РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 4 декември 2014 година
за одобряване от името на Европейския съюз на Хагската конвенция от 30 юни 2005 г. за споразуменията относно избор на съд
(2014/887/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 6, втора алинея, буква а) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
Европейският съюз работи за изграждане на общо съдебно пространство, основаващо се на принципа на взаимно признаване на съдебни решения.
(2)
Конвенцията за споразуменията относно избор на съд, сключена на 30 юни 2005 г. в рамките на Хагската конференция по международно частно право („конвенцията“), допринася успешно за насърчаване на автономията на страните по международни търговски сделки и повишаване на предвидимостта при съдебното уреждане на спорове по такива сделки. По-специално конвенцията осигурява необходимата правна сигурност на страните, че тяхното споразумение за избор на съд ще бъде спазено и че съдебно решение, постановено от избрания съд, ще може да бъде признато и изпълнено при дела от международен характер.
(3)
Член 29 от конвенцията позволява на регионалните организации за икономическа интеграция, като Европейския съюз, да подписват, приемат, утвърждават или да се присъединяват към конвенцията. Съюзът подписа конвенцията на 1 април 2009 г. при условие за сключването ѝ на по-късна дата в съответствие с Решение 2009/397/ЕО на Съвета (1).
(4)
Конвенцията засяга вторичното законодателство на Съюза относно компетентността въз основа на избора на страните и относно признаването и прилагането на произтичащите съдебни решения, по-специално Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета (2), който трябва да бъде заменен, считано от 10 януари 2015 г., с Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета (3).
(5)
С приемането на Регламент (ЕС) № 1215/2012 Съюзът проправи пътя за одобряването на конвенцията, от името на Съюза, като осигури съгласуваност между правилата на Съюза относно избора на съд по граждански и търговски дела и правилата на конвенцията.
(6)
При подписването на конвенцията Съюзът направи декларация по член 30 от нея, че упражнява компетентност по всички въпроси, уредени от конвенцията. Следователно държавите членки са обвързани от конвенцията по силата на одобрението ѝ от Съюза.
(7)
Освен това при одобряването на конвенцията Съюзът следва да направи декларация по член 21, с която застрахователните договори по принцип да се изключат от приложното ѝ поле, като се запазят някои строго определени изключения. Целта на декларацията е да се запазят защитните правила за компетентност в полза на титуляря на полицата, застрахованото лице или трето ползващо се лице при дела, свързани със застраховане съгласно Регламент (ЕО) № 44/2001. Изключването следва да бъде ограничено до необходимото за защита на интересите на по-слабите страни по застрахователни договори. Ето защо то следва да не обхваща презастрахователните договори нито договорите за големи рискове. Същевременно Съюзът следва да направи едностранна декларация, в която да заяви, че на по-късен етап може да преразгледа необходимостта от поддържане на декларацията си по член 21 в зависимост от придобития опит от прилагането на конвенцията.
(8)
Обединеното кралство и Ирландия са обвързани от Регламент (ЕО) № 44/2001 и поради това участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
(9)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Хагската конвенция от 30 юни 2005 г. за споразуменията относно избор на съд („конвенцията“) (4) се одобрява от името на Европейския съюз.
Член 2
Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лицето(ата), упълномощено(и) да депозира(т) от името на Съюза инструмента за утвърждаване, предвиден в член 27, параграф 4 от конвенцията.
Депозирането на посочения в първа алинея инструмент за утвърждаване се извършва в рамките на един месец, считано от 5 юни 2015 г. (5)
Член 3
1. При депозиране на инструмента за утвърждаване, предвиден в член 27, параграф 4 от конвенцията, Съюзът прави декларация, в съответствие с член 21 от конвенцията, относно застрахователните договори.
Текстът на тази декларация се съдържа в приложение I към настоящото решение.
2. При депозиране на инструмента за утвърждаване, предвиден в член 27, параграф 4 от конвенцията, Съюзът прави едностранна декларация.
Текстът на тази декларация се съдържа в приложение II към настоящото решение.
Член 4
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 4 декември 2014 година.
