ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 183/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 декември 2013 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници по отношение на регулаторните технически стандарти, определящи изчисляването на корекциите за специфичен и общ кредитен риск
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 110, параграф 4, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 575/2013 определя корекциите за кредитен риск като сумата на общите и специфичните провизии срещу загуби по кредити, които са признати във финансовите отчети на институцията съгласно приложимата счетоводна рамка, но не установява конкретни правила за определяне на това кои корекции са за общ и кои за специфичен кредитен риск.
(2)
Необходимо е да бъдат предвидени правила във връзка с определянето на сумите, които трябва да бъдат включени при изчисляването на корекциите за кредитен риск, отразяващи загуби, свързани изключително с кредитния риск. Изчисляването на корекциите за кредитен риск при определяне на капиталовите изисквания се ограничава до сумите, с които е намален базовият собствен капитал от първи ред (БСК1) на институцията.
(3)
Свързаните изключително с кредитния риск загуби, които са признати съгласно приложимата счетоводна рамка през текущата финансова година, може да бъдат признати като корекции за кредитен риск, при условие че институцията отчита ефекта в БСК1. Това важи за случаите, при които такива загуби от обезценка, отчетени през финансовата година, не са одобрени в съответствие с член 26, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013 въпреки съвкупната междинна или годишна печалба и когато тяхното признаване като корекции за кредитен риск би повлияло върху стойността на експозицията или върху капитала от втори ред по-рано, отколкото върху БСК1. Такава корекция не е нужна за междинните загуби по член 36, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, доколкото загубите за текущата финансова година по този член биват незабавно приспаднати от БСК1.
(4)
Някои разпоредби на Регламент (ЕС) № 575/2013 относно корекциите за кредитен риск се отнасят изрично за задбалансовите позиции. При липсата на подобно разграничение съответните разпоредби се прилагат както за балансовите, така и за задбалансовите позиции.
(5)
Следва да бъдат установени правила, обхващащи тези свързани изключително с кредитния риск загуби, които са признати съгласно приложимата счетоводна рамка и които се приспадат от базовия собствен капитал от първи ред на институцията. Тези правила следва да обхващат обезценките и корекциите на стойността на финансовите активи или провизиите за задбалансови позиции, доколкото те отразяват загуби, свързани изключително с кредитния риск, и при условие че те са признати в отчета за приходите и разходите съгласно приложимата счетоводна рамка. Когато тези загуби са свързани с финансови инструменти, оценявани по справедлива стойност, тези правила следва да обхващат също сумите, признати като обезценка съгласно приложимата счетоводна рамка, или подобни корекции, при условие че те отразяват загуби, свързани с намаляване или влошаване на кредитното качество на актив или на портфейл от активи. На този етап не е целесъобразно да се регламентират други суми, които не представляват обезценка на финансов инструмент съгласно приложимата счетоводна рамка или не отразяват сходно понятие, дори ако тези промени биха могли да включват компонент за кредитен риск.
(6)
За да се подсигури всеобхватният характер на изчислението, е необходимо всяка сума, която е от значение за целите, изброени в член 110, параграф 4, първа алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013, да бъде отнесена или към изчисляването на корекциите за общ кредитен риск, или към изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск.
(7)
По отношение на определянето на сумите, които могат да бъдат включени в изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск, единственият предвиден в Регламент (ЕС) № 575/2013 критерий е, че в съответствие с член 62, първа алинея, буква в) от Регламент (ЕС) № 575/2013 не се допуска корекциите за специфичен кредитен риск да бъдат включени в капитала от втори ред съгласно стандартизирания подход за кредитен риск. Следователно сумите, които се включват в изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск или на корекциите за общ кредитен риск, трябва да бъдат разграничавани в съответствие с критериите за определяне на елементите, които може да бъдат включени в капитала от втори ред.
