РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1337/2013 НА КОМИСИЯТА
от 13 декември 2013 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета относно посочването на страната на произход или мястото на произход за прясно, охладено или замразено месо от свине, овце, кози и домашни птици
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията (1), и по-специално член 26, параграф 8 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 26, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1169/2011 е задължително посочването на страната на произход или мястото на произход върху етикета за месо, което попада в обхвата на кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към посочения регламент, т.е. прясно, охладено и замразено месо от свине, овце, кози и домашни птици.
(2)
Нужно е да се постигне баланс между необходимостта потребителите да бъдат информирани и допълнителните разходи за стопанските субекти и националните органи, които в крайна сметка оказват влияние върху крайната цена на продукта. В оценката на въздействието и в поръчаното от Комисията проучване бяха разгледани няколко възможности за посочването на страната на произход или мястото на произход по отношение на основните етапи от живота на животните. Резултатите показват, че потребителите изискват преди всичко информация за мястото, където е отгледано животното. В същото време предоставянето на задължителна информация относно мястото на раждане на животното ще изисква установяването на нови системи за проследяване на равнището на стопанствата с произтичащите от това разходи, докато посочването върху етикетите на мястото на клане може да бъде направено на приемлива цена и осигурява ценна информация за потребителя. По отношение на географското равнище резултатите показват, че името на държавата членка или на третата държава ще бъде най-подходящата информация за потребителите.
(3)
В Регламент (ЕС) № 1169/2011 понятието „страна на произход“ на дадена храна е определено в съответствие с членове 23-26 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (2). За животинските продукти това понятие се отнася до страната, в която продуктът е получен изцяло, което за месото означава страната, в която животното е родено, отгледано и заклано. Когато производството на дадена храна включва участието на няколко страни, понятието се отнася до страната, в която продуктите са претърпели последната си съществена, икономически обоснована обработка или преработка. Прилагането му по отношение на ситуации, в които месото произхожда от животни, родени, отгледани и заклани в различни страни, обаче няма да донесе достатъчно информация на потребителите за произхода на месото. Следователно във всички такива ситуации е необходимо да се предвиди посочване върху етикета на държавата членка или третата страна, в която животното е отглеждано за период, представляващ значителна част от нормалния цикъл на отглеждане за всеки вид, както и на държавата членка или на третата страна, в която то е било заклано. Терминът „произход“ следва да се използва за месо, получено от животни, родени, отгледани и заклани, и следователно изцяло получени в една-единствена държава членка или трета страна.
(4)
За случаите, в които животното е отглеждано в няколко държави членки или трети страни, а минималният период на отглеждане не може да бъде достигнат, следва да се предвиди подходящ начин за посочване на мястото на отглеждане, за да се отговори по-добре на нуждите на потребителите и да се избегне ненужно усложняване на етикета.
(5)
Освен това следва да бъдат определени правила за пакети, съдържащи разфасовки месо от един и същ или от различни видове, добити от животни, отглеждани и заклани в различни държави членки или трети страни.
(6)
Тази система за етикетиране изисква правила за проследяване на всички етапи на производството и разпространението на месото, от клането до опаковането, за да се гарантира връзката между месото, обозначено с етикета, и животното или групата животни, от които е добито месото.
(7)
Следва да бъдат предвидени специфични правила за месото, внесено от трети страни, когато липсва информацията, изисквана за етикетиране.
(8)
По отношение на мляното месо и обрезките, като се имат предвид характеристиките на техните производствени процеси, на стопанските субекти следва да се разреши да се възползват от опростена система на обозначения.
(9)
С оглед на търговския характер на информацията, която трябва да се предостави съгласно настоящия регламент, на стопанските субекти в хранителната промишленост следва да бъде предоставена възможност да добавят към задължителните обозначения върху етикета други елементи, информиращи за произхода на месото.
(10)
Доколкото съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1169/2011 се прилагат от 13 декември 2014 г., а член 47 от него предвижда прилагането на правилата за прилагане съгласно посочения регламент считано от 1 април на всяка календарна година, настоящият регламент следва да започне да се прилага от 1 април 2015 г.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се определят правилата относно посочването на страната на произход или мястото на произход върху етикета на прясно, охладено или замразено свинско месо, месо от овце или кози и месо от домашни птици, попадащи в съответните кодове по Комбинираната номенклатура, посочени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилага определението за „стопански субект в хранителната промишленост“, посочено в член 3, точка 3 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (3), определението за „предприятие“, посочено в член 2, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета (4), както и определенията за „мляно месо“, „кланица“ и „предприятие за разфасовка на месо“ съгласно точка 1, съответно подточки 1.13, 1.16 и 1.17 от приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета (5).
