014
af 11. marts 2014
om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 og (EU) nr. 1306/2013 ved ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1), særlig artikel 37, litra c), nr. iv), og litra d), nr. xiii), artikel 173, stk. 1, litra b), c) og f), artikel 181, stk. 2, og artikel 231, stk. 1,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (2), særlig artikel 64, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 (3) blev vedtaget på grundlag af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (4), der blev ophævet og erstattet af forordning (EU) nr. 1308/2013.
(2)
Forordning (EU) nr. 1308/2013 indeholder en række nye bestemmelser om frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager. Disse bestemmelser skal suppleres for så vidt angår finansielle bidrag fra producenter, som er medlemmer af en producentorganisation i frugt- og grøntsagssektoren (i det følgende benævnt producentorganisationen), afsætning af den samlede produktion gennem producentorganisationen, udlicitering af aktiviteter, demokratisk kontrol, fastsættelse af et loft for udgifterne til kriseforebyggelse og -styring, kriseforebyggelse og -styringsforanstaltninger til genplantning af frugtplantager, visse dele af proceduren i tilfælde af manglende opfyldelse af anerkendelseskriterierne og anvendelse af indgangsprisordningen samt betingelser for sikkerhedsstillelse.
(3)
Ved artikel 160 i forordning (EU) nr. 1308/2013 fastsættes det, at vedtægterne for producentorganisationen skal pålægge medlemmerne at afsætte hele deres produktion gennem producentorganisationen. For at give plads til fleksibilitet inden for frugt- og grøntsagssektoren, bør producenterne under særlige omstændigheder have lov til at afsætte deres produktion uden om producentorganisationen.
(4)
I overensstemmelse med artikel 26 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 er en producentorganisations hovedaktivitet at koncentrere udbud og afsætning af de af medlemmernes produkter, som den er anerkendt for. Det bør præciseres, hvordan denne aktivitet udføres, navnlig i tilfælde af udlicitering. For at medlemsstaterne kan udføre de nødvendige kontroller, bør producentorganisationerne opbevare dokumentation, der gør det muligt for medlemsstaterne at kontrollere, at producentorganisationen udfører sine opgaver korrekt.
(5)
Ved artikel 27 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes det, at producentorganisationen forbliver ansvarlig for at sikre gennemførelsen af de udliciterede aktiviteter. Der bør redegøres mere detaljeret for, hvordan det sikres, at de udliciterede aktiviteter fortsat kontrolleres af den producentorganisation, der har udliciteret de pågældende aktiviteter.
(6)
Ved artikel 31 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes det, at medlemsstaterne træffer alle de foranstaltninger, de finder nødvendige for at undgå, at et eller flere medlemmer misbruger deres beføjelser eller indflydelse. Producentorganisationerne bør fremlægge dokumentation til medlemsstaterne for demokratisk kontrol med deres producentmedlemmer. Med henblik derpå bør den øvre procentgrænse for antallet af stemmer og aktier, som fysiske og juridiske personer kan have i en producentorganisation, begrænses.
(7)
Ved artikel 153, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1308/2013 fastsættes det, at vedtægterne fra en producentorganisation skal pålægge sine medlemmer at betale de finansielle bidrag, der er nødvendige til at finansiere producentorganisationen. For at sikre, at producentorganisationens medlemmer betaler de finansielle bidrag til oprettelse og finansiering af den i artikel 32 i nævnte forordning omhandlede driftsfond, bør en sådan forpligtelse fastlægges i producentorganisationens vedtægter.
(8)
For at undgå situationer, hvor kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger medfører ulige finansiering inden for en sammenslutning af producentorganisationer, bør udgiftsloftet for kriseforebyggelse og -styring for driftsprogrammer beregnes for hver enkel producentorganisation, der er medlem af sammenslutningen. Derudover bør betingelserne for kriseforebyggelse og -styringsforanstaltninger til genplantning af frugtplantager fastsættes. For at undgå ulige finansiering af driftsprogrammerne bør der fastsættes en øvre grænse for, hvor stor en procentdel af udgifterne der må anvendes til genplantning af frugtplantager.
