ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 950/2014 НА КОМИСИЯТА
от 4 септември 2014 година
за откриване на временна извънредна схема за помощ за частно складиране на някои видове сирена и за предварително определяне на размера на помощта
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 (1), и по-специално член 219, параграф 1 във връзка с член 228 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 7 август правителството на Русия въведе забрана за вноса на някои продукти от Съюза за Русия, включително млечни продукти. Най-силно засегнатият от забраната млечен продукт е сиренето, тъй като износът за Русия представлява 33 % от общия обем на износа на сирене от Съюза. Освен това Русия е изключителен търговски партньор за сирената от Финландия и прибалтийските държави и значителен пазар за сирената от други държави членки като Германия, Нидерландия и Полша.
(2)
Обемът на износа на сирене за Русия през 2013 г. е възлизал на повече от 250 000 тона - количество, което вероятно ще бъде поето от вътрешния пазар, като това ще доведе до дисбаланс на пазара и ще причини натиск върху цените, водещ до намалението им.
(3)
Мерките за интервенция на пазара, които може да се използват съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013, изглеждат недостатъчни с оглед на новосъздалото се положение, тъй като те са ограничени по обхват до сирената с географско означение.
(4)
Заплахата от сериозен дисбаланс на пазара на сирене би могла да бъде намалена или премахната посредством складиране. Поради това е целесъобразно да се предостави помощ за частно складиране на сирене и да се определи предварително размерът на помощта.
(5)
В член 17 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се предвижда предоставянето на помощ за частно складиране на сирена със защитено наименование за произход или със защитено географско указание съгласно Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (2). Сирената с географско означение са засегнати от забраната за внос, но те представляват минимален дял от целия асортимент сирена, изнасяни за Русия. От съображения за оперативна и административна ефективност е целесъобразно да бъде създадена единна схема за помощ за частно складиране, обхващаща всички видове сирена.
(6)
Целесъобразно е да бъдат изключени пресните сирена, които не са подходящи за складиране.
(7)
Като общо правило, за улесняване на управлението и контрола помощта за частно складиране следва да се предоставя само на операторите, които са установени и регистрирани за целите на ДДС в Съюза.
(8)
За да се гарантира, че схемата може да бъде подобаващо контролирана, в настоящия регламент следва да се уточнят необходимата информация за сключване на договор за складиране и задълженията на договарящите страни.
(9)
За по-висока ефективност на схемата договорите следва да се отнасят до определено минимално количество и следва да бъдат определени задълженията на договарящата страна, по-специално тези, даващи възможност на компетентния орган, отговарящ за контрола на складовите операции, да извършва ефективни проверки на условията на складиране.
(10)
Складирането на договорното количество за продължителността на договорeния период е едно от главните изисквания за предоставяне на помощ за частно складиране. За да се вземе под внимание търговската практика и по практически причини, следва да бъдат разрешени известни отклонения в количеството, за което се предоставя помощ.
(11)
За да се гарантира правилното администриране на складирането, е уместно да се приемат разпоредби за намаляване на подлежащия на плащане размер на помощта, когато количеството, съхранявано през договорния период на складово съхранение, е по-малко от договорното количество и когато не е спазен напълно периодът на складово съхранение.
(12)
Размерът на помощта следва да бъде определен въз основа на разходите за складиране и/или други пазарни елементи от значение. Целесъобразно е да се определи помощ за постоянни разходи за складиране по внасянето и изваждането на съответните продукти, както и помощ за ден съхранение за разходи за хладилно съхранение и за финансиране.
(13)
Необходимо е да се посочат условията, при които може да бъде разрешено авансово плащане, коригирането на помощта в случаи, при които договорното количество не е напълно спазено, разпоредбите за проверка на правото за получаване на помощ, възможните санкции, както и информацията, която трябва да бъде съобщена на Комисията от държавите членки.
(14)
Целесъобразно е да се предвиди възможност за определяне на коефициент на намаление за висящите заявления, когато това е необходимо, така че мерките да не надхвърлят количествата, за които е създадена схемата за частно складиране.
(15)
Следва да се определят също правила по отношение на документацията и счетоводството, както и честотата и естеството на проверките.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент урежда създаването на временна извънредна схема за помощ за частно складиране за сирената, които попадат под кодове по КН 0406 20, 0406 30, 0406 40 и 0406 90, и замразената извара, попадаща под код по КН 0406 10.
Максималното количество на продукта, предмет на настоящата временна схема, се определя на 155 000 тона.
Член 2
Определение
За целите на настоящия регламент „компетентни органи на държавите членки“ са отделите или организациите, акредитирани от държавите членки като разплащателни агенции, които изпълняват условията, определени в член 7 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3).
Член 3
Приемливост на продуктите
1. За да може да се ползва от помощта за частно складиране, посочена в член 1 (наричана по-нататък „помощта“), сиренето следва да бъде с добро и задоволително пазарно качество, с произход от Съюза и да има, в деня, в който започва договорът за складово съхранение, минимална възраст, съответстваща на периода на зреене, който допринася за увеличаване на стойността на сиренето.
2. Сиренето трябва да отговаря на следните изисквания:
a)
всяка партида да тежи най-малко 0,5 тона;
б)
да носи неизтриваема маркировка с надпис, който може да бъде кодиран и който указва производителя и датата на производство;
в)
да има обозначение с датата на внасяне на склад;
г)
да не е било предмет на предишен договор за складиране.
3. Държавите членки могат да отменят задължението върху сиренето да се посочва датата на внасяне на склад, посочена в параграф 2, буква в), при условие че управителят на склада се ангажира да води регистър, в който на датата на внасяне на склад се записват сведенията по параграф 2, буква б).
Член 4
Заявления за помощ
1. Операторите, желаещи да получат помощ, подават заявление пред компетентните органи на държавите членки, в които са складирани продуктите.