2. Прилагат се също следните определения:
а)
„обрезки“ означава малки парчета месо, попадащи в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011, признати за годни за консумация от човека, произведени изключително по време на транжиране, на обезкостяване на кланични трупове или при разфасоване на месо;
б)
„партида“ означава месо, попадащо в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011, получено от един вид, със или без кост, дори нарязано или мляно, което е нарязано, смляно или опаковано при практически идентични условия.
Член 3
Проследимост
1. Стопанските субекти в хранителната промишленост на всеки етап от производството и разпространението на месото, посочени в член 1, имат на разположение и използват система за идентификация и регистрация.
2. Тази система се прилага по начин, който гарантира:
а)
връзката между месото и животното или групата животни, от които то е получено, като на етапа на клането отговорност за гарантиране на тази връзка носи кланицата; и
б)
предаването на информацията, свързана с обозначенията, посочени в член 5, 6 или 7, в зависимост от случая, заедно с месото, на стопанските субекти на последващите етапи на производството и разпространението.
Всеки стопански субект в хранителната промишленост е отговорен за прилагането на системата за идентификация и регистрация, както е посочено в първа алинея, на етапа на производство и разпространение, в който участва.
Стопанският субект в хранителната промишленост, който опакова или етикетира месото в съответствие с член 5, 6 или 7, гарантира връзката между кода на партидата за идентификация на месото, доставена на потребителя или на заведението за обществено хранене, и съответната партида или партиди месо, от която/които е съставена опаковката или етикетираната партида. За всички опаковки с един и същ код на партидата се отнасят едни и същи обозначения в съответствие с член 5, 6 или 7.
3. В системата, посочена в параграф 1, се отбелязва по-специално пристигането и заминаването от предприятието на стопанския субект в хранителната промишленост на животни, кланични трупове или разфасовки, в зависимост от случая, и се осигурява връзката между пристиганията и заминаванията.
Член 4
Група животни
1. Големината на групата животни, посочена в член 3, се определя от:
а)
броя на кланичните трупове, нарязани заедно и представляващи една партида за съответното предприятие за разфасовка на месо, в случаите, когато се разфасоват кланични трупове;
б)
броя на кланичните трупове, месото от които представлява една партида за съответното предприятие за разфасовка или смилане на месо, в случаите, когато е необходимо допълнително разфасоване или смилане.
2. Размерът на партидата не превишава производството за един ден на едно предприятие.
3. С изключение на случая, когато се прилага член 7, при сформирането на партидите предприятията, в които месото се разфасова или смила, гарантират, че всички кланични трупове в дадена партида съответстват на животни, за чието месо се прилагат идентични обозначения при етикетиране в съответствие с член 5, параграф 1 или параграф 2.
Член 5
Етикетиране на месо
1. Посоченият в член 1 етикет на месо, предназначено за доставяне на крайния потребител или на заведения за обществено хранене, включва следните обозначения:
а)
държавата членка или третата страна, в която са отгледани животните, обозначена с „Отгледано в (държава членка или трета страна)“, в съответствие със следните критерии:
i)
за свине:
-
в случай че животното е заклано на възраст над 6 месеца, държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне четири месеца,
-
в случай че животното е заклано на възраст под 6 месеца и с живо тегло не по-малко от 80 килограма, държавата членка или третата страна, в която е протекъл периодът на отглеждане, след като животното е достигнало тегло от 30 килограма,
-
в случай че животното е заклано на възраст под 6 месеца и с живо тегло по-малко от 80 килограма, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане;
ii)
за овце и кози: държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне шест месеца, или, в случай че животното е заклано на възраст под шест месеца, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане;
iii)
за домашни птици: държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне един месец, или, в случай че птицата е заклана на възраст под един месец, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане, след като птицата е била дадена за угояване;
б)
държавата членка или третата страна, в която е извършено клането, обозначена със „Заклано в (държава членка или трета страна)“; и
в)
кода на партидата за идентификация на месото, доставяно на потребителя или на заведението за обществено хранене.