(8)
Регламент (ЕС) № 575/2013 прилага международно признатите стандарти от третата Международна регулаторна рамка за банките на Базелския комитет за банков надзор (2) (познати като „Базел III“). Поради това съответните правила относно корекциите за кредитен риск би следвало да са също така съгласувани с рамката по Базел, според която един от критериите за разграничаване на корекциите за общ от тези за специфичен кредитен риск е, че общите резерви или общите провизии срещу загуби по кредити са „свободно достъпни за покриване на загубите, които ще бъдат реализирани впоследствие“. Съгласно Базел III резервите или провизиите срещу загуби по кредити, заделяни във връзка с бъдещи, понастоящем неидентифицирани загуби, са свободно достъпни за покриване на загубите от кредитен риск, които ще бъдат понесени впоследствие, и следователно отговарят на изискванията за включване в капитала от втори ред. В допълнение сумите, включени в изчисляването на корекциите за общ кредитен риск, следва да бъдат изцяло достъпни в съответния размер и времеви момент, за да бъдат покрити загубите при съблюдаване на принципа на действащото предприятие, като капиталът служи за покриване на загубите при неплатежоспособност, преди вложителите да понесат някакви загуби.
(9)
Правилата следва да могат да бъдат прилагани независимо от приложимата счетоводна рамка. Все пак за да могат институциите да следват общ подход при разграничаването на корекциите за специфичен от тези за общ кредитен риск, следва да бъдат установени критерии за третирането на загубите, свързани с кредитния риск, съгласно приложимата счетоводна рамка за всеки вид корекция за кредитен риск. Като се има предвид, че в съответствие с приложимата счетоводна рамка загубите, свързани изключително с кредитния риск, биват третирани в зависимост от покриването на тези критерии, би следвало по-голямата част от тези суми да бъдат отнасяни обикновено като корекции за специфичен кредитен риск с оглед на рестриктивния характер на критериите за корекции за общ кредитен риск.
(10)
Международните счетоводни стандарти подлежат на актуализиране, което би могло да наложи изменението на критериите за разграничаване между корекциите за специфичен от тези за общ кредитен риск. С оглед на продължаващите обсъждания, най-вече във връзка с вариантите на модел за обезценка, би било прибързано този модел да бъде предварително включен в критериите за корекции за кредитен риск.
(11)
Регламент (ЕС) № 575/2013 изисква определянето на корекции за специфичен кредитен риск за отделните експозиции. Ето защо е необходимо да се определи по какъв начин ще бъдат третирани корекциите за специфичен кредитен риск, които отразяват загубите, свързани с кредитния риск на цяла група от експозиции. Освен това е необходимо да се реши за кои експозиции от групата и в каква степен следва да бъдат признати корекциите за специфичен кредитен риск. Произтичащото от такива корекции за специфичен кредитен риск прехвърляне на част от сумата върху експозиции в групата трябва да става пропорционално на размера на рисково претеглените експозиции. За тази цел стойностите на експозициите следва да се определят, без да се вземат под внимание корекциите за специфичен кредитен риск.
(12)
За целите на определяне на неизпълнението по член 178, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕС) № 575/2013 е необходимо да бъдат включени само корекциите за специфичен кредитен риск, които са извършени самостоятелно за отделна експозиция или отделен длъжник, като бъдат изключени корекциите за специфичен кредитен риск, извършени за цяла група от експозиции. При корекциите за специфичен кредитен риск, извършени за цяла група от експозиции, не се установяват длъжниците по експозициите, принадлежащи към такива групи, по отношение на които се счита, че е настъпило неизпълнение. В частност съществуването на корекции за специфичен кредитен риск за група от експозиции не е достатъчно основание да се направи заключение, че е налице неизпълнение за всеки от длъжниците или експозициите, принадлежащи към тази група.
(13)
Необходимо е институциите да могат да удостоверят по какъв начин критериите, по които те разграничават корекциите за специфичен от тези за общ кредитен риск, се прилагат в контекста на приложимата счетоводна рамка. Ето защо институциите следва да документират този процес.
(14)
Настоящият регламент се основава на проектите за регулаторни технически стандарти, предоставени на Комисията от Европейския банков орган.