2. Операторите, подаващи заявление за помощ, трябва да са установени и регистрирани за целите на ДДС в Съюза.
3. Заявленията за помощ могат да се подават считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент. Крайният срок за подаване на заявленията е 31 декември 2014 г.
4. Заявленията за помощ се отнасят до продукти, които са били складирани изцяло.
5. Заявленията се подават по начина, предоставен на операторите от съответната държава членка.
Компетентните органи на държавите членки могат да изискват подадените по електронен път заявления да бъдат придружени от усъвършенстван електронен подпис по смисъла на член 2, точка 2 от Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) или от електронен подпис, който предлага еквивалентни гаранции относно характеристиките, присъщи на подпис, като се прилагат същите правила и условия като тези, определени в разпоредбите на Комисията относно електронните и цифровизираните документи, установени в Решение на Комисията 2004/563/ЕО, Евратом (5) и в разпоредбите за прилагането му.
6. Заявлението е допустимо само ако изпълнява следните условия:
а)
съдържа препратка към настоящия регламент;
б)
посочва данни за идентифициране на заявителя - наименование, адрес и регистрационен номер за целите на ДДС;
в)
указва продукта с неговия съответен шестцифрен код по КН;
г)
посочва количеството на продуктите;
д)
посочва периода на складиране;
е)
указва наименованието и адреса на мястото на складиране, номера на складовата партида и, когато е целесъобразно, номера на одобрението, идентифициращ фабриката;
ж)
не включва никакви допълнителни условия, въведени от участника, освен предвидените в настоящия регламент;
з)
изготвено е на официалния или на някой от официалните езици на държавата членка, в която се подава заявлението.
7. Не се допуска изменение на съдържанието на заявленията след тяхното подаване.
Член 5
Сключване на договори
1. Договорите се сключват между компетентния орган на държавата членка, на чиято територия са складирани продуктите, и заявителя, наричан по-долу „договарящата страна“.
2. Договорите се сключват в срок от 30 дни от датата на получаване на информацията, посочена в член 4, параграф 6, буква е), като подлежат, когато е уместно, на последващо потвърждаване на приемливостта на продуктите, както е посочено в член 14, параграф 2, втора алинея. Ако приемливостта не се потвърди, съответният договор е нищожен.
Член 6
Задължения на договарящата страна
1. Договорите определят за договарящата страна най-малко следните задължения:
а)
да постави и съхранява на склад договорното количество през договорния период на складово съхранение на свой риск и за своя сметка при условия, осигуряващи запазване на характеристиките на продуктите, без заместване на складираните продукти или прехвърляне в друго място за съхранение. Когато договарящата страна представи обосновано искане, компетентният орган може да разреши преместване на складираните продукти;
б)
да запази документите относно теглото, установено към момента на внасянето в мястото за складиране;
в)
да позволява на компетентния орган да проверява по всяко време спазването на всички изисквания, посочени в договора;
г)
да осигури лесен достъп до и индивидуално идентифициране на съхраняваните продукти: всяка отделно складирана единица се маркира така, че да се виждат датата на поставяне на склад, номерът на договора, наименованието на продукта и теглото. Въпреки това държавите членки могат да не прилагат изискването за отбелязване на номера на договора, ако управителят на склада се ангажира да впише номера на договора в регистъра, посочен в член 3, параграф 2.
2. Договарящата страна предоставя на разположение на органа, отговорен за контрола, цялата документация за всеки един договор, позволяваща проверка по-специално на следната информация относно продуктите, поставени под режим на частно складиране:
а)
номера на одобрението, идентифициращ фабриката и държавата членка на производство;
б)
произхода и датата на производство на продуктите;
в)
датата на поставяне на склад;
г)
теглото и броя на опакованите единици;
д)
наличността в склада и адреса на склада;
е)
очакваната крайна дата на договорния период на складово съхранение, допълнена с действителната дата на изваждане от склад.
3. Договарящата страна или, когато е приложимо, управителят на склада води отчетност за складовата наличност, която е на разположение в склада, включваща по номер на договора:
а)
идентификацията на продуктите, поставени под режим на частно складиране, по партида;
б)
датите на поставяне на склад и изваждане от склад;
в)
посоченото за складиране количество в партида;
г)
местоположението на продуктите в склада.
Член 7
Договорен период на складово съхранение
1. Договорният период на складово съхранение започва в деня след получаване от компетентния орган на информацията, посочена в член 4, параграф 6, буква е).
2. Договорният период на складиране завършва в деня, предшестващ деня на изваждане от склад.
3. Помощта може да бъде отпусната само ако продължителността на договорния период на складово съхранение е между 60 и 210 дни.
Член 8
Изваждане от склад
1. Изваждането от склад може да започне в деня след последния ден от договорния период на складово съхранение.
2. Изваждането от склад става на цели складови партиди или, ако компетентният орган разреши, на по-малки количества. В случая, посочен в член 14, параграф 4, буква а) обаче, от склада може да се извади само запечатано количество.
3. Договарящата страна уведомява предварително компетентния орган за намерението си да започне да изважда продукти от склад, в съответствие с разпоредбите, предвидени в член 14, параграф 5.
4. Когато не е спазено изискването по параграф 3, но компетентният орган смята, че в рамките на 30 дни след изваждането от склад са представени достатъчно доказателства за датата на изваждане от склад и съответните количества, помощта се намалява с 15 % и се плаща по отношение само на периода, за който договарящата страна представи на компетентния орган задоволително доказателство, че продуктът се е намирал на договорно складово съхранение.
5. Когато не е спазено изискването по параграф 3 и компетентният орган не смята, че в рамките на 30 дни след изваждането от склад са представени достатъчно доказателства за датата на изваждане от склад и съответните количества, не се плаща помощ по отношение на съответния договор.
Член 9
Размер на помощта
Помощта възлиза на:
-
15,57 EUR на тон складиран продукт за постоянните разходи за складиране,
-
0,40 EUR на тон на ден за складово съхранение по договор.
