РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1247/2012 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за установяване на технически стандарти за изпълнение по отношение на формата и периодичността на отчетите за трансакциите, предавани на регистрите на трансакции съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 6 юли 2012 година относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (2), и по-специално член 9, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
За да не се допусне непоследователност, всички данни, изпращани на регистрите на трансакции съгласно член 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012, следва да отговарят на едни и същи правила и стандарти и да са в еднаква форма за всички регистри на трансакции, всички контрагенти и всички видове деривати. Следователно за описанието на всички сделки с деривати следва да се използва единен набор от данни.
(2)
Тъй като извънборсовите деривати обикновено не могат да бъдат идентифицирани еднозначно чрез съществуващите кодове, които са широко използвани на финансовите пазари, например международните идентификационни номера на ценни книжа (ISIN номера), нито могат да бъдат описани чрез кодовете за класификация на финансовите инструменти (CFI кодове) на Международната организация по стандартизация (ISO), трябва да бъде разработен нов универсален метод за идентификация. Ако има единен идентификационен код на продуктите, който е съобразен с принципите на единност, неутралност, надеждност, отворен код, възможност за допълнително разширяване, достъпност, който може да се ползва при разумни разходи, който се предлага в рамките на подходящи разпоредби за управление и който е приет за използване в Съюза, той следва да се използва. Ако няма единен идентификационен код на продуктите, отговарящ на тези изисквания, следва да бъде използвана временна класификация.
(3)
Базовият актив следва да бъде идентифициран чрез единен идентификационен код, но понастоящем няма общоприета стандартизирана система от кодове за идентифициране на базовите активи в дадена кошница активи. Ето защо от контрагентите следва да се изисква поне да посочват, че базовите активи са кошница от активи, и да използват ISIN номерата за стандартизираните индекси, когато това е възможно.
(4)
За да се осигури последователност, всички страни по договор за дериватив следва да бъдат идентифицирани с единен код. За идентифицирането на всички финансови и нефинансови контрагенти, брокери, централни контрагенти и ползващи се лица следва да се използва система от глобални идентификационни кодове на правните субекти или система от временни идентификационни кодове на субектите - когато вече има такава система - която трябва да бъде определена съгласно разпоредби за управлението, съвместими с препоръките на Съвета за финансова стабилност относно изискванията за данните, и да бъде приета за използване в Съюза; целта по-конкретно е да бъде взет предвид докладът на Комитета по платежните и сетълмент системите и Международната организация на комисиите по ценни книжа, който се отнася до предаването на данни за извънборсовите деривати и изискванията за агрегирането и в който системите от идентификационни кодове на правните субекти са посочени като средство за агрегиране. При трансакциите с посредник ползващите се лица следва да бъдат идентифицирани като физическото или юридическото лице, за чиято сметка е сключен договорът.
(5)
Следва да бъде отчетен подходът, който се възприема в трети държави и от самите регистри на трансакции при започването на дейността им. Ето защо за да се осигури икономически ефективно решение за контрагентите и да се ограничи операционният риск за регистрите на трансакции, за различните класове деривати следва да се предвиди постепенно въвеждане на отчитането, като се започне от най-стандартизираните класове активи и се премине към другите класове. Договорите за деривати, сключени преди, на или след датата на влизане в сила на Регламент (ЕС) № 648/2012, които са били изпълнени до началната дата на отчитането, не са от голямо значение за регулаторни цели. Въпреки това те трябва да бъдат отчетени съгласно член 9, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012. За да се осигури ефикасен и пропорционален ред за отчитане в тези случаи и като се има предвид, че е трудно да се събират данни за договори с приключило изпълнение, за предаването на тези отчети следва да се предвиди по-дълъг срок.
(6)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на технически стандарти за изпълнение, представени на Комисията от Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП).