RÅDETS AFGØRELSE
af 4. december 2014
om godkendelse på Den Europæiske Unions vegne af Haagerkonventionen af 30. juni 2005 om værnetingsaftaler
(2014/887/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 81, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den Europæiske Union ønsker at skabe et fælles retligt område, der bygger på princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser.
(2)
Konventionen om værnetingsaftaler (»konventionen«), der blev indgået den 30. juni 2005 inden for rammerne af Haagerkonferencen om International Privatret, yder et effektivt bidrag til fremme af partsautonomi i internationale handelstransaktioner og til en større forudsigelighed for retsafgørelser vedrørende sådanne transaktioner. Konventionen giver navnlig den fornødne retssikkerhed for, at parternes værnetingsaftale vil blive respekteret, og for at en retsafgørelse, der træffes af den valgt domstol, vil kunne anerkendes og fuldbyrdes i internationale sager.
(3)
Konventionens artikel 29 giver organisationer for regional økonomisk integration, såsom Den Europæiske Union, mulighed for at undertegne, acceptere, godkende eller tiltræde konventionen. Unionen undertegnede konventionen den 1. april 2009 med forbehold af dens indgåelse på et senere tidspunkt, jf. Rådets afgørelse 2009/397/EF (1).
(4)
Konventionen påvirker Unionens afledte lovgivning vedrørende retternes kompetence baseret på parternes valg og anerkendelse og fuldbyrdelse af de resulterende retsafgørelser, navnlig Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 (2), der erstattes fra og med den 10. januar 2015 af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 (3).
(5)
Med vedtagelsen af forordning (EU) nr. 1215/2012 banede Unionen vejen for godkendelsen af konventionen på Unionens vegne ved at sikre sammenhæng mellem Unionens regler om værneting i civil- og handelssager og konventionens regler herom.
(6)
Da Unionen undertegnede konventionen, erklærede den i overensstemmelse med konventionens artikel 30, at den har kompetence på alle de af konventionen regulerede områder. Medlemsstaterne vil derfor være bundet af konventionen i kraft af Unionens godkendelse heraf.
(7)
Unionen bør på tidspunktet for godkendelse af konventionen desuden afgive den erklæring, der er omhandlet i artikel 21, og dermed i almindelighed udelukke forsikringsaftaler fra konventionens anvendelsesområde, dog med visse veldefinerede undtagelser. Erklæringens mål er at bevare de beskyttende kompetenceregler for forsikringstageren, den forsikrede part eller en begunstiget i sager, der handler om forsikring i henhold til forordning (EF) nr. 44/2001. Udelukkelsen bør begrænses til, hvad der er nødvendigt for at beskytte den svage parts interesser i forsikringsaftaler. Den bør derfor hverken omfatte genforsikringsaftaler eller kontrakter vedrørende store risici. Unionen bør samtidig afgive en ensidig erklæring, hvori den angiver, at den på et senere tidspunkt i lyset af de erfaringer, der indhøstes i forbindelse med konventionens anvendelse, kan revurdere behovet for at fastholde sin erklæring i henhold til artikel 21.
(8)
Det Forenede Kongerige og Irland er bundet af forordning (EF) nr. 44/2001 og deltager derfor i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.
(9)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Haagerkonventionen af 30. juni 2005 om værnetingsaftaler (»konventionen«) godkendes herved på Den Europæiske Unions vegne. (4)
Artikel 2
Formanden for Rådet bemyndiges hermed til at udpege den eller de personer, der er beføjet til på Unionens vegne at deponere det godkendelsesinstrument, der er fastsat i konventionens artikel 27, stk. 4.
Deponeringen af godkendelsesinstrumentet, jf. stk. 1, finder sted inden for en måned fra.5. juni 2015. (5)
Artikel 3
1. Ved deponering af det godkendelsesinstrument, der er fastsat i konventionens artikel 27, stk. 4, afgiver Unionen i henhold til konventionens artikel 21 en erklæring om forsikringsaftaler.
Teksten til denne erklæring er vedlagt som bilag I til denne afgørelse.
2. Ved deponering af det godkendelsesinstrument, der er fastsat i konventionens artikel 27, stk. 4, afgiver Unionen en ensidig erklæring.
Teksten til denne erklæring er vedlagt som bilag II til denne afgørelse.
Artikel 4
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. december 2014.