Когато периодът на отглеждане, посочен в буква а), не е достигнат в нито една от държавите членки или третите страни, в които е отглеждано животното, обозначението, посочено в буква а), се заменя с „Отгледано в няколко държави членки на ЕС“ или, когато месото или животните са внесени в Съюза - с „Отгледано в няколко страни извън ЕС“ или „Отгледано в няколко страни във и извън ЕС“.
Когато обаче периодът на отглеждане, посочен в буква а), не е достигнат в нито една от държавите членки или третите страни, в които е отглеждано дадено животно, обозначението, посочено в буква а), може да се замени с „Отгледано в (списък на държавите членки или третите страни, където е отглеждано животното)“, ако стопанският субект в хранителната промишленост докаже по задоволителен за компетентния орган начин, че животното е отглеждано в посочените държави членки или трети страни.
2. Обозначенията, посочени в параграф 1, букви а) и б), могат да бъдат заменени с обозначението „Произход: (държава членка или трета страна)“, ако стопанският субект в хранителната промишленост докаже по задоволителен за компетентния орган начин, че месото, посочено в член 1, е от животни, родени, отгледани и заклани в една и съща държава членка или трета страна.
3. Когато няколко разфасовки месо от един и същ или от различни видове отговарят на различни обозначения за етикетиране в съответствие с параграфи 1 и 2 и са представени в една и съща опаковка на потребителя или заведението за обществено хранене, върху етикета се посочва:
а)
списъкът на съответните държави членки или трети страни в съответствие с параграф 1 или 2 за всеки вид;
б)
кодът на партидата за идентификация на месото, доставяно на потребителя или на заведението за обществено хранене.
Член 6
Дерогация за месо от трети страни
Чрез дерогация от член 5, параграф 1, буква а) върху посочения в член 1 етикет на месо, внесено за пускане на пазара на Съюза и за което липсва информацията, предвидена в член 5, параграф 1, буква а), се съдържа обозначението „Отгледано извън ЕС“ и „Заклано в (трета страна, в която е заклано животното)“.
Член 7
Дерогации за мляно месо и обрезки
Чрез дерогация от член 5, параграф 1, букви а) и б) и параграф 2 и от член 6 по отношение на мляното месо и обрезките могат да се прилагат следните обозначения:
а)
„Произход: ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, родени, отгледани и заклани в различни държави членки;
б)
„Отгледано и заклано в ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, отгледани и заклани в различни държави членки;
в)
„Отгледано и заклано извън ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо, внесено в Съюза;
г)
„Отгледано извън ЕС“ и „Заклано в ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, внесени в Съюза като животни за клане и заклани в една или в различни държави членки;
д)
„Отгледано и заклано в ЕС и извън ЕС“, когато мляното месо или обрезките са произведени от:
i)
месо, получено от животни, отгледани и заклани в една и съща или в различни държави членки, и от месо, внесено в Съюза; или
ii)
месо, получено от животни, внесени в Съюза и заклани в една и съща или в различни държави членки.
Член 8
Допълнителна доброволна информация върху етикета
Стопанските субекти в хранителната промишленост могат да добавят към обозначенията, посочени в членове 5, 6 и 7, допълнителна информация относно произхода на месото.
Допълнителната информация, посочена в първа алинея, не може да бъде в противоречие с обозначенията, посочени в членове 5, 6 и 7, и съответства на правилата, предвидени в глава V от Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 9
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 април 2015 г. Той не се прилага за месо, което законно е пуснато на пазара на Съюза преди 1 април 2015 г., до изчерпване на наличностите.
Той е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 2013 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1337/2013
af 13. december 2013
om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 hvad angår angivelse af oprindelsesland eller herkomststed for fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 af 25. oktober 2011 om fødevareinformation til forbrugerne, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 og (EF) nr. 1925/2006 og om ophævelse af Kommissionens direktiv 87/250/EØF, Rådets direktiv 90/496/EØF, Kommissionens direktiv 1999/10/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF, Kommissionens direktiv 2002/67/EF og 2008/5/EF og Kommissionens forordning (EF) nr. 608/2004 (1), særlig artikel 26, stk. 8, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Artikel 26, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1169/2011 fastsætter, at angivelse af oprindelsesland eller herkomststed er obligatorisk for kød, der omfattes af den kombinerede nomenklatur under de koder, som er nævnt i forordningens bilag XI, dvs. fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ.