(9)
Ved artikel 114 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes de sanktioner, der finder anvendelse ved manglende opfyldelse af anerkendelseskriterierne. I henhold til artikel 154, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1308/2013, fører medlemsstaterne med jævne mellemrum tilsyn med, om anerkendte producentorganisationer opfylder anerkendelseskriterierne, pålægger sanktioner i tilfælde af manglende opfyldelse eller uregelmæssigheder, og beslutter om nødvendigt om anerkendelsen skal tilbagekaldes. Det ville være mere effektivt at indføre et system, der skelner mellem manglende opfyldelse af væsentlig eller mindre betydning af anerkendelseskriterierne, for at undgå, at medlemsstaterne fortolker disse forskelligt. Der bør derfor vedtages en forenklet procedure og graduerede sanktioner som omhandlet i artikel 64 i forordning (EU) nr. 1306/2013 for at forebygge, at producentorganisationer, der ikke længere opfylder anerkendelseskriterierne, uretmæssigt får tildelt EU-støtte.
(10)
Ved artikel 181 i forordning (EU) nr. 1308/2013 fastsættes reglerne for anvendelse af den fælles toldtarif, for så vidt angår toldbehandlingen af varer, der er omfattet af indgangsprisordningen. Eftersom de pågældende varer er letfordærvelige, og værdien ikke altid er fastsat, når de toldbehandles, bør Kommissionen have beføjelse til at vedtage regler med henblik på at kontrollere rigtigheden af den opgivne indgangspris for et parti mod en fast importværdi for at fremskynde toldbehandlingsproceduren. Desuden viser erfaringen med anvendelsen af indgangsprisordningen, at der er behov for at bede om en sikkerhedsstillelse, når den toldværdi, der er fastsat i overensstemmelse med den i artikel 29 i forordning (EØF) nr. 2913/92 (5) omhandlede transaktionsværdi, overstiger den af Kommissionen beregnede faste importværdi med mere end 8 %.
(11)
Gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(12)
For at sikre en glidende overgang for driftsprogrammerne under forordning (EF) nr. 1234/2007 til de nye regler under forordning (EU) nr. 1308/2013, bør der fastsættes en række overgangsbestemmelser.
(13)
Bestemmelserne om kriseforebyggelses- og krisestyring bør finde anvendelse fra den 1. januar 2014, det vil sige fra den dato, hvor de nye bestemmelser i forordning (EU) nr. 1308/2013 finder anvendelse. For at producentorganisationerne kan tilpasse sig de nye regler om kravene for udlicitering af aktiviteter og demokratisk kontrol, bør de pågældende bestemmelser først finde anvendelse fra den 1. januar 2015. Artikel 181 i forordning (EU) nr. 1308/2013 finder anvendelse fra den 1. oktober 2014, og de nye tilsvarende bestemmelser i denne forordning om kontrol af rigtigheden af den opgivne indgangspris for et parti og om betingelserne for sikkerhedsstillelse ligeledes fra samme dato -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 26, stk. 1, indsættes følgende som andet og tredje afsnit:
»Afsætning udføres af producentorganisationen eller under dennes kontrol i tilfælde af udlicitering, jf. artikel 27. Det omfatter beslutningen om, hvilket produkt der skal sælges, valget af distributionskanal og, med mindre salget sker ved auktion, forhandlinger om mængde og pris.