(7)
Съгласно член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (3) ЕОЦКП проведе открити обществени консултации по тези проекти на технически стандарти за изпълнение, анализира потенциалните свързани с тях разходи и ползи и поиска становището на Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена в съответствие с член 37 от посочения регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Форма на отчетите за договорите за деривати
Информацията в отчетите по член 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012 се представя във формата, изложена в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Периодичност на отчетите за договорите за деривати
Оценките на договорите по пазарна стойност или оценките им на базата на модел се отчитат пред регистрите на трансакции ежедневно, когато това е предвидено в член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Всички други данни за отчитане, предвидени в приложението към настоящия регламент и приложението към делегирания акт относно регулаторните технически стандарти за определяне на минимално изискваните данни за отчитане пред регистрите на трансакции съгласно член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012, се предават текущо и съобразно срока по член 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по-специално във връзка със сключването, изменението или приключването на договорите.
Член 3
Идентифициране на контрагентите и други субекти
1. Във всеки отчет се използва идентификационен код на правния субект, за да се идентифицира:
а)
ползващо се лице, което е юридическо лице;
б)
посредник;
в)
централен контрагент;
г)
клирингов член, който е юридическо лице;
д)
контрагент, който е юридическо лице;
е)
предаващ отчета субект.
2. Когато няма идентификационен код на правния субект, в отчета се посочва временен идентификационен код на субекта, който е определен на равнището на Съюза и който е:
а)
единен;
б)
неутрален;
в)
надежден;
г)
с отворен код;
д)
с възможност за допълнително разширяване;
е)
достъпен;
ж)
с възможност за ползване при разумни разходи;
з)
уреден от подходящи разпоредби за управление.
3. Когато няма нито идентификационен код на правния субект, нито временен идентификационен код на субекта, в отчета се използва бизнес идентификационен код съгласно стандарта ISO 9362, ако има такъв.
Член 4
Идентификация на дериватите
1. Във всеки отчет договорите за деривати се идентифицират чрез единен идентификационен код на продукта, който е:
а)
единен;
б)
неутрален;
в)
надежден;
г)
с отворен код;
д)
с възможност за допълнително разширяване;
е)
достъпен;
ж)
с възможност за ползване при разумни разходи;
з)
уреден от подходящи разпоредби за управление.
2. Когато не съществува единен идентификационен код на продукта, във всеки отчет договорите за деривати се идентифицират чрез използване на комбинация от определения международен идентификационен номер на ценни книжа (ISIN номер) съгласно стандарта ISO 6166 или алтернативен идентификационен код на продукта и съответстващия код за класификация на финансовите инструменти (CFI код) съгласно стандарта ISO 10962.
3. Когато не е възможно да се използва съчетанието по параграф 2, видът на деривата се определя по следния начин:
а)
класът на деривата се идентифицира като един от следните:
i)
дериват върху стоки;
ii)
дериват върху кредит;
iii)
дериват върху чуждестранна валута;
iv)
дериват върху капиталов инструмент;
v)
дериват върху лихвен процент;
vi)
друг.
б)
видът на деривата се идентифицира като един от следните:
i)
договори за разлики;
ii)
споразумения за форуърдния курс;
iii)
форуърдни договори;
iv)
фючърсни договори;
v)
опции;
vi)
суапи;
vii)
друг.
в)
при деривати, които не могат да бъдат отнесени към определен клас или вид, в отчета се посочва класът или видът, на който договорът за дериват най-много прилича по общото мнение на контрагентите.
Член 5
Начална дата на отчитането
1. Договорите за деривати върху кредити и върху лихвени проценти се отчитат, както следва:
а)
до 1 юли 2013 г., когато за съответния клас деривати има регистриран преди 1 април 2013 г. регистър на трансакции съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
б)
90 дни след регистрацията на регистър на трансакции за съответния клас деривати съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012, когато за съответния клас деривати към 1 април 2013 г. включително няма регистриран регистър на трансакции;
в)
до 1 юли 2015 г., когато за съответния клас деривати няма регистриран до 1 юли 2015 г. регистър на трансакции съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Задължението за отчитане започва на тази дата, а договорите се отчитат пред ЕОЦКП съгласно член 9, параграф 3 от посочения регламент до регистрацията на регистър на трансакции за съответния клас деривати.