(15)
Европейският банков орган проведе обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3) и поиска становище от създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 Група на участниците от банковия сектор,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определяне на корекциите за общ и за специфичен кредитен риск за целите на членове 111, 159, 166, 167, 168, 178, 246 и 266 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. За целите на настоящия регламент сумите, които институциите трябва да включат в изчисляването на корекциите за общ и за специфичен кредитен риск, са равни на всички суми, с които е бил намален базовият собствен капитал от първи ред на институцията с оглед отразяване на загубите, свързани изключително с кредитния риск, в съответствие с приложимата счетоводна рамка, и признати като такива в отчета за приходите и разходите, независимо от това дали те са резултат от обезценки, корекции на стойността или провизии за задбалансови позиции.
Всички суми по първа алинея, които са били признати през финансовата година, могат да бъдат включени в изчисляването на корекциите за общ и за специфичен кредитен риск единствено ако са били приспаднати от базовия собствен капитал от първи ред на институцията в съответствие с член 36, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 или, при наличието на междинна или годишна печалба, която не е одобрена в съответствие с член 26, параграф 2 от същия регламент - ако базовият собствен капитал от първи ред е бил съответно незабавно намален при определянето на собствените средства.
2. Посочените в параграф 1 суми се включват в изчисляването на корекциите за общ кредитен риск от страна на институцията, когато отговарят на следните два критерия:
а)
те са свободно и изцяло достъпни в съответния размер и към съответния момент за покриване на бъдещите кредитни загуби;
б)
те отразяват потенциалните свързани с кредитния риск загуби при група експозиции.
3. Всички други суми, посочени в параграф 1, се включват в изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск.
4. В изчисляването на корекциите за общ кредитен риск институцията включва следните загуби, при условие че отговарят на критериите по параграф 2:
а)
загуби, признати за покриване на по-висока средна загуба по портфейла, понесена през последните години, въпреки че понастоящем не съществуват доказателства за загуби в подкрепа на това наблюдавано в миналото ниво на загуби;
б)
загуби, по отношение на които институцията не е информирана за влошаване на кредитното качество на група от експозиции, но въз основа на натрупания опит съществува известна статистическа вероятност за неплащане.
5. Институцията включва винаги следните загуби в изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск, посочени в параграф 3:
а)
загуби, признати в отчета за приходите и разходите, по оценени по справедлива стойност инструменти, които представляват свързана с кредитния риск обезценка според приложимата счетоводна рамка;
б)
загуби в резултат на настоящи или минали събития, засягащи съществена отделна експозиция или отделни несъществени експозиции, които се оценяват поотделно или заедно;
в)
загуби, за чието настъпване свидетелства опитът, приведен към наличните текущи данни, но институцията все още не разполага с информация по коя индивидуална експозиция са понесени тези загуби.
Член 2
Отнасяне на корекциите за специфичен кредитен риск за група от експозиции към експозициите в групата
1. Когато корекциите за специфичен кредитен риск отразяват загубите, свързани с кредитния риск на група от експозиции, институциите отнасят тези корекции за специфичен кредитен риск към всички отделни експозиции от тази група пропорционално на рисково претеглените размери на експозициите. За тази цел стойностите на експозициите се определят, без да се вземат под внимание корекциите за специфичен кредитен риск.
2. При третирането на размера на очакваната загуба, посочено в член 159 от Регламент (ЕС) № 575/2013, за група от редовни експозиции от институциите не се изисква да отнасят дадена корекция за специфичен кредитен риск към отделните експозиции от групата.
3. Когато корекцията за специфичен кредитен риск се отнася за група от експозиции, чиито капиталови изисквания за кредитен риск са изчислени отчасти по стандартизирания подход и отчасти съгласно вътрешнорейтингов подход, институцията отнася тази корекция за специфичен кредитен риск към групата от експозиции, спрямо която се прилагат и двата подхода, пропорционално на размера на рисково претеглените експозиции на групата, преди да пристъпи към действията, посочени в параграфи 1 и 2. За тази цел стойностите на експозициите се определят, без да се вземат под внимание корекциите за специфичен кредитен риск.