Член 10
Авансово плащане на помощ
1. След 60 дни на съхранение може да бъде направено еднократно авансово плащане на помощта, по искане на договарящата страна, при условие че тя учреди гаранция, равна на авансовото плащане плюс 10 %.
2. Авансовото плащане не надвишава размера на помощта, съответстваща на срок на складово съхранение от 90 дни или три месеца, ако е уместно. Гаранцията, посочена в параграф 1, се освобождава веднага след като бъде изплатен остатъкът от помощта.
Член 11
Плащане на помощ
1. Помощта или, когато по силата на член 10 е предоставено авансово плащане - заплащането на остатъка от помощта, се заплаща въз основа на заявление за плащане, подадено от договарящата страна в срок от три месеца след края на договорния период на складово съхранение.
2. Когато договарящата страна не е била в състояние да представи необходимите документи в срока от три месеца въпреки незабавно предприетите действия за своевременно снабдяване с тях, тя може да получи отсрочка, която не може да превишава общо три месеца.
3. Плащането на помощта или на остатъка от помощта се извършва в рамките на 120 дни след деня, в който е подадено заявление за плащане на помощта, при условие че са изпълнени задълженията по договора и е извършена крайната проверка. Ако обаче е в ход административно разследване, плащането не се извършва, докато не се признае правото на помощ.
4. С изключение на случаите на непреодолима сила, ако действително складираното количество през периода на складово съхранение по договора е по-малко от количеството по договора и не по-малко от 95 % от това количество, помощта се плаща за действително складираното количество. Ако обаче компетентният орган установи, че договарящата страна е действала умишлено или небрежно, той може да реши допълнително да намали помощта или да не я плаща.
5. С изключение на случаите на непреодолима сила, ако действително складираното количество през договорния период на складово съхранение е по-малко от посочените в параграф 4 процентни стойности, но не по-малко от 80 % от договорното количество, помощта за действително складираното количество се намалява наполовина. Ако обаче компетентният орган установи, че договарящата страна е действала умишлено или небрежно, той може да реши допълнително да намали помощта или да не я плаща.
6. С изключение на случаите на непреодолима сила, ако действително складираното количество по време на договорния период на складово съхранение е по-малко от 80 % от договорното количество, не се заплаща помощ.
7. Ако при проверки по време на складовото съхранение или при изваждане от склад се открият негодни продукти, за тези количества не се плаща помощ. Остатъкът от складовата партида, който все още отговаря на условията за предоставяне на помощ, трябва да е не по-малък от минималното количество, определено в член 3, параграф 2. Същото правило се прилага когато част от складова партида е извадена поради същата причина преди изтичането на минималния период на складово съхранение.
Негодните продукти не се включват в калкулацията на действително складираното количество, посочено в параграфи 4, 5 и 6.
8. С изключение на случаите на непреодолима сила, когато договарящата страна не спази крайната дата на договорния период на складово съхранение, определен в член 7, параграф 3, за цялото складирано количество, всеки календарен ден на неизпълнение води до намаление с 10 % на размера на помощта по въпросния договор. Това намаление обаче не може да превишава 100 % от размера на помощта.
Член 12
Уведомления и мониторинг
1. Държавите членки уведомяват Комисията всяка седмица, най-късно до вторник, относно количествата за предходната седмица, за които са сключени договори, с разбивка по период на складово съхранение, както и относно количествата продукти, за които са били подадени заявления за помощ.
Комисията уведомява държавите членки веднага щом установи, че количествата, за които са подадени заявления, приближават максималното количество, посочено в член 1.
Когато Комисията е информирала държавите членки, че количествата, за които са подадени заявления за помощ, приближават максималното количество, посочено в член 1, държавите членки уведомяват Комисията всеки работен ден преди 14:00 часа (брюкселско време) за количествата продукти, за които са подадени заявления за помощ през предходния работен ден.
2. Въз основа на уведомленията, получени в съответствие с параграф 1, Комисията се уверява, че максималното количество, посочено в член 1, не е превишено.
Когато Комисията установи въз основа на тези уведомления, че максималното количество, посочено в член 1, е превишено, тя незабавно уведомява всички държави членки.
3. Когато Комисията е информирала държавите членки, че максималното количество, посочено в член 1, е превишено, държавите членки информират операторите за това.
4. Държавите членки уведомяват Комисията най-късно в края на всеки месец за предходния месец относно:
а)
количествата продукти, поставени на склад или извадени от склад през съответния месец;
б)
количествата продукти на складово съхранение към края на съответния месец;
в)
количествата продукти, по отношение на които е изтекъл договорният период на складово съхранение;
5. Уведомленията, посочени в параграфи 1 и 4, се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (6).
Член 13
Мерки за спазване на максималното количество
Когато приемането на цялото количество продукти, за които са подадени заявления за помощ в определен ден, би довело до превишаване на максималното количество, посочено в член 1, Комисията, посредством акт за изпълнение, приет без да се прилага процедурата, посочена в член 229, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, определя коефициент на разпределение, приложим към количествата, съответстващи на заявленията, подадени до Комисията на този ден. Този коефициент на разпределение ограничава общото количество на продуктите, приемливи за отпускане на временна извънредна помощ за частно складиране до максималното количество, посочено в член 1.
Член 14
Проверки
1. Държавите членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират спазването на настоящия регламент. Тези мерки включват пълна административна проверка на заявленията за помощ, която се допълва от проверки на място, както е посочено в параграфи от 2 до 8.
2. Отговорният за контрола орган извършва проверки на продуктите, постъпващи на склад, в срок от 30 дни от датата на получаване на информацията, посочена в член 4, параграф 6, буква е).
Без да се засяга действието на параграф 5, първа алинея, буква а) от настоящия член, за да се гарантира, че складираните продукти отговарят на условията за помощ, се проверява физически представителна проба от най-малко 5 % от поставените на склад количества с цел, между другото, установяване по отношение на теглото, идентификацията и естеството на продуктите, че складовите партиди отговарят на конкретните данни в заявлението за сключване на договор.