Producentorganisationerne opbevarer dokumentation, herunder regnskabsdokumenter, i mindst 5 år, der påviser, at producentorganisationen koncentrerede udbud og afsætning af de af medlemmernes produkter, som den er anerkendt for.«
2)
Som artikel 26a indsættes:
»Artikel 26a
Afsætning af produktionen uden om producentorganisationen
Hvis producentorganisationen tillader det, og hvis det er i overensstemmelse med de af producentorganisationen fastsatte vilkår og betingelser, kan medlemmerne:
1)
sælge en fastsat procentdel af deres produktion eller produkter direkte eller uden for deres bedrift direkte til forbrugere til personligt brug, idet medlemsstaterne fastsætter procentdelen til mindst 10 %
2)
selv eller gennem en anden producentorganisation, der er udpeget af deres egen producentorganisation, afsætte produkter, som udgør en beskeden mængde i forhold til den produktionsmængde, der kan afsættes gennem deres egen producentorganisation
3)
selv eller gennem en anden producentorganisation, der er udpeget af deres egen organisation, afsætte produkter, som på grund af deres kendetegn ikke normalt hører med til deres egen producentorganisations forretningsmæssige aktiviteter.«
3)
Artikel 27 affattes således:
»Artikel 27
Udlicitering
1. De aktiviteter, som en medlemsstat kan tillade udliciteret i henhold til artikel 155 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 (6), skal have at gøre med producentorganisationens formål, jf. artikel 152, stk. 1, litra c), i samme forordning og kan blandt andet omfatte indsamling, oplagring, emballering og afsætning af medlemmernes produkter.
2. En producentorganisation, der udliciterer en aktivitet, indgår en forretningsmæssig skriftlig aftale med en anden enhed, herunder en eller flere medlemmer eller et datterselskab, med henblik på at udføre den pågældende aktivitet. Producentorganisationen forbliver ansvarlig for at sikre gennemførelsen af den udliciterede aktivitet og bevarer den overordnede kontrol med og overvågningen af den forretningsmæssige aftale om at udføre aktiviteten.
3. Den overordnede kontrol og overvågning, jf. stk. 2, skal være effektiv og kræve, at udliciteringskontrakten:
a)
gør det muligt for producentorganisationen at udstede bindende instrukser, og at den omfatter bestemmelser, der sætter producentorganisationen i stand til at opsige kontrakten, hvis tjenesteudbyderen ikke opfylder udliciteringskontraktens vilkår og betingelser
b)
fastsætter de nærmere vilkår og betingelser, herunder indberetningsforpligtelser og tidsfrister, der sætter producentorganisationen i stand til at evaluere og udføre reel kontrol med de udliciterede aktiviteter.
Producentorganisationen opbevarer udliciteringskontrakter og de i litra b) nævnte indberetninger i mindst fem år med henblik på efterfølgende kontrol, og disse skal på anmodning stilles til rådighed for alle medlemmer.
(6) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671).«." 						
4)
Artikel 31 affattes således:
»Artikel 31
Demokratisk kontrol med producentorganisationerne
1. Medlemsstaterne fastsætter en øvre procentgrænse for det antal stemmer og aktier, som fysiske og juridiske personer må have i en producentorganisation. Den øvre procentgrænse for stemmer og aktier skal være mindre end 50 % af det samlede antal stemmer og mindre end 50 % af aktierne. I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne fastsætte en højere øvre procentgrænse for andelen af aktier, som en juridisk person må have i en producentorganisation, under forudsætning af at en sådan juridisk persons misbrug af disse beføjelser forhindres.
Hvis producentorganisationen gennemfører et driftsprogram den 17. maj 2014, med forbehold af første afsnit, finder den øvre procentgrænse for den af medlemsstaten fastsatte andel af aktier ved anvendelse af første afsnit først anvendelse efter driftsprogrammets afslutning.
2. Medlemsstaternes myndigheder skal blandt andet kontrollere stemmerettigheder og aktieandele samt hvilke fysiske eller juridiske personer, der har aktier for medlemmer af producentorganisationen, der selv er juridiske personer.