4. Когато отнасят корекциите за специфичен кредитен риск към експозициите, институциите гарантират, че една и съща част не е била два пъти отнесена към различни експозиции.
Член 3
Изчисляване на корекциите за кредитен риск с оглед определяне на стойността на експозициите в съответствие с членове 111, 166, 167, 168, 246 и 266 от Регламент (ЕС) № 575/2013
При определянето на стойността на експозициите в съответствие с членове 111, 166 - 168, 246 и 266 от Регламент (ЕС) № 575/2013 институциите изчисляват корекциите за специфичен кредитен риск по отношение на дадена експозиция като сумата на корекциите за специфичен кредитен риск за нея или като сумата на корекциите за специфичен кредитен риск, които институцията е отнесла към тази експозиция в съответствие с член 2.
Член 4
Изчисляване на корекциите за общ и за специфичен кредитен риск с оглед третиране на размера на очакваните загуби в съответствие с член 159 от Регламент (ЕС) № 575/2013
1. При третирането на размера на очакваните загуби съгласно член 159 от Регламент (ЕС) № 575/2013 институциите изчисляват съвкупните корекции за общ кредитен риск във връзка с експозициите, участващи в третирането на размера на очакваните загуби, като бъдат събрани сумите, определени като корекции за общ кредитен риск в съответствие с член 1 от настоящия регламент, които институцията е отнесла в съответствие с член 110, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
2. При третирането на размера на очакваната загуба в съответствие с член 159 от Регламент (ЕС) № 575/2013 изчисляването на корекциите за специфичен кредитен риск във връзка с експозициите, участващи в третирането на размера на очакваните загуби, се осъществява, като бъдат събрани сумите по букви а) и б), с изключение на експозициите в неизпълнение:
а)
определените като корекции за специфичен кредитен риск в съответствие с член 1 суми, които са свързани с кредитния риск на отделна експозиция;
б)
определените като корекции за специфичен кредитен риск в съответствие с член 1 суми, които са свързани с кредитния риск на група от експозиции и са били отнесени в съответствие с член 2.
3. Съвкупните корекции за специфичен кредитен риск по дадена експозиция в неизпълнение се изчисляват като сбора от сумите на всички корекции за специфичен кредитен риск за тази отделна експозиция или като сумите на корекциите за специфичен кредитен риск, които институцията е отнесла към тази експозиция в съответствие с член 2.
Член 5
Изчисляване на корекциите за специфичен кредитен риск във връзка с капиталовите изисквания с оглед установяване на неизпълнението по член 178 от Регламент (ЕС) № 575/2013
При установяването на неизпълнение по член 178 от Регламент (ЕС) № 575/2013 корекциите за специфичен кредитен риск се изчисляват като сумата на корекциите за специфичен кредитен риск, свързани с кредитния риск на отделна експозиция или отделен длъжник.
Член 6
Документиране
Институциите документират определянето и изчисляването на корекциите за общ кредитен риск и на корекциите за специфичен кредитен риск.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2013 година.
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 183/2014
af 20. december 2013
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber, for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for at præcisere beregningen af specifikke og generelle kreditrisikojusteringer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (1), særlig artikel 110, stk. 4, tredje afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EU) nr. 575/2013 definerer kreditrisikojustering som størrelsen af specifikke og generelle hensættelser til dækning af tab på udlån for kreditrisici, som er anerkendt i instituttets årsregnskab i overensstemmelse med de gældende regnskabsregler, men fastsætter ikke specifikke regler for fastlæggelse af, hvad der er specifikke og generelle kreditrisikojusteringer.
(2)
Der bør fastsættes regler vedrørende præciseringen af de beløb, der skal medregnes ved beregningen af kreditrisikojusteringer, som afspejler tab, der alene vedrører kreditrisiko. Beregningen af kreditrisikojusteringer med henblik på at fastlægge kapitalgrundlagskrav bør begrænses til beløb, der har reduceret instituttets egentlige kernekapital.