3. Ако държавата членка може да представи надлежно обосновани причини, 30-дневният срок, посочен в параграф 2, може да бъде удължен с 15 дни.
4. Отговорният за проверката орган:
а)
запечатва продуктите по договор, по складова партида или по по-малко количество по време на проверката, предвидена в параграф 2; или
б)
извършва внезапна проверка, за да се увери, че договорното количество се намира на мястото за складиране.
Проверката, посочена в първа алинея, буква б), се отнася поне за 10 % от общото количество по договора и трябва да е представителна. Такива проверки включват проучване на складовите регистри, както е посочено в член 6, параграф 3, и подкрепящите документи, като например протоколи от претегляне и приемно-предавателни протоколи, и проверка на теглото и вида на продуктите, както и тяхната идентификация по отношение на поне 5 % от количеството, подлежащо на внезапна проверка.
5. В края на договорния период на складово съхранение отговорният за контрола орган проверява чрез вземане на проби теглото и идентификацията на складираните продукти по отношение на поне половината от договорите. За целите на тази проверка договарящата страна информира компетентния орган най-малко пет работни дни предварително, като посочва съответните складови партиди:
а)
за края на максималния договорен период на складово съхранение; или
б)
за началото на операциите по изваждане от склад, когато продуктите се изваждат преди изтичането на максималния договорен период на складово съхранение.
Държавите членки могат да приемат по-кратък срок от пет работни дни.
6. Когато се прилага опцията по параграф 4, буква а), в края на договорния период на складово съхранение се проверяват наличието и целостта на поставените пломби. Разноските по запечатване и манипулиране са за сметка на договарящата страна.
7. Пробите за проверка на качеството и състава на продуктите се вземат от длъжностни лица на отговорния за контрола орган или в тяхно присъствие.
Физическа проверка на теглото се извършва в присъствието на тези длъжностни лица на процедурата на претегляне.
За целите на одитната пътека всички проверени от тези длъжностни лица складови и финансови регистри и документи се подпечатват или парафират по време на контролното посещение. Когато се проверяват компютърни регистри, се прави разпечатка, която се запазва в досието за проверката.
Член 15
Отчитане на проверката
1. Отговорният за проверката орган изготвя контролен доклад относно всяка проверка на място. Докладът описва точно различните проверени елементи.
Докладът включва:
а)
датата и времето на започване на проверката;
б)
подробности за направеното предизвестие;
в)
продължителността на проверката;
г)
имената на присъстващите отговорни лица;
д)
характера и размера на извършените проверки и по-специално, подробности за проучените документи и продукти;
е)
констатации и заключения;
ж)
преценка дали са нужни последващи действия.
Докладът се подписва от отговорното длъжностно лице и приподписва от договарящата страна или, когато е приложимо, от отговорника на склада и се включва в досието за плащане.
2. В случай на значителни нередности, засягащи поне 5 % от количествата продукти, обхванати от един договор, предмет на проверката, проверката се разширява до по-голяма проба, която се определя от органа, отговорен за проверките.
3. Органът, отговорен за проверките, регистрира всеки случай на несъответствие въз основа на критериите за значимост, размер, продължителност и повторение, което може да има за резултат изключване в съответствие с член 16, параграф 1 и/или възстановяване на неправилно платена помощ, включително лихвите в съответните случаи, в съответствие с параграф 4 от посочения член.
Член 16
Санкции
1. Когато компетентният орган на държава членка установи, че документ, представен от заявител за предоставянето на права, произтичащи от настоящия регламент, съдържа невярна информация и когато въпросната невярна информация е решаваща за предоставянето на посочените права, компетентният орган изключва заявителя от процедурата по предоставяне на помощ за същия продукт, за който е била подадена невярната информация, за период от една година от момента, в който е било взето окончателното административно решение, установяващо нередността.
2. Изключването, предвидено в параграф 1, не се прилага, ако заявителят докаже по удовлетворителен за компетентния орган начин, че ситуацията по посочения параграф се дължи на непреодолима сила или очевидна грешка.
3. Неправомерно платената помощ се възстановява с лихвите от съответните оператори. Правилата, определени в член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията (7), се прилагат с необходимите изменения.
4. Налагането на административни санкции и възстановяването на неправомерно изплатени суми съгласно настоящия член не засягат съобщаването на нередности на Комисията съгласно Регламент (ЕО) № 1848/2006 на Комисията. (8)
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 септември 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 950/2014
af 4. september 2014
om midlertidig ekstraordinær støtte til privat oplagring af visse oste og om forudfastsættelse af støtten
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1), særlig artikel 219, stk. 1, sammenholdt med artikel 228, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 7. august 2014 indførte den russiske regering et forbud mod import til Rusland af visse produkter fra Unionen, herunder mejeriprodukter. Det mejeriprodukt, forbuddet rammer hårdest, er ost, da ruslandseksporten udgør 33 % af EU's samlede osteeksport. For Finland og de baltiske lande er Rusland endda den eneste handelspartner for ost, og for andre medlemsstater som f.eks. Tyskland, Nederlandene og Polen er det også et vigtigt eksportmarked.
(2)
Osteeksporten til Rusland var i 2013 over 250 000 tons, og der er risiko for, at en stor del af dette kvantum må absorberes på det indre marked, hvad der giver uligevægt på markedet og nedadgående pres på priserne.
(3)
De markedsinterventionsforanstaltninger, som forordning (EU) nr. 1308/2013 stiller til rådighed, forekommer ikke tilstrækkelige i den situation, der nu er indtrådt, eftersom de kun omfatter oste med geografisk betegnelse.
(4)
Truslen om alvorlig uligevægt på ostemarkedet kan mindskes eller elimineres ved oplagring. Derfor bør der ydes støtte til privat oplagring af ost, og støttebeløbet bør fastsættes på forhånd.