(2)
Der bør skabes balance mellem på den ene side forbrugernes behov for information og på denne anden side operatørernes og de nationale myndigheders yderligere omkostninger, som slutteligt har betydning for produktets endelige pris. I konsekvensanalysen og en undersøgelse, som Kommissionen har fået foretaget, er der gennemgået adskillige muligheder for angivelse af oprindelsesland eller herkomststed hvad angår de mest relevante faser i dyrenes liv. Resultaterne viser, at forbrugerne først og fremmest kræver oplysninger om, hvor dyrene er opdrættet. Samtidig vil angivelse af obligatoriske oplysninger om dyrenes fødested kræve etablering af et nyt sporbarhedssystem på bedriftsniveau og deraf følgende omkostninger, mens angivelse af slagtestedet kan ske til en overkommelig pris og give forbrugeren værdifulde oplysninger. Hvad angår det geografiske niveau er det bevist, at angivelse af medlemsstaten eller tredjelandet vil være den mest relevante oplysning for forbrugerne.
(3)
I forordning (EU) nr. 1169/2011 har begrebet »oprindelsesland« i forbindelse med fødevarer den betydning, der er fastsat i henhold til artikel 23-26 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (2). For animalske produkter henviser begrebet til det land, hvor produktet fuldt ud er fremstillet, hvilket - når det anvendes på kød - betyder det land, hvor dyret er født, opdrættet og slagtet. Når flere forskellige lande har været involveret i fremstillingen af en fødevare, henviser begrebet til det land, hvor den sidste væsentlige og økonomisk berettigede forarbejdning af produktet har fundet sted. Hvis begrebet imidlertid anvendes om kød, der stammer fra dyr, som er født, opdrættet og slagtet i forskellige lande, giver det ikke forbrugeren tilstrækkelige oplysninger om kødets oprindelse. Det er derfor nødvendigt at sørge for, at det angives, i hvilken medlemsstat eller hvilket tredjeland dyret er opdrættet i en periode, som udgør en væsentlig del af den normale opdrætscyklus for hver art, såvel som den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret er slagtet. Begrebet »oprindelse« bør forbeholdes kød, som stammer fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet, og følgelig fuldt fremstillet, i én medlemsstat eller ét tredjeland.
(4)
I tilfælde, hvor dyret er opdrættet i flere forskellige medlemsstater eller tredjelande og kravet om opdrætsperiode ikke kan opfyldes i nogen af landene, bør opdrætsstedet angives for bedre at imødekomme forbrugerens behov og undgå unødig komplikation af mærkningen.
(5)
Derudover bør der fastsættes regler for pakninger indeholdende kød fra en eller flere arter, der stammer fra dyr, som er opdrættet og slagtet i forskellige medlemsstater eller tredjelande.
(6)
Mærkningssystemet kræver regler for sporbarhed for alle faser i fremstilling og distribution af kødet fra slagtning til pakning for at sikre forbindelsen mellem det mærkede kød og dyret eller de grupper af dyr, som kødet stammer fra.
(7)
Der bør fastsættes særlige regler for kød, som importeres fra tredjelande, hvor de påkrævede oplysninger til brug for mærkning ikke foreligger.
(8)
Hvad angår hakket kød og afpuds bør virksomhederne, særkendet ved produkternes fremstillingsprocesser taget i betragtning, have tilladelse til at anvende et forenklet mærkningssystem.
(9)
Af hensyn til kommercielle interesser i forbindelse med de oplysninger, der skal fremlægges i henhold til denne forordning, bør fødevarevirksomheder have mulighed for at tilføje andre elementer vedrørende kødets oprindelse til de obligatoriske oplysninger på etiketten.
(10)
Eftersom de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1169/2011 finder anvendelse fra den 13. december 2014, og nævnte forordnings artikel 47 fastsætter, at forordningens gennemførelsesforanstaltninger finder anvendelse fra den 1. april i hvert kalenderår, bør nærværende forordning finde anvendelse fra den 1. april 2015.
(11)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Denne forordning fastsætter reglerne for angivelse af oprindelsesland eller herkomststed på etiketterne for fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ, der er omfattet af den kombinerede nomenklatur under de koder, som er nævnt i bilag XI til forordning (EU) nr. 1169/2011.