(3)
Tab, der alene vedrører kreditrisiko, som i henhold til de gældende regnskabsregler er indregnet i det løbende regnskabsår, bør indregnes som kreditrisikojusteringer, såfremt instituttet indregner virkningen i sin egentlige kernekapital. Dette er relevant i situationer, hvor der forekommer værdiforringelser registreret i løbet af et regnskabsår, selv om der generelt er opnået foreløbige overskud i løbet af året eller ved årets udgang, som ikke er godkendt i overensstemmelse med artikel 26, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013, og hvor deres indregning som kreditrisikojusteringer vil have indvirkning på eksponeringsværdier eller supplerende kapital før end på egentlig kernekapital. For foreløbige tab omhandlet i artikel 36, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013 er en sådan justering ikke nødvendig, hvis tab i det løbende regnskabsår, jf. nævnte artikel, straks fratrækkes den egentlige kernekapital.
(4)
Visse bestemmelser i forordning (EU) nr. 575/2013 vedrørende kreditrisikojusteringer henviser udtrykkeligt til ikkebalanceførte poster. Hvis det ikke anføres udtrykkeligt, gælder de relevante bestemmelser for både balanceførte og ikkebalanceførte poster.
(5)
Der bør fastlægges regler, som omhandler tab, der alene vedrører kreditrisiko, som indregnes i henhold til de gældende regnskabsregler, og som et instituts egentlige kernekapital er blevet reduceret med. Disse regler bør omfatte forringelser og værdijusteringer for finansielle aktiver eller hensættelser til ikkebalanceførte poster, for så vidt de afspejler tab, der alene vedrører kreditrisiko, og såfremt de er regnskabsført i resultatopgørelsen i henhold til de gældende regnskabsregler. For så vidt disse tab vedrører finansielle instrumenter værdiansat til dagsværdi, bør disse regler også omfatte beløb, der er registreret som forringelser i henhold til de gældende regnskabsregler, eller der bør foretages lignende justeringer, såfremt de afspejler tab vedrørende en forringelse af kreditkvaliteten for et aktiv eller en aktivportefølje. Det er i denne fase ikke hensigtsmæssigt at regulere andre beløb, der ikke er en forringelse af et finansielt instrument i henhold til de gældende regnskabsregler, eller som ikke afspejler et tilsvarende forhold, selv om disse ændringer kan omfatte en kreditrisikokomponent.
(6)
Med henblik på at sikre fuld dækning af beregningen skal alle beløb, der er relevante med henblik på artikel 110, stk. 4, første afsnit, i forordning (EU) nr. 575/2013, fordeles til beregningen af generelle kreditrisikojusteringer eller specifikke kreditrisikojusteringer.
(7)
Med henblik på at identificere de beløb, der kan medtages i beregningen af specifikke kreditrisikojusteringer, er det eneste kriterium, jf. forordning (EU) nr. 575/2013, at de specifikke kreditrisikojusteringer ikke kan medtages i den supplerende kapital, når kreditrisikoen opgøres efter standardmetoden, jf. artikel 62, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013. Der skal derfor skelnes mellem beløb, som skal medtages i beregningen af specifikke kreditrisikojusteringer eller generelle kreditrisikojusteringer, i overensstemmelse med kriterierne for identifikation af beløb, der kan medtages i supplerende kapital.