3. Hvis producentorganisationen er en klart defineret del af en juridisk person, kan medlemsstaterne vedtage foranstaltninger for at begrænse den pågældende juridiske persons beføjelser til at ændre, godkende eller afvise producentorganisationens beslutninger eller afskære den fra disse beføjelser.«
5)
I artikel 53 indsættes følgende som stk. 3:
»3. Vedtægterne for en producentorganisation i frugt- og grøntsagssektoren skal pålægge medlemmerne at betale de finansielle bidrag omhandlet i vedtægterne om oprettelse og finansiering af driftsfonden, jf. artikel 32 i forordning (EU) nr. 1308/2013.«
6)
I artikel 62 indsættes følgende som stk. 5:
»5. Udgiftsloftet for kriseforebyggelse og -styring omhandlet i artikel 33, stk. 3, fjerde afsnit, i forordning (EU) nr. 1308/2013 inden for rammerne af sammenslutninger af producentorganisationers driftsprogrammer beregnes for hver enkel producentorganisation, der er medlem.«
7)
Som artikel 89a indsættes:
»Artikel 89a
Genplantning af frugtplantager efter en obligatorisk rydning
Hvis en medlemsstat i sin nationale strategi medtager genplantning af frugtplantager efter en obligatorisk rydning af sundheds- eller plantesundhedsårsager som en kriseforebyggelsesforanstaltning, fastsætter den, hvilke arter og om nødvendigt sorter der skal genplantes og betingelserne for anvendelsen af den pågældende foranstaltning. Hvis der er tale om rydning af plantesundhedsårsager, skal de foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer med henblik på genplanting af frugtplantager, opfylde bestemmelserne i Rådets direktiv 2000/29/EF (7).
Genplantning af frugtplantager må ikke udgøre mere end 20 % af driftsprogrammets samlede udgifter. Medlemsstaterne kan beslutte at fastsætte en lavere procentgrænse.
(7) Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet (EFT L 169 af 10.7.2000, s. 1).«." 						
8)
Artikel 114 affattes således:
»Artikel 114
Manglende opfyldelse af anerkendelseskriterierne
1. Hvis en medlemsstat har fastlagt, at en producentorganisation ikke opfylder et af de i artikel 21, 23, artikel 26, stk. 1 og 2, og artikel 31 omhandlede anerkendelseskriterier, sender den med anbefalet post den pågældende producentorganisation en varslingsskrivelse senest to måneder efter, den manglende opfyldelse er konstateret, hvori den oplyser, hvilke korrigerende foranstaltninger der skal træffes og inden for hvilken tidsfrist, der dog ikke må overstige 4 måneder. Fra det tidspunkt, hvor den manglende opfyldelse konstateres, suspenderer medlemsstaten støttebetalingerne, indtil de korrigerende foranstaltninger er truffet på en tilfredsstillende måde.
2. Manglende opfyldelse af anerkendelseskriterierne omhandlet i stk. 1 inden for den af medlemsstaten fastsatte tidsfrist medfører suspension af producentorganisations anerkendelse. Medlemsstaten underretter producentorganisationen om suspensionsperiodens varighed, der ikke må overstige 12 måneder fra den dato, hvor producentorganisationen modtog varslingsskrivelsen. Dette er med forbehold for anvendelsen af nationalt gældende horisontale lovgivningsbestemmelser, som eventuelt fastsætter suspension for sådanne handlinger, efter der er indledt retlige procedurer.
Under suspensionen af anerkendelsen kan producentorganisationen fortsætte sine aktiviteter, men støtte tilbageholdes, indtil suspensionen ophæves. Det årlige støttebeløb nedsættes med 2 % for hver påbegyndt kalendermåned, hvor anerkendelsen er suspenderet.
Suspensionen ophæves den dag, hvor det ved kontrol påvises, at anerkendelseskriterierne opfyldes.