(5)
Ifølge artikel 17 i forordning (EU) nr. 1308/2013 kan der ydes støtte til privat oplagring af oste, der er omfattet af en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (2). Men selv om oste med en geografisk betegnelse er berørt af importforbuddet, udgør de en forsvindende lille del af alle de oste, der eksporteres til Rusland. For at opnå en effektiv gennemførelse og administration bør der oprettes en enkelt støtteordning for privat oplagring af alle ostetyper.
(6)
Frisk ost er ikke egnet til oplagring, og bør derfor ikke være omfattet af ordningen.
(7)
For at lette forvaltningen og kontrollen bør det være en generel regel, at der kun ydes støtte til privat oplagring til erhvervsdrivende, der er etableret og momsregistreret i EU.
(8)
For at muliggøre behørig overvågning af ordningen, bør forordningen specificere, hvilke oplysninger der kræves for at indgå oplagringskontrakten, og hvilke forpligtelser kontrahenterne har.
(9)
For at gøre ordningen mere effektiv bør der fastsættes et mindstekvantum for hver kontrakt og forpligtelser for kontrahenten, især forpligtelser, der sætter den myndighed, der skal foretage oplagringskontrollen, i stand til at inspicere oplagringsforholdene effektivt.
(10)
Oplagring af den kontraktlige mængde i den aftalte oplagringsperiode er et af de primære krav, der skal opfyldes, for at der kan ydes støtte til privat oplagring. Af hensyn til handelssædvane og af praktiske hensyn bør der indrømmes en tolerancemargen for den mængde, der ydes støtte til.
(11)
For at sikre, at oplagringen forvaltes korrekt, bør der vedtages bestemmelser om, at den støtte, der skal udbetales, nedsættes, hvis den oplagrede mængde i den kontraktlige oplagringsperiode er mindre end den kontraktlige mængde, og hvis oplagringsperioden ikke overholdes fuldt ud.
(12)
Støttebeløbet bør fastsættes på grundlag af oplagringsomkostningerne og/eller andre relevante markedselementer. Der bør fastsættes en støtte til de faste omkostninger ved ind- og udlagring af de pågældende produkter og en støtte pr. oplagringsdag til køle-/fryselageromkostninger og finansieringsomkostninger.
(13)
Det er nødvendigt at anføre betingelserne for udbetaling af forskud, justeringen af støtten i tilfælde, hvor den kontraktlige mængde ikke overholdes fuldt ud, foranstaltningerne til kontrol af støtteberettigelsen, eventuelle sanktioner og de oplysninger, som medlemsstaterne skal meddele Kommissionen.
(14)
Det bør være muligt at fastsætte en nedsættelseskoefficient for udestående ansøgninger, når det er nødvendigt for at undgå overskridelse af de mængder, som støtteordningen for privat oplagring er fastsat for.
(15)
Der bør også fastsættes regler for dokumentation og regnskabsføring samt kontrollens hyppighed og art.
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Denne forordning indeholder bestemmelser om midlertidig, ekstraordinær støtte til privat oplagring af oste under KN-kode 0406 20, 0406 30, 0406 40 og 0406 90 og af dybfrossen ostemasse under KN-kode 0406 10.
Denne midlertidige ordning omfatter højst 155 000 tons af produktet.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved »medlemsstaternes ansvarlige myndigheder« de myndigheder eller organer, som medlemsstaterne har godkendt som betalingsorganer, og som opfylder betingelserne i artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 (3).
Artikel 3
Støtteberettigede produkter
1. For at være berettiget til den støtte til privat oplagring, der er omhandlet i artikel 1, i det følgende benævnt »støtten«, skal osten være af sund og sædvanlig handelskvalitet, have oprindelse i Unionen og på oplagringskontraktens første dag mindst have en alder, der svarer til den modningsperiode, der bidrager til at øge ostens værdi.
2. Osten skal opfylde følgende krav:
a)
Hvert parti skal veje mindst 0,5 ton.
b)
Osten skal, eventuelt i kodeform, være mærket med en angivelse, der ikke kan fjernes, af, hvilken virksomhed der har fremstillet den, og på hvilken dato den er fremstillet.
c)
Den skal være mærket med indlagringsdatoen.
d)
Den må ikke tidligere have været omfattet af en oplagringskontrakt.
3. Medlemsstaterne kan se bort fra kravet om, at indlagringsdatoen, jf. stk. 2, litra c), skal anføres på osten, hvis den lageransvarlige forpligter sig til at føre et register, hvori oplysningerne i stk. 2, litra b), indføres på indlagringsdatoen.
Artikel 4
Støtteansøgninger
1. En erhvervsdrivende, der ønsker støtte, skal indgive ansøgning til de ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor produkterne er oplagret.
2. Erhvervsdrivende, der søger om støtte, skal være etableret og momsregistreret i EU.
3. Der kan indgives støtteansøgninger fra datoen for denne forordnings ikrafttræden. Sidste frist for indsendelse af ansøgninger er den 31. december 2014.
4. Støtteansøgningerne skal vedrøre produkter, der er fuldstændigt indlagret.
5. Ansøgningerne indgives efter den metode, som den pågældende medlemsstat stiller til rådighed for de erhvervsdrivende.
Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder kan kræve, at elektroniske ansøgninger ledsages af en avanceret elektronisk signatur, jf. artikel 2, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF (4), eller af en elektronisk signatur, der giver de samme garantier med hensyn til de funktioner, der tilskrives en signatur, i og med at de samme regler og betingelser for elektroniske og digitaliserede dokumenter finder anvendelse som dem, der er fastsat i Kommissionens afgørelse 2004/563/EF, Euratom (5) og dens gennemførelsesbestemmelser.