(8)
Forordning (EU) nr. 575/2013 gennemfører de internationalt godkendte standarder, der er udarbejdet af Baselkomitéen for Banktilsyn (tredje reguleringsstandarder om bankernes kapitalgrundlag (2) (Basel III-reglerne)). De relevante regler om kreditrisikojusteringer bør derfor også være i overensstemmelse med Baselrammen, som bestemmer, at et af kriterierne for at skelne mellem generelle kreditrisikojusteringer og specifikke kreditrisikojusteringer er, at generelle hensættelser eller generelle reserver til imødegåelse af tab på udlån frit skal kunne anvendes til at imødegå tab, der opstår efterfølgende. I henhold til Basel III-bestemmelserne vedrørende reserver til imødegåelse af tab på udlån i forhold til fremtiden kan uidentificerede tab frit anvendes til at imødegå tab, som stammer fra kreditrisiko og opstår efterfølgende, og kan derfor indregnes i den supplerende kapital. Beløb, der indgår i beregningen af generelle kreditrisikojusteringer, bør desuden frit og fuldstændigt med hensyn til tidspunkt og beløb kunne anvendes til at imødegå sådanne tab som minimum på gone concern-basis, hvis kapitalen kan sikre tabsabsorbering ved insolvens, før indskyderne mister penge.
(9)
Det bør være muligt at anvende reglerne på dette område uanset de gældende regnskabsregler. For at sætte institutterne i stand til at skelne mellem specifikke kreditrisikojusteringer og generelle kreditrisikojusteringer på samme måde bør der fastsættes kriterier for behandling af tab relateret til kreditrisiko inden for rammerne af de gældende regnskabsregler for hver type kreditrisikojustering. Behandlingen af tab, der alene vedrører kreditrisiko indregnet i henhold til de gældende regnskabsregler, afhænger af opfyldelsen af disse kriterier, men størstedelen af disse beløb bør normalt klassificeres som specifikke kreditrisikojusteringer som følge af den restriktive karakter af kriterierne for generelle kreditrisikojusteringer.
(10)
Internationale regnskabsstandarder ændres løbende, og det kan medføre ændring af kriterierne for at skelne mellem specifikke kreditrisikojusteringer og generelle kreditrisikojusteringer. I lyset af de igangværende drøftelser, navnlig vedrørende en ny model for værdiforringelser, forekommer det at være for tidligt at forvente en sådan model for kriterier for kreditrisikojusteringer.
(11)
Forordning (EU) nr. 575/2013 kræver, at de specifikke kreditrisikojusteringer identificeres for en enkelt eksponering. Det skal derfor besluttes, hvordan specifikke kreditrisikojusteringer, der afspejler tab vedrørende kreditrisiko i forbindelse med en hel gruppe af eksponeringer, skal behandles. Det skal endvidere besluttes, for hvilke eksponeringer i gruppen og i hvilket omfang specifikke kreditrisikojusteringer skal indregnes. Dele af dette beløb, der følger af sådanne specifikke kreditrisikojusteringer, skal fordeles til eksponeringerne i forhold til de risikovægtede eksponeringsbeløb. Til det formål bør eksponeringsværdierne fastsættes uden hensyntagen til eventuelle specifikke kreditrisikojusteringer.
(12)
Med henblik på konstatering af misligholdelse, jf. artikel 178, stk. 3, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013, skal der kun indregnes specifikke kreditrisikojusteringer, der foretages for en enkelt eksponering eller en enkelt låntager, og ikke specifikke kreditrisikojusteringer, der foretages for hele grupper af eksponeringer. Specifikke kreditrisikojusteringer, der foretages for hele grupper af eksponeringer, identificerer ikke låntagerne i forbindelse med eksponeringer, der tilhører sådanne grupper, hvor det vurderes, at en misligholdelsesbegivenhed har fundet sted. Eksistensen af specifikke kreditrisikojusteringer for en gruppe af eksponeringer er ikke tilstrækkelig begrundelse for at konkludere, at misligholdelsesbegivenheder har fundet sted for hver låntager eller eksponering i denne gruppe.
(13)
Institutter skal kunne påvise, hvordan kriterierne for at skelne mellem specifikke kreditrisikojusteringer og generelle kreditrisikojusteringer anvendes inden for rammerne af de gældende regnskabsregler. De bør derfor dokumentere denne proces.
(14)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har fremsendt til Kommissionen.