3. Hvis kriterierne ikke er opfyldt inden udgangen af den af medlemsstaten fastsatte suspensionsperiode, tilbagekalder medlemsstaten anerkendelsen med virkning fra den dato, hvor betingelserne for anerkendelsen ikke længere blev opfyldt, eller, hvis det ikke er muligt at klarlægge den dato, udbetales udestående støtte ikke, og uretmæssigt udbetalt støtte inddrives fra den dato, hvor den manglende opfyldelse blev fastslået. Dette er med forbehold for anvendelsen af nationalt gældende horisontale lovgivningsbestemmelser, som eventuelt fastsætter suspension for sådanne handlinger, efter der er indledt retlige procedurer. Udestående støtte udbetales ikke, og uretmæssigt udbetalt støtte inddrives.
4. Hvis en medlemsstat har fastslået, at en producentorganisation ikke opfylder andre anerkendelseskriterier omhandlet i artikel 154 i forordning (EU) nr. 1308/2013 end de i stk. 1 nævnte, sender den med anbefalet post den pågældende producentorganisation en varslingsskrivelse senest to måneder efter, den manglende opfyldelse er konstateret, hvori den oplyser, hvilken mangel der er konstateret, hvilke korrigerende foranstaltninger der skal træffes og inden for hvilken tidsfrist, der dog ikke må overstige 4 måneder
5. Hvis der ikke træffes korrigerende foranstaltninger, jf. stk. 4, inden for den af medlemsstaten fastsatte tidsfrist, suspenderes betalingerne, og det årlige støttebeløb nedsættes med 1 % for hver påbegyndt kalendermåned, der går ud over nævnte frist. Dette er med forbehold for anvendelsen af nationalt gældende horisontale lovgivningsbestemmelser, som eventuelt fastsætter suspension for sådanne handlinger, efter der er indledt retlige procedurer.
6. Hvis en producentorganisation fremsender dokumentation til medlemsstaten om, at den på grund af naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, sygdomme eller skadedyrsangreb og på trods af at den har truffet de nødvendige risikoforebyggelsesforanstaltninger, ikke er i stand til at opfylde anerkendelseskriterierne, jf. artikel 154, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 1308/2013, for så vidt angår mindstemængden eller -værdien af den af medlemsstaten fastsatte salgbare produktion, kan medlemsstaten dog for det pågældende år fravige bestemmelserne om mindstemængden eller -værdien af den salgbare produktion for denne producentorganisation.
7. I tilfælde hvor stk. 1, 2, 4 og 5 finder anvendelse, kan medlemsstaterne foretage betalinger efter den i artikel 70 fastsatte frist, hvis det er nødvendigt for anvendelsen af denne artikel. Disse betalinger må dog ikke finde sted efter den 15. oktober i det andet år efter året for programmets gennemførelse.«
9)
Artikel 137 affattes således:
»Artikel 137
Grundlæggende indgangspris
1. Artikel 181, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1308/2013 finder anvendelse på de produkter, der er opført i bilag XVI.
2. Hvis toldværdien af de produkter, der er opført i bilag XVI, del A, beregnes i overensstemmelse med transaktionsværdien i artikel 29 i forordning (EØF) nr. 2913/92, og denne toldværdi er mere end 8 % højere end den af Kommissionen beregnede faste importværdi på tidspunktet for produkternes overgang til fri omsætning, skal importøren stille en sikkerhed, jf. artikel 248, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2454/93. Den importtold, som de produkter, der er opført i bilag XVI, del A, i sidste ende kan blive pålagt, er den told, der skulle have været betalt, hvis det pågældende produkt var blevet tariferet på grundlag af den faste værdi.
Første afsnit finder ikke anvendelse, hvis den faste importværdi er højere end indgangspriserne i bilag 2 til del III, afsnit I, i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (8), og hvis klarereren anmoder om straks at få bogført det beløb, der endeligt vil kunne pålægges varerne, i stedet for at stille sikkerhed.