6. En ansøgning kommer kun i betragtning, hvis:
a)
den indeholder en henvisning til denne forordning
b)
den indeholder ansøgerens navn, adresse og momsregistreringsnummer
c)
produktet og dets sekscifrede KN-kode er angivet
d)
produktmængden er angivet
e)
oplagringsperioden er angivet
f)
oplagringsstedets navn og adresse, partiets oplagringsnummer og eventuelt fabrikkens godkendelsesnummer er angivet
g)
den ikke omfatter yderligere betingelser stillet af ansøgeren udover dem, der er fastsat i denne forordning
h)
den er affattet på det eller et af de officielle sprog i den medlemsstat, hvor ansøgningen indgives.
7. En ansøgning, der er indgivet, kan ikke ændres.
Artikel 5
Indgåelse af kontrakter
1. Der indgås kontrakter mellem den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, på hvis område produkterne er oplagret, og ansøgeren, i det følgende benævnt »kontrahenten«.
2. Kontrakterne indgås senest 30 dage efter modtagelsen af de oplysninger, der er nævnt i artikel 4, stk. 6, litra f), eventuelt under forudsætning af, at det efterfølgende bekræftes, at produkterne er støtteberettigede, jf. artikel 14, stk. 2, andet afsnit. Bekræftes det ikke, at produkterne er støtteberettigede, betragtes kontrakten som ugyldig.
Artikel 6
Kontrahentens forpligtelser
1. Kontrakten skal mindst forpligte kontrahenten til:
a)
at indlagre og oplagre den kontraktlige mængde i den kontraktlige oplagringsperiode for egen regning og risiko under forhold, der sikrer, at produktets egenskaber opretholdes, uden at udskifte de oplagrede produkter eller flytte dem til et andet lager. Dog kan den ansvarlige myndighed tillade, at de oplagrede produkter flyttes, hvis kontrahenten forelægger en begrundet anmodning
b)
at opbevare de indvejningsdokumenter, der blev udfærdiget ved indlagringen
c)
at gøre det muligt for den ansvarlige myndighed til enhver tid at kontrollere, at alle kontraktens forpligtelser overholdes
d)
at gøre det let at få adgang til de oplagrede produkter og identificere dem individuelt: Hver særskilt oplagret enhed skal mærkes således, at indlagringsdatoen, kontraktnummeret, produktbeskrivelsen og vægten fremgår. Medlemsstaterne kan dog fravige kravet om mærkning med kontraktnummeret, hvis lagerholderen forpligter sig til at anføre kontraktnummeret i det register, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2.
2. For hver kontrakt stiller kontrahenten al dokumentation til rådighed for kontrolmyndigheden med henblik på kontrol, således at især følgende oplysninger om de privat oplagrede produkter kan verificeres:
a)
det godkendelsesnummer, der identificerer virksomheden og produktionsmedlemsstaten
b)
produkternes oprindelse og fremstillingsdato
c)
indlagringsdatoen
d)
vægten og antallet af emballerede enheder
e)
den fysiske tilstedeværelse på lageret og lagerets adresse
f)
den forventede dato for den kontraktlige oplagringsperiodes afslutning suppleret med den faktiske udlagringsdato.
3. Kontrahenten eller eventuelt den ansvarlige for driften af lageret fører et lagerregnskab, der skal forefindes på lageret, og som omfatter følgende oplysninger pr. kontraktnummer:
a)
identifikation af de privat oplagrede produkter pr. parti
b)
indlagrings- og udlagringsdatoen
c)
den angivne mængde pr. oplagret parti
d)
produkternes placering på lageret.
Artikel 7
Kontraktlig oplagringsperiode
1. Den kontraktlige oplagringsperiode begynder dagen efter, at de ansvarlige myndigheder har modtaget de oplysninger, der er nævnt i artikel 4, stk. 6, litra f).
2. Den kontraktlige oplagringsperiode udløber dagen før udlagringen.
3. Der kan kun ydes støtte, hvis den kontraktlige oplagringsperiode er på mellem 60 og 210 dage.
Artikel 8
Udlagring
1. Udlagringen kan påbegyndes dagen efter den kontraktlige oplagringsperiodes sidste dag.
2. Udlagringen skal omfatte hele lagerpartier eller, hvis de ansvarlige myndigheder tillader det, mindre mængder. I det tilfælde, der er nævnt i artikel 14, stk. 4, litra a), kan udlagringen dog kun omfatte en forseglet mængde.
3. Kontrahenterne giver, før de agter at begynde at udlagre produkterne, de ansvarlige myndigheder meddelelse herom i henhold til artikel 14, stk. 5.
4. Hvis kravet i stk. 3 ikke overholdes, men de ansvarlige myndigheder senest 30 dage efter udlagringen er blevet overbevist om, at der er blevet fremlagt tilstrækkeligt bevis for udlagringsdatoen og de berørte mængder, nedsættes støtten med 15 %, og den udbetales kun for den periode, i hvilken produktet har været kontraktligt oplagret ifølge fyldestgørende dokumentation, som kontrahenten forelægger de ansvarlige myndigheder.
5. Hvis kravet i stk. 3 ikke overholdes, og den ansvarlige myndighed ikke senest 30 dage efter udlagringen er blevet overbevist om, at der er fremlagt tilstrækkeligt bevis for udlagringsdatoen og de berørte mængder, udbetales der ingen støtte i forbindelse med den pågældende kontrakt.
Artikel 9
Støttebeløb
Støtten fastsættes til:
-
15,57 EUR pr. oplagret ton for de faste oplagringsomkostninger
-
0,40 EUR pr. ton pr. dag i den kontraktlige oplagringsperiode.
Artikel 10
Forskud på støtten
1. Efter 60 dages oplagring kan der på kontrahentens anmodning udbetales et enkelt forskud på støtten, forudsat at kontrahenten stiller en sikkerhed, som svarer til forskuddet plus 10 %.