(15)
Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele i overensstemmelse med artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (3) samt indhentet en udtalelse fra interessentgruppen for banker, der er nedsat i henhold til artikel 37 i forordning (EU) nr. 1093/2010 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Identifikation af generelle og specifikke kreditrisikojusteringer med henblik på artikel 111, 159, 166-168, 178, 246 og 266 i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Med henblik på denne forordning er de beløb, der skal medtages i et instituts beregning af generelle og specifikke kreditrisikojusteringer, lig med summen af de beløb, som et instituts egentlige kernekapital er blevet reduceret med for at afspejle tab, som udelukkende vedrører kreditrisiko i henhold til de gældende regnskabsregler, og som er indregnet i overensstemmelse hermed i resultatopgørelsen, uanset om de er resultatet af værdiforringelser, værdijusteringer eller hensættelser til ikkebalanceførte poster.
Alle beløb, der følger af første afsnit, og som er indregnet i løbet af regnskabsåret, kan kun medtages i beregningen af generelle og specifikke kreditrisikojusteringer, hvis de pågældende beløb er blevet fratrukket et instituts egentlige kernekapital i overensstemmelse med artikel 36, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013, eller gennem en tilsvarende omgående reduktion i den egentlige kernekapital med henblik på beregning af kapitalgrundlaget, hvis der er tale om et foreløbigt overskud eller et overskud ved årets udgang, som ikke er blevet godkendt i overensstemmelse med artikel 26, stk. 2, i nævnte forordning.
2. De i stk. 1 omhandlede beløb medtages i instituttets beregning af generelle kreditrisikojusteringer, hvis de opfylder følgende kriterier:
a)
de kan frit og fuldstændigt med hensyn til tidspunkt og beløb anvendes til at imødegå tab relateret til kreditrisiko, der endnu ikke er opstået
b)
de afspejler tab relateret til kreditrisiko for en gruppe eksponeringer, for hvilken instituttet i øjeblikket ikke kan dokumentere, at en tabsbegivenhed er forekommet.
3. Alle andre beløb, der er omhandlet i stk. 1, medtages i beregningen af specifikke kreditrisikojusteringer.
4. Såfremt kriterierne i stk. 2 er opfyldt, medtager instituttet følgende tab i beregningen af generelle kreditrisikojusteringer:
a)
tab, der indregnes for at dække højere gennemsnitlige porteføljetab for de senere år, selv om der i øjeblikket ikke er dokumentation for tabsbegivenheder til støtte for det tidligere konstaterede tabsniveau
b)
tab, for hvilke instituttet ikke er bekendt med kreditforringelse for en gruppe eksponeringer, men hvor en vis grad af manglende betaling statistisk set er sandsynlig baseret på tidligere erfaringer.
5. Instituttet medtager altid følgende tab i beregningen af de i stk. 3 omhandlede specifikke kreditrisikojusteringer:
a)
tab opført i resultatopgørelsen for instrumenter opgjort til dagsværdi, som repræsenterer en kreditrisikoforringelse i henhold til de gældende regnskabsregler
b)
tab, som følger af nuværende eller tidligere begivenheder, der påvirker en betydelig individuel eksponering eller eksponeringer, som ikke er betydelige hver for sig, og som vurderes individuelt eller samlet
c)
tab, for hvilke historiske erfaringer, der er justeret på grundlag af aktuelle og observerbare data, viser, at tabet er forekommet, men hvor instituttet endnu ikke ved, hvilken individuel eksponering disse tab er opstået for.
Artikel 2
Fordeling af specifikke kreditrisikojusteringer for en gruppe eksponeringer til eksponeringerne i gruppen
1. I tilfælde af specifikke kreditrisikojusteringer, der afspejler tab vedrørende en gruppe eksponeringer, fordeler institutter denne specifikke kreditrisikojustering til alle enkelteksponeringer i gruppen i forhold til de risikovægtede eksponeringsbeløb. Til det formål bestemmes eksponeringsværdierne uden hensyntagen til specifikke kreditrisikojusteringer.
2. For så vidt angår behandlingen af de i artikel 159 i forordning (EU) nr. 575/2013 omhandlede forventede tab for en gruppe ikkemisligholdte eksponeringer, skal institutter ikke fordele en specifik kreditrisikojustering til enkelteksponeringer i gruppen.