3. Hvis toldværdien af de produkter, der er opført i bilag XVI, del A, beregnes i overensstemmelse med artikel 30, stk. 2, litra c), i forordning (EØF) nr. 2913/92, fradrages tolden på betingelserne i denne forordnings artikel 136, stk. 1. I dette tilfælde skal importøren stille en sikkerhed, jf. artikel 248, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2454/93, svarende til den told, han skulle have betalt, hvis produkterne var blevet tariferet på grundlag af den gældende faste importværdi.
4. Toldværdien af varer, der indføres i konsignation, fastsættes direkte i overensstemmelse med artikel 30, stk. 2, litra c), i forordning (EØF) nr. 2913/92, og i så fald finder den faste importværdi beregnet i overensstemmelse med artikel 136 anvendelse i de gældende perioder.
5. Importøren har en frist på en måned regnet fra salget af de pågældende produkter, dog højst fire måneder fra datoen for antagelsen af angivelsen til overgang til fri omsætning, til at bevise, at partiet er blevet afsat på sådanne betingelser, at de bekræfter, at priserne i artikel 29 i forordning (EØF) nr. 2913/92 er korrekte, eller til at fastsætte den i artikel 30, stk. 2, litra c), i samme forordning nævnte toldværdi. Overholdes en af ovennævnte frister ikke, fortabes sikkerhedsstillelsen, jf. dog stk. 6.
Sikkerhedsstillelsen frigives, hvis der over for toldmyndighederne føres fyldestgørende bevis for, på hvilke betingelser afsætningen har fundet sted. I modsat fald fortabes sikkerhedsstillelsen som betaling for importtolden.
Som bevis for, at partiet er blevet afsat på de betingelser, der er fastsat i første afsnit, fremlægger importøren fakturaen samt alle de dokumenter, som er nødvendige for toldkontrol af salg og afsætning af hvert af produkterne i det pågældende parti, herunder dokumenter vedrørende transport, forsikring, håndtering og opbevaring af partiet.
Hvor den i artikel 3 omtalte handelsnorm kræver, at frugternes og grøntsagernes sortsbetegnelse eller handelstype er angivet på emballagen, angives sortsbetegnelse eller handelstype for de frugter og grøntsager, som indgår i partiet, på transportdokumenter, fakturaer og følgeseddel.
6. Den frist på fire måneder, der er nævnt i første afsnit i stk. 5, kan forlænges af medlemsstatens myndigheder med højst tre måneder efter behørigt begrundet anmodning fra importøren.
Hvis medlemsstaternes myndigheder ved en kontrol konstaterer, at kravene i denne artikel ikke er overholdt, opkræver de den skyldige told, jf. artikel 220 i forordning (EØF) nr. 2913/92. Ved beregningen af den told eller det restbeløb, der skal opkræves, pålægges der renter fra datoen for varens overgang til fri omsætning indtil opkrævningsdatoen. Den anvendte rentesats er den, der gælder for inddrivelse i henhold til national ret.
(8) Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1).«." 						
Artikel 2
Overgangsbestemmelser
Hvis en medlemsstat har godkendt et driftsprogram i henhold til artikel 64, stk. 2, tredje afsnit, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 inden den 20. januar 2014, betragtes dette driftsprogram som godkendt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1234/2007.
Med forbehold af artikel 65 og 66 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011, kan et driftsprogram, der er godkendt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1234/2007 efter anmodning fra en producentorganisation:
a)
fortsætte, indtil det udløber
b)
ændres for at opfylde kravene i forordning (EU) nr. 1308/2013 eller
c)
erstattes af et nyt driftsprogram, der er godkendt i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1308/2013.
Artikel 3
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1, nr. 6) og 7), og artikel 2 anvendes fra den 1. januar 2014.
Artikel 1, nr. 9), anvendes fra den 1. oktober 2014.
Artikel 1, nr. 3) og 4), finder anvendelse fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 2014.