2. Forskuddet må ikke være større end den støtte, der svarer til en oplagringsperiode på 90 dage eller eventuelt tre måneder. Sikkerhedsstillelsen, jf. stk. 1, frigives, så snart resten af støtten er udbetalt.
Artikel 11
Udbetaling af støtte
1. Støtten eller resten af støtten, hvis der er udbetalt et forskud i henhold til artikel 10, udbetales på grundlag af en betalingsanmodning, som kontrahenten indgiver senest tre måneder efter den kontraktlige oplagringsperiodes udløb.
2. Har bevisdokumenterne ikke kunnet fremlægges inden for fristen på tre måneder, selv om kontrahenten har bestræbt sig på at fremskaffe dem i tide, kan fristen forlænges med i alt højst tre måneder.
3. Støtten eller resten af støtten udbetales, senest 120 dage efter at anmodningen om udbetaling af støtten er indgivet, hvis de kontraktlige forpligtelser er overholdt, og den endelige kontrol er gennemført. Er der iværksat en administrativ undersøgelse, finder der dog ingen udbetaling sted, før retten til støtte er anerkendt.
4. Hvis den mængde, der faktisk har været oplagret i den kontraktlige oplagringsperiode, er mindre end, men mindst 95 % af den kontraktlige mængde, udbetales støtten for den faktisk oplagrede mængde, medmindre der er tale om force majeure. Finder den ansvarlige myndighed, at kontrahenten har handlet forsætligt eller uagtsomt, kan den dog beslutte at nedsætte støtten yderligere eller at undlade at udbetale støtte.
5. Hvis den faktisk oplagrede mængde i den kontraktlige oplagringsperiode er mindre end den procentdel, der er nævnt i stk. 4, men ikke under 80 % af den kontraktlige mængde, halveres støtten til den faktisk oplagrede mængde, medmindre der er tale om force majeure. Finder den ansvarlige myndighed, at kontrahenten har handlet forsætligt eller uagtsomt, kan den dog beslutte at nedsætte støtten yderligere eller at undlade at udbetale støtte.
6. Hvis den faktisk oplagrede mængde i den kontraktlige oplagringsperiode er mindre end 80 % af den kontraktlige mængde, ydes der ingen støtte, medmindre der er tale om force majeure.
7. Hvis der ved kontrol under oplagringen eller i forbindelse med udlagringen konstateres mangelfulde produkter, ydes der ingen støtte for de pågældende mængder. Den resterende del af lagerpartiet, som stadig er støtteberettiget, må ikke være under den minimumsmængde, der er fastlagt i artikel 3, stk. 2. Samme regel gælder, hvis en del af et parti udlagres af denne årsag, inden minimumsoplagringsperioden udløber.
Mangelfulde produkter medtages ikke i beregningen af den faktisk oplagrede mængde, jf. stk. 4, 5 og 6.
8. Hvis kontrahenten ikke overholder bestemmelsen om den kontraktlige oplagringsperiodes udløb, jf. artikel 7, stk. 3, for hele den oplagrede mængde, nedsættes støtten for den pågældende kontrakt med 10 % for hver kalenderdag, hvor denne bestemmelse ikke efterleves, medmindre der er tale om force majeure. Nedsættelsen må dog ikke overstige 100 % af støtten.
Artikel 12
Meddelelser og overvågning
1. Senest hver tirsdag underretter medlemsstaterne Kommissionen om, hvor store mængder der ugen før er indgået kontrakter om, opdelt efter oplagringsperiode, og hvor store produktmængder der ugen før er indgivet støtteansøgninger for.
Kommissionen underretter medlemsstaterne, så snart den konstaterer, at de mængder, for hvilke der er indgivet støtteansøgninger, nærmer sig den i artikel 1 omhandlede maksimale mængde.
Når Kommissionen har underrettet medlemsstaterne om, at de mængder, for hvilke der er indgivet støtteansøgninger, nærmer sig den i artikel 1 omhandlede maksimale mængde, skal medlemsstaterne hver arbejdsdag inden kl. 14.00 (belgisk tid) underrette Kommissionen om, hvor store produktmængder der den foregående arbejdsdag er indgivet støtteansøgninger for.
2. På grundlag af de meddelelser, der er modtaget i medfør af stk. 1, skal Kommissionen sikre sig, at den i artikel 1 omhandlede maksimale mængde ikke overskrides.
Konstaterer Kommissionen på grundlag af disse meddelelser, at den i artikel 1 omhandlede maksimale mængde er overskredet, underretter den straks alle medlemsstaterne.
3. Når Kommissionen har underrettet medlemsstaterne om, at den i artikel 1 omhandlede maksimale mængde er overskredet, skal medlemsstaterne informere de erhvervsdrivende herom.
4. Senest ved udgangen af hver måned giver medlemsstaterne for den foregående måned Kommissionen meddelelse om:
a)
hvor store produktmængder der er indlagret og udlagret i den pågældende måned
b)
hvor store produktmængder der er oplagret ved udgangen af den pågældende måned
c)
hvor store produktmængder den kontraktlige oplagringsperiode er udløbet for.
5. De meddelelser, der er nævnt i stk. 1 og 4, sendes til Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 792/2009 (6).
Artikel 13
Foranstaltninger til sikring af, at den maksimale mængde ikke overskrides
Hvis det ville føre til overskridelse af den i artikel 1 omhandlede maksimale mængde at acceptere hele den produktmængde, som der er indgivet støtteansøgninger for på en given dag, fastsætter Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt vedtaget uden anvendelse af den procedure, som der er henvist til i forordning (EU) nr. 1308/2013, artikel 229, stk. 2 og 3, en fordelingskoefficient for de mængder, for hvilke der er fremsendt ansøgninger til Kommissionen den pågældende dag. Ved denne fordelingskoefficient begrænses den samlede produktmængde, der kan få del i den midlertidige ekstraordinære støtte til privat oplagring, til den maksimale mængde, der er omhandlet i artikel 1.