3. Hvis en specifik kreditrisikojustering vedrører en gruppe eksponeringer, for hvilke kapitalgrundlagskravene i relation til kreditrisiko beregnes delvist ved hjælp af standardmetoden og delvist ved hjælp af IRB-metoden, fordeler instituttet denne specifikke kreditrisikojustering til den gruppe eksponeringer, der er dækket af hver metode, i forhold til de risikovægtede eksponeringsbeløb for gruppen, inden det udfører de handlinger, der er omhandlet i stk. 1 og 2. Til det formål bestemmes eksponeringsværdierne uden hensyntagen til specifikke kreditrisikojusteringer.
4. Når de specifikke kreditrisikojusteringer fordeles til eksponeringer, sikrer institutterne, at den samme andel ikke fordeles til flere forskellige eksponeringer.
Artikel 3
Beregning af kreditrisikojusteringer med henblik på at fastsætte eksponeringsværdien i henhold til artikel 111, 166-168, 246 og 266 i forordning (EU) nr. 575/2013
Med henblik på at fastsætte eksponeringsværdien i henhold til artikel 111, 166-168, 246 og 266 i forordning (EU) nr. 575/2013 beregner institutter specifikke kreditrisikojusteringer vedrørende en eksponering som summen af de specifikke kreditrisikojusteringer for denne enkelteksponering eller som summen af de specifikke kreditrisikojusteringer, som instituttet har fordelt til denne eksponering i medfør af artikel 2.
Artikel 4
Beregning af generelle og specifikke kreditrisikojusteringer med henblik på behandling af forventede tab i henhold til artikel 159 i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Med henblik på behandling af forventede tab i henhold til artikel 159 i forordning (EU) nr. 575/2013 beregner instituttet de generelle kreditrisikojusteringer, der er forbundet med de eksponeringer, der indgår i behandlingen af forventede tab, som summen af de beløb, der er udpeget som generelle kreditrisikojusteringer i medfør af denne forordnings artikel 1, og som instituttet har fordelt i medfør af artikel 110, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013.
2. Med henblik på behandling af forventede tab i henhold til artikel 159 i forordning (EU) nr. 575/2013 beregnes de samlede specifikke kreditrisikojusteringer, der er forbundet med de eksponeringer, der indgår i behandlingen af forventede tab, ved at lægge litra a) og b) nedenfor sammen, eksklusive eksponeringer ved misligholdelse:
a)
beløb identificeret som specifikke kreditrisikojusteringer i henhold til artikel 1, som vedrører kreditrisikoen i forbindelse med en enkelteksponering
b)
beløb identificeret som specifikke kreditrisikojusteringer i henhold til artikel 1, som vedrører kreditrisikoen i forbindelse med en gruppe eksponeringer, og som er fordelt i overensstemmelse med artikel 2.
3. De samlede specifikke kreditrisikojusteringer vedrørende en eksponering ved misligholdelse beregnes som summen af alle specifikke kreditrisikojusteringer for denne enkelteksponering eller som summen af specifikke kreditrisikojusteringer, som instituttet har fordelt til denne eksponering i medfør af artikel 2.
Artikel 5
Beregning af specifikke kreditrisikojusteringer i forbindelse med kapitalgrundlagskrav med henblik på konstatering af misligholdelse i overensstemmelse med artikel 178 i forordning (EU) nr. 575/2013
Med henblik på at konstatere misligholdelse i henhold til artikel 178 i forordning (EU) nr. 575/2013 beregnes specifikke kreditrisikojusteringer som summen af de specifikke kreditrisikojusteringer vedrørende kreditrisikoen i relation til en enkelt eksponering eller en enkelt låntager.
Artikel 6
Dokumentation
Institutter dokumenterer identifikationen og beregningen af generelle kreditrisikojusteringer og specifikke kreditrisikojusteringer.
Artikel 7
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2013.