Artikel 2
Definitioner
1. I denne forordning er definitionen af »fødevarevirksomhed« i artikel 3, nr. 3), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (3), definitionen af »virksomhed« i artikel 2, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 (4) samt definitionerne af »hakket kød«, »slagteri« og »opskæringsvirksomhed« i punkt 1.13, 1.16 og 1.17 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 (5) gældende.
2. Derudover forstås der ved:
a) »afpuds«: små stykker kød henhørende i den kombinerede nomenklatur under de koder, der er oplistet i bilag XI til forordning (EU) nr. 1169/2011, der er anerkendt som egnet til konsum og fremstillet udelukkende ved afpudsning i forbindelse med udbening af slagtekroppe eller opskæring af kød
b) »parti«: kød henhørende i den kombinerede nomenklatur under de koder, der er oplistet i bilag XI til forordning (EU) nr. 1169/2011, og som stammer fra én art, er med eller uden ben, udskåret eller hakket, og som er blevet udskåret, hakket eller pakket på praktisk taget ensartede vilkår.
Artikel 3
Sporbarhed
1. For hver fremstillings- og distributionsfase indfører og anvender fødevarevirksomhederne et identifikations- og registreringssystem for det kød, der er nævnt i artikel 1.
2. Systemet anvendes for at sikre:
a)
forbindelsen mellem kødet og dyret eller gruppen af dyr, hvor kødet stammer fra. På slagtestadiet er dette slagteriets ansvar
b)
videregivelsen af de i artikel 5-7 nævnte oplysninger, hvis det er passende og sammen med kødet, til virksomheder i de efterfølgende fremstillings- og distributionsfaser.
Hver fødevarevirksomhed er ansvarlig for anvendelsen af det identifikations- og registreringssystem, der er nævnt i første afsnit, i den fremstillings- og distributionsfase, hvor den opererer.
Den fødevarevirksomhed, som pakker eller mærker kødet i henhold til artikel 5-7, sikrer, at der er overensstemmelse mellem den batchkode, som identificerer kødet over for forbrugeren eller storkøkkenet, og de pågældende parti kød, hvorfra pakningen eller det mærkede parti stammer. Alle pakker med samme batchkode skal have de samme oplysninger, jf. artikel 5-7.
3. Det i stk. 1 nævnte system registrerer, hvor det er passende, særlig dyr, slagtekroppe og udskæringers ankomst til og afgang fra fødevarevirksomheden og sikrer, at der er sammenhæng mellem ankomster og afgange.
Artikel 4
Grupper af dyr
1. Størrelsen på de grupper af dyr, som er nævnt i artikel 3, fastsættes ved:
a)
antallet af slagtekroppe, der opskæres sammen og udgør et parti for den pågældende opskæringsvirksomhed
b)
antallet af slagtekroppe, hvor kødet udgør et parti for den pågældende opskærings- eller hakningsvirksomhed i tilfælde af yderligere opskæring eller hakning.
2. Partiets størrelse må ikke overstige en dags produktion i en virksomhed.
3. Undtagen i tilfælde hvor artikel 7 finder anvendelse, sikrer opskærings- og hakningsvirksomhederne ved fastsættelse af partier, at alle slagtekroppe i et parti svarer til dyr, hvor kødet har samme oplysninger på etiketten, jf. artikel 5, stk. 1 og 2.
Artikel 5
Mærkning af kød
1. Den i artikel 1 nævnte mærkning af kød oplyser den endelige forbruger eller storkøkkener om følgende:
a)
den medlemsstat eller det tredjeland, hvor opdrættet har fundet sted, angives som »Opdrættet i: (navn på medlemsstat eller tredjeland)«, idet følgende kriterier skal være opfyldt:
i)
for svin:
-
i tilfælde, hvor det slagtede dyr var ældre end seks måneder, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den sidste opdrætsperiode på mindst fire måneder fandt sted
-
i tilfælde, hvor det slagtede dyr var yngre end seks måneder og havde en levende vægt på mindst 80 kg, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor opdrætsperioden, efter dyret havde nået 30 kg, fandt sted
-
i tilfælde, hvor det slagtede dyr var yngre end seks måneder og havde en levende vægt på mindst 80 kg, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor hele opdrætsperioden fandt sted
ii)
for får og geder: den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den sidste opdrætsperiode på mindst seks måneder fandt sted eller, i tilfælde hvor det slagtede dyr var yngre end seks måneder, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor hele opdrætsperioden fandt sted
iii)
for fjerkræ: den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den sidste opdrætsperiode på mindst en måned fandt sted eller, i tilfælde hvor det slagtede dyr var yngre end en måned, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor hele opdrætsperioden, efter dyret blev sendt til opfedning, fandt sted
b)
den medlemsstat eller det tredjeland, hvor slagtningen har fundet sted, angives som »Slagtet i: (navn på medlemsstat eller tredjeland)«, og
c)
den batchkode, der identificerer kødet, som leveres til forbrugeren eller storkøkkenet.