Artikel 14
Kontrol
1. Medlemsstaterne træffer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at forordningen overholdes. Til disse foranstaltninger hører komplet administrativ kontrol af støtteansøgninger, suppleret med kontrol på stedet, jf. stk. 2 til 8.
2. Kontrolmyndigheden kontrollerer de produkter, der indlagres, senest 30 dage efter at de oplysninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 6, litra f), er modtaget.
For at sikre, at de oplagrede produkter er støtteberettigede, foretages der fysisk kontrol af en repræsentativ prøve på mindst 5 % af de indlagrede mængder, så det med hensyn til bl.a. produkternes vægt, identifikation og art sikres, at lagerpartierne svarer til oplysningerne i ansøgningen om indgåelse af kontrakt, jf. dog stk. 5, første afsnit, litra a).
3. Når medlemsstaten kan forelægge behørigt underbyggede begrundelser, kan den frist på 30 dage, der er fastsat i stk. 2, forlænges med 15 dage.
4. Kontrolmyndigheden:
a)
forsegler produkterne for hver kontrakt, lagerparti eller en mindre mængde i forbindelse med den kontrol, der er omhandlet i stk. 2 eller
b)
foretager uanmeldt kontrol for at sikre, at den kontraktlige mængde befinder sig på oplagringsstedet.
Den kontrol, der er nævnt i første afsnit, litra b), skal omfatte mindst 10 % af den samlede kontraktmængde, og kontrolprøven skal være repræsentativ. Kontrollen skal omfatte undersøgelse af lagerregnskab, jf. artikel 6, stk. 3, og bilag i form af veje- og leveringssedler og undersøgelse af produkternes vægt, art og identifikation svarende til mindst 5 % af den mængde, som er genstand for uanmeldt kontrol.
5. Ved den kontraktlige oplagringsperiodes udløb tager kontrolmyndigheden stikprøver for mindst halvdelen af kontrakterne for at verificere de oplagrede produkters vægt og identitet. Med henblik på denne kontrol underretter kontrahenten det ansvarlige organ om, hvilke lagerpartier det drejer sig om, mindst fem arbejdsdage før:
a)
perioden for kontraktlig oplagring udløber, eller
b)
udlagringen påbegyndes, hvis produkterne udlagres, før den maksimale kontraktlige oplagringsperiode udløber.
Medlemsstaterne kan acceptere en kortere frist end fem arbejdsdage.
6. Hvis stk. 4, litra a), finder anvendelse, kontrolleres det ved den kontraktlige oplagringsperiodes udløb, at produkterne er forseglet, og at forseglingen ikke er brudt. Forseglings- og håndteringsomkostningerne afholdes af kontrahenten.
7. Stikprøver til kontrol af produkternes kvalitet og sammensætning udtages af kontrolmyndighedens ansatte eller i deres nærvær.
Disses nærvær er også påkrævet ved fysisk kontrol eller verifikation af vægt under vejningen.
Med henblik på at etablere revisionsspor skal lagerregnskabet og alle bilag og dokumenter, som disse ansatte kontrollerer, stemples eller paraferes under kontrolbesøget. Ved kontrol af elektroniske regnskaber printes en kopi, som opbevares i kontroldossieret.
Artikel 15
Kontrolrapport
1. Kontrolmyndigheden udarbejder en kontrolrapport om hvert kontrolbesøg på stedet. I rapporten gives en nøje beskrivelse af de forskellige forhold, der er kontrolleret.
Rapporten skal oplyse om:
a)
dato og tidspunkt for kontrollens begyndelse
b)
hvilket forvarsel der er givet
c)
kontrollens varighed
d)
de tilstedeværende ansvarlige personer
e)
kontrollens art og omfang, herunder navnlig hvilke dokumenter og produkter der er undersøgt
f)
resultater og konklusioner
g)
hvorvidt der kræves opfølgning.
Kontrolrapporten underskrives af den kontrolansvarlige og medunderskrives af kontrahenten eller eventuelt af den person, der står for lageret, og den indgår i betalingsdossieret.
2. Konstateres der betydelige uregelmæssigheder, der berører mindst 5 % af de produkter, der er omfattet af en enkelt kontrakt, som er underkastet kontrol, udvides kontrollen til en større stikprøve, som fastlægges af kontrolmyndigheden.
3. Kontrolmyndigheden registrerer tilfælde af misligholdelse ud fra, hvor alvorlig, omfattende og varig misligholdelsen er, og hvor hyppigt den har fundet sted, og dette kan resultere i, at der ikke udbetales støtte, jf. artikel 16, stk. 1, og/eller i, at uretmæssigt udbetalt støtte skal tilbagebetales, eventuelt med renter, jf. samme artikels stk. 4.
Artikel 16
Sanktioner
1. Finder en medlemsstats ansvarlige myndigheder, at en ansøger med henblik på tildeling af de rettigheder, der følger af denne forordning, har fremlagt et dokument med urigtige oplysninger, og at disse urigtige oplysninger er afgørende for tildeling af rettigheden, udelukker de ansvarlige myndigheder ansøgeren fra at modtage støtte for det produkt, som der er givet urigtige oplysninger om, i et år fra det tidspunkt, hvor uregelmæssigheden er konstateret ved en endelig administrativ beslutning.
2. Udelukkelsen i stk. 1 finder ikke anvendelse, hvis ansøgeren over for den ansvarlige myndighed kan bevise, at det forhold, der er beskrevet i nævnte stykke, skyldes force majeure eller en åbenlys fejl.
3. Uretmæssigt udbetalt støtte inddrives med renter fra de pågældende erhvervsdrivende. Reglerne i artikel 73 i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 (7) finder tilsvarende anvendelse.
4. Iværksættelse af administrative sanktioner og tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalt støtte som omhandlet i nærværende artikel udelukker ikke indberetning af uregelmæssigheder til Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1848/2006 (8).
Artikel 17
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. september 2014.