РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 26 март 2013 година
за определяне на годишните разпределени количества емисии за държавите членки за периода от 2013 до 2020 г. съгласно Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2013) 1708)
(2013/162/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно усилията на държавите членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. (1), и по-специално член 3, параграф 2, четвърта алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Емисиите на парников газ от инсталации, попадащи в обхвата на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (2), получени от регистъра на ЕС, решенията на Комисията, националните разпределителни планове и официалната кореспонденция между Комисията и съответните държави членки, представляват проверени данни за емисиите по смисъла на член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
(2)
Общите емисии на парников газ от газове и дейности, както са определени в член 2, параграф 1 от Решение № 406/2009/ЕО, подадени в съответствие с Решение № 280/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 г. относно механизма за мониторинг на емисиите на парникови газове в Общността и за прилагане на Протокола от Киото (3), за 2012 г., както са установени след първоначалния преглед от 2012 г., проведен от Комисията съгласно насоките за техническия преглед през 2012 г. на инвентаризациите на емисиите на парников газ (4), представляват преразгледани данни за емисиите на парников газ за 2005 г., 2008 г., 2009 г. и 2010 г. по смисъла на член 3, параграф 2, четвърта алинея от Решение № 406/2009/ЕО.
(3)
С цел да се осигури съгласуваност между определянето на годишните разпределени количества емисии и докладваните емисии на парников газ за всяка година, годишните разпределени количества емисии за държавите членки следва да бъдат изчислени, като се приложат и стойностите на потенциала за глобално затопляне от четвъртия доклад на МЕГИК за оценка, приет с Решение 15/CP.17. Годишното разпределено количество емисии, както е изчислено, следва да се прилага от първата година, за която докладването на инвентаризациите на парников газ, използващи тези нови стойности на потенциала за глобално затопляне, стане задължително съгласно член 3 от Решение № 280/2004/ЕО.
(4)
Данните, които понастоящем се докладват в националните инвентаризации на парников газ и националните регистри и регистъра на ЕС, не са достатъчни, за да се определят на равнище държави членки емисиите на CO2 от гражданското въздухоплаване в национален мащаб, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО. Емисиите на CO2 от полети, които не са обхванати от Директива 2003/87/ЕО, представляват само много малка част от общото количество емисии на парников газ и събирането на допълнителна информация за тези емисии би създало несъразмерна административна тежест. Поради това количеството на емисиите на CO2 от категория на инвентаризация „1.A.3.A гражданско въздухоплаване“ следва да се счита за равно на нула за целите на определяне на годишните разпределени количества емисии.
(5)
Годишното разпределено количество емисии за всяка държава членка за 2020 г. следва да се изчисли, като се извади количеството проверени емисии на парников газ от инсталации, които са съществували през 2005 г., от преразгледаните емисии на парников газ за 2005 г., и резултатът се коригира с процента, посочен в приложение II към Решение № 406/2009/ЕО.
(6)
Количеството проверени емисии на парников газ от инсталации следва да се определи, както следва:
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2005 г.: количеството на емисиите от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2005 г., коригирано с количеството на емисиите на парников газ от тези инсталации, които са били включени или изключени от схемата за търговия с емисии от 2008 до 2012 г. поради коригиран обхват, приложен от държавите членки, и количеството на емисиите на парников газ от инсталации, които са изключени временно за 2005 г., но не са изключени между 2008 г. и 2012 г. от схемата за търговия с емисии;
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2007 г.: количеството на емисиите на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2007 г.;
-
за държавите членки, които участват в схемата за търговия с емисии от 2013 г.: количеството на емисиите на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2005 г. (така, както са съобщени от съответната държава членка и преразгледани от Комисията).
(7)
Средното количество на емисиите на парников газ през 2009 г. на държава членка с положителна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се изчисли, като се извади средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г. в съответната държава членка от нейното средно общо количество на преразгледани емисии на парников газ за 2008 г., 2009 г. и 2010 г.
(8)
Годишното разпределено количество емисии за държава членка с положителна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО за периода 2013-2019 г. следва да се определи чрез линейна зависимост с начална стойност средното количество на емисиите на парников газ на тази държава членка за 2009 г. и крайна стойност нейното годишно разпределено количество емисии за 2020 г.
(9)
Годишното разпределено количество емисии за 2013 г. за държава членка с отрицателна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се изчисли като се извади средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации в съответната държава членка, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г. от нейното средно общо количество на преразгледани емисии на парников газ за 2008 г., 2009 г. и 2010 г.
(10)
Годишното разпределено количество емисии за периода 2014-2019 г. за държава членка с отрицателна пределна стойност за емисиите на парников газ съгласно приложение II към Решение № 406/2009/ЕО следва да се определи чрез линейна зависимост с начална стойност годишното разпределено количество емисии за тази държава членка за 2013 г. и крайна стойност нейното годишното разпределено количество емисии за 2020 г.
(11)
Проверените емисии на парников газ от инсталациите, които са включени едностранно в схемата за търговия с емисии в съответствие с член 24 от Директива 2003/87/ЕО през периода 2008-2012 г., не трябва да се включват в средното количество проверени емисии на парников газ от инсталации, обхванати от Директива 2003/87/ЕО, за 2008 г., 2009 г. и 2010 г., тъй като това ще доведе до двойно отчитане на емисиите на парников газ при бъдещи корекции на годишните разпределени количества емисии съгласно член 10 от Решение № 406/2009/ЕО.
(12)
С оглед на присъединяването на Хърватия към Съюза нейното годишно разпределено количество емисии за всяка година в периода 2013-2020 г. следва да се определя, като се използва същата методика като за останалите държави членки. Тези стойности следва да станат приложими на датата на присъединяване на Хърватия.
(13)
Предвид приемането от Европейския съвет на Решение 2012/419/ЕС от 11 юли 2012 г. за изменение на статута на Майот по отношение на Европейския съюз (5), считано от 2014 г., годишното разпределено количество емисии за Франция, считано от 2014 г. се изчислява, като се вземат предвид съответните преразгледани емисии на парников газ.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Годишните разпределени количества емисии за всяка държава членка за всяка година от периода 2013-2020 г. са определени в приложение I и се прилагат с евентуалните корекции, публикувани съгласно член 10 от Решение № 406/2009/ЕО.
Член 2
Независимо от разпоредбите на член 1, когато акт, приет съгласно член 3 от Решение № 280/2004/ЕО, предвижда държавите членки да представят инвентаризации на емисиите на парников газ, определени чрез стойностите на потенциала за глобално затопляне от четвъртия доклад на МЕГИК за оценка, приет с Решение 15/CP.17 на Конференцията на страните по Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменението на климата, годишните разпределени количества емисии, определени в приложение II, се прилагат, считано от първата година, за която такова докладване на инвентаризациите на емисиите на парников газ е станало задължително.
Член 3
Годишните разпределени количества емисии за Хърватия, както са определени в приложение I, се прилагат от датата на влизане в сила на Договора за присъединяване на Хърватия.
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 26 март 2013 година.
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 26. marts 2013
om fastsættelse af medlemsstaternes årlige emissionstildelinger for perioden fra 2013 til 2020 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 406/2009/EF
(meddelt under nummer C(2013) 1708)
(2013/162/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 406/2009/EF af 23. april 2009 om medlemsstaternes indsats for at reducere deres drivhusgasemissioner med henblik på at opfylde Fællesskabets forpligtelser til at reducere drivhusgasemissionerne frem til 2020 (1), særlig artikel 3, stk. 2, fjerde afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Drivhusgasemissioner fra anlæg, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (2), som de fremgår af Unionens register, Kommissionens beslutninger, nationale tildelingsplaner og officiel korrespondance mellem Kommissionen og de respektive medlemsstater, udgør verificerede emissionsdata som omhandlet i artikel 3, stk. 2, fjerde afsnit, i beslutning nr. 406/2009/EF.
(2)
De samlede drivhusgasemissioner fra gasser og aktiviteter som defineret i artikel 2, stk. 1, i beslutning nr. 406/2009/EF, der i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 280/2004/EF af 11. februar 2004 om en mekanisme til overvågning af emissioner af drivhusgasser i Fællesskabet og til gennemførelse af Kyoto-protokollen (3) i 2012 er rapporteret og fastsat efter den indledende evaluering i 2012, som Kommissionen gennemførte i henhold til retningslinjer for den tekniske gennemgang af drivhusgasemissionsopgørelser i 2012 (4), udgør evaluerede drivhusgasemissionsdata for 2005, 2008, 2009 og 2010 som omhandlet i artikel 3, stk. 2, fjerde afsnit, i beslutning nr. 406/2009/EF.
(3)
For at sikre overensstemmelse mellem fastsættelsen af de årlige emissionstildelinger og de drivhusgasemissioner, der rapporteres for hvert år, bør medlemsstaternes årlige emissionstildelinger også beregnes ved anvendelse værdierne for globalt opvarmningspotentiale fra den fjerde rapport fra Det Mellemstatslige Panel for Klimaændringer (IPCC) vedtaget ved beslutning 15/CP.17. De således beregnede årlige emissionstildelinger bør gælde fra det første år, for hvilket indberetningen om drivhusgasopgørelser, jf. artikel 3 i beslutning nr. 280/2004/EF, under anvendelse af disse nye værdier for globalt opvarmningspotentiale bliver obligatorisk.
(4)
De data, som i øjeblikket indberettes i de nationale drivhusgasopgørelser og i de nationale registre og Unionens register, er ikke tilstrækkelige til, at man for de enkelte medlemsstater kan bestemme de CO2-emissioner fra civil luftfart på nationalt plan, som ikke er omfattet af direktiv 2003/87/EF. CO2-emissioner fra flyvninger, som ikke er omfattet af direktiv 2003/87/EF, udgør kun en meget lille del af de samlede drivhusgasemissioner, og indsamling af supplerende oplysninger om disse emissioner vil føre til en uforholdsmæssigt stor administrativ byrde. Mængden af CO2-emissioner fra opgørelseskategori »1.A.3.A civil luftfart« bør derfor sættes til lig nul ved fastsættelsen af de årlige emissionstildelinger.
(5)
De årlige emissionstildelinger for en medlemsstat for 2020 bør beregnes ved at trække mængden af verificerede drivhusgasemissioner fra anlæg, der eksisterede i 2005, fra de evaluerede drivhusgasemissioner for 2005 og justere resultatet ved hjælp af den procentsats, der er fastsat i bilag II i beslutning nr. 406/2009/EF.
(6)
Mængden af verificerede drivhusgasemissioner fra anlæg bør fastsættes på følgende måde:
-
For medlemsstater, der har deltaget i emissionshandelssystemet fra 2005: mængden af emissioner fra anlæg, som var omfattet af direktiv 2003/87/EF i 2005, justeret med mængden af drivhusgasemissioner fra de anlæg, som fra 2008 til 2012 blev omfattet af eller undtaget fra emissionshandelssystemet på grund af en tilpasning af det anvendelsesområde, som medlemsstaterne anvendte, og mængden af drivhusgasemissioner fra anlæg, der var midlertidigt undtaget fra emissionshandelssystemet i 2005, men ikke undtaget mellem 2008 og 2012.
-
For medlemsstater, der har deltaget i emissionshandelssystemet fra 2007: Mængden af drivhusgasemissioner fra anlæg, som var omfattet af direktiv 2003/87/EF i 2007.
-
For medlemsstater, der deltager i emissionshandelssystemet fra 2013: Mængden af drivhusgasemissioner fra anlæg, som var omfattet af direktiv 2003/87/EF i 2005 (ifølge de oplysninger, som er indberettet af den pågældende medlemsstat og evalueret af Kommissionen).
(7)
Den gennemsnitlige mængde af drivhusgasemissioner i 2009 for en medlemsstat med et positivt loft for drivhusgasemissioner i henhold til bilag II i beslutning nr. 406/2009/EF bør beregnes ved, at en gennemsnitlig mængde af verificerede drivhusgasemissioner fra anlæg, som var omfattet af direktiv 2003/87/EF i 2008, 2009 og 2010 i den pågældende medlemsstat, trækkes fra medlemsstatens gennemsnitlige samlede evaluerede drivhusgasemissioner for 2008, 2009 og 2010.
(8)
De årlige emissionstildelinger for en medlemsstat med et positivt loft for drivhusgasemissioner i henhold til bilag II i beslutning nr. 406/2009/EF for årene 2013 til 2019 bør defineres ved et lineært forløb, der begynder ved den pågældende medlemsstats gennemsnitlige mængde af drivhusgasemissioner i 2009 og slutter ved medlemsstatens årlige emissionstildeling for 2020.
(9)
Den årlige emissionstildeling for en medlemsstat med et negativt loft for drivhusgasemissioner i henhold til bilag II i beslutning nr. 406/2009/EF for 2013, bør beregnes ved, at den gennemsnitlige mængde af verificerede drivhusgasemissioner fra anlæg, der var omfattet af direktiv 2003/87/EF i 2008, 2009 og 2010 i den pågældende medlemsstat, trækkes fra medlemsstatens gennemsnitlige samlede evaluerede drivhusgasemissioner for 2008, 2009 og 2010.
(10)
Den årlige emissionstildeling for en medlemsstat med et negativt loft for drivhusgasemissioner i henhold til bilag II i beslutning nr. 406/2009/EF for årene 2014 til 2019 bør defineres ved et lineært forløb, der begynder ved den pågældende medlemsstats årlige emissionstildeling for 2013 og slutter ved medlemsstatens årlige emissionstildeling for 2020.
(11)
De verificerede drivhusgasemissioner fra anlæg, som er medtaget ensidigt i emissionshandelssystemet i henhold til artikel 24 i direktiv 2003/87/EF i perioden fra 2008 til 2012, bør ikke medregnes i den gennemsnitlige mængde af verificerede drivhusgasemissioner fra anlæg, der er omfattet af direktiv 2003/87/EF for 2008, 2009 og 2010, da dette vil føre til, at drivhusgasemissionerne ved fremtidige tilpasninger af de årlige emissionstildelinger i henhold til artikel 10 i beslutning nr. 406/2009/EF bliver regnet med to gange.
(12)
Med henblik på Kroatiens tiltrædelse af Unionen bør landets årlige emissionstildeling for hvert år i perioden fra 2013 til 2020 fastlægges efter samme fremgangsmåde som for de øvrige medlemsstater. Disse værdier bør finde anvendelse fra datoen for Kroatiens tiltrædelse.
(13)
På baggrund af vedtagelsen af Det Europæiske Råds afgørelse 2012/419/EU af 11. juli 2012 om ændring af Mayottes status i forhold til Den Europæiske Union (5) fra 2014 beregnes de årlige emissionstildelinger for Frankrig med virkning fra 2014 under hensyntagen til de relevante evaluerede drivhusgasemissioner.
(14)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Klimaændringer -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
De årlige emissionstildelinger for hver medlemsstat for hvert år i perioden fra 2013 til 2020 er fastsat i bilag I og finder anvendelse med forbehold af eventuelle tilpasninger, som offentliggøres i henhold til artikel 10 i beslutning nr. 406/2009/EF.
Artikel 2
Uanset artikel 1 gælder det, at når det i en retsakt, som er vedtaget i henhold til artikel 3 i beslutning nr. 280/2004/EF, foreskrives, at medlemsstaterne skal indgive opgørelser over drivhusgasemissioner, som er beregnet ved hjælp af værdier for globalt opvarmningspotentiale fra den fjerde IPCC-vurderingsrapport vedtaget ved beslutning 15/CP.17 på partskonferencen under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer, finder de årlige emissionstildelinger i bilag II anvendelse fra det første år, for hvilket en sådan indberetning om drivhusgasopgørelser bliver obligatorisk.
Artikel 3
De årlige emissionstildelinger for Kroatien som fastsat i bilag I finder anvendelse fra datoen for ikrafttrædelsen af traktaten om Kroatiens tiltrædelse.
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. marts 2013.