Hvis den i litra a) nævnte opdrætsperiode ikke afsluttes i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret er opdrættet, erstattes angivelsen i litra a) med »Opdrættet i: adskillige EU-medlemsstater« eller, i tilfælde hvor kødet eller dyrene er indført i Unionen, af »Opdrættet i: adskillige lande uden for EU« eller »Opdrættet i: adskillige lande i og uden for EU«.
Hvis den i litra a) nævnte opdrætsperiode imidlertid ikke afsluttes i nogen af de medlemsstater eller tredjelande, hvor dyret er opdrættet, kan angivelsen i litra a) erstattes med »Opdrættet i: (liste over de medlemsstater eller tredjelande, hvor dyret blev opdrættet)«, hvis fødevarevirksomheden til den kompetente myndigheds tilfredshed kan dokumentere, at dyret er opdrættet i disse medlemsstater eller tredjelande.
2. De i stk. 1, litra a) og b), nævnte oplysninger kan erstattes af angivelsen »Oprindelse: (navn på medlemsstaten eller tredjelandet)«, hvis fødevarevirksomheden til den kompetente myndigheds tilfredshed kan dokumentere, at kødet i artikel 1 stammer fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet i én medlemsstat eller ét tredjeland.
3. I tilfælde, hvor adskillige stykker kød af samme eller forskellige arter svarer til forskellige angivelser, jf. stk. 1 og 2, og frembydes i samme pakning til forbrugeren eller storkøkkenet, skal mærkningen indeholde:
a)
listen over de relevante medlemsstater eller tredjelande, jf. stk. 1 og 2, for hver art
b)
den batchkode, der identificerer det kød, som leveres til forbrugeren eller storkøkkenet.
Artikel 6
Undtagelse for kød fra tredjelande
Uanset artikel 5, stk. 1, litra a), skal etiketten for det kød, der er nævnt i artikel 1, og som er indført til markedsføring på Unionens marked, og for hvilket oplysningerne i artikel 5, stk. 1, litra a), ikke er tilgængelige, indeholde angivelsen »Opdrættet i: lande uden for EU« og »Slagtet i: (navn på det tredjeland, hvor dyret er slagtet)«.
Artikel 7
Undtagelse for hakket kød og afpuds
Uanset artikel 5, stk. 1, litra a) og b), artikel 5, stk. 2, og artikel 6 kan følgende angivelser anvendes for hakket kød og afpuds:
a)
»Oprindelse: EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende fremstilles af kød fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet i forskellige medlemsstater
b)
»Opdrættet og slagtet i: EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende fremstilles af kød fra dyr, der er opdrættet og slagtet i forskellige medlemsstater
c)
»Opdrættet og slagtet i: lande uden for EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende er fremstillet af kød, der er indført i Unionen
d)
»Opdrættet i: lande uden for EU« og »Slagtet i: EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende fremstilles af kød fra dyr, der er indført i Unionen som slagtedyr og slagtet i en eller flere medlemsstater
e)
»Opdrættet og slagtet i: lande i og uden for EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset er fremstillet af:
i)
kød fra dyr, der er opdrættet og slagtet i en eller flere forskellige medlemsstater, og kød, der er indført i Unionen, eller
ii)
kød fra dyr, der er indført i Unionen og slagtet i en eller flere forskellige medlemsstater.
Artikel 8
Supplerende frivillige oplysninger på etiketten
Fødevarevirksomhederne kan supplere de i artikel 5-7 fastsatte angivelser med yderligere oplysninger om kødets oprindelse.
De i stk. 1 nævnte supplerende oplysninger skal ikke være i modstrid med de angivelser, der er nævnt i artikel 5-7, og overholde bestemmelserne i kapitel V i forordning (EU) nr. 1169/2011.
Artikel 9
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. april 2015. Indtil lagrene er tømt, anvendes den ikke for kød, der er lovligt markedsført på Unionens marked inden den 1. april 2015.
Den er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2013.