2. Договорите за деривати извън посочените в параграф 1 се отчитат, както следва:
а)
до 1 януари 2014 г., когато за съответния клас деривати има регистриран преди 1 октомври 2013 г. регистър на трансакции съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
б)
90 дни след регистрацията на регистър на трансакции за съответния клас деривати съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012, когато за съответния клас деривати към 1 октомври 2013 г. включително няма регистриран регистър на трансакции;
в)
до 1 юли 2015 г., когато за съответния клас деривати няма регистриран до 1 юли 2015 г. регистър на трансакции съгласно член 55 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Задължението за отчитане започва на тази дата, а договорите се отчитат пред ЕОЦКП съгласно член 9, параграф 3 от посочения регламент до регистрацията на регистър на трансакции за съответния клас деривати.
3. Договорите за деривати, чието изпълнение не е било приключило към 16 август 2012 г. включително и все още не е приключило към началната дата на отчитането, се отчитат пред регистър на трансакции в срок от 90 дни от началната дата на отчитане за определен клас деривати.
4. Договорите за деривати, които:
а)
са сключени преди 16 август 2012 г. и чието изпълнение не е приключило към 16 август 2012 г. включително, или
б)
които са сключени на или след 16 август 2012 г.,
и чието изпълнение е приключило преди началната дата на отчитането, се отчитат пред регистър на трансакции в срок от 3 години от началната дата на отчитане за определен клас деривати.
5. Началната дата на отчитането се отлага със 180 дни по отношение на информацията по член 3 от делегирания акт относно регулаторните технически стандарти за определяне на минимално изискваните данни за отчитане пред регистрите на трансакции съгласно член 9, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 6
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1247/2012
af 19. december 2012
om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for formatet for og hyppigheden af handelsindberetninger til transaktionsregistre i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (2), særlig artikel 9, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at undgå manglende overensstemmelse bør der ved indberetning af alle oplysninger til transaktionsregistre i henhold til artikel 9 i forordning (EU) nr. 648/2012 følges samme regler, standarder og formater for alle transaktionsregistre, alle modparter og alle typer derivater. Der bør derfor anvendes et unikt datasæt til beskrivelse af en derivathandel.
(2)
Da OTC-derivater typisk hverken kan defineres entydigt ved hjælp af eksisterende koder, der er almindeligt udbredt på de finansielle markeder, f.eks. International Securities Identification Numbers (ISIN-koder), eller beskrives ved anvendelse af koderne i ISO's Classification of Financial Instruments (CFI-koder), er det nødvendigt at udvikle en ny og universel identifikationsmetode. Hvis der findes en unik produktidentifikator, der er i overensstemmelse med principperne for entydighed, neutralitet, pålidelighed, open source, skalerbarhed og tilgængelighed og har et rimeligt omkostningsgrundlag, er tilgængelig i en passende forvaltningsramme og er anerkendt med henblik på anvendelse inden for EU, bør denne anvendes. Hvis der ikke findes en unik produktidentifikator, der opfylder disse krav, bør der anvendes en foreløbig taksonomi.
(3)
Det underliggende aktiv bør identificeres ved anvendelse af en entydig identifikator, men der findes i øjeblikket ikke nogen markedsomfattende standardiserede koder til identifikation af det underliggende aktiv i en kurv. Det bør derfor kræves af modparter, at de som minimum angiver, at det underliggende aktiv er en kurv, og at de om muligt anvender ISIN-koder for standardiserede indeks.
(4)
For at sikre overensstemmelse bør alle parter i en derivataftale identificeres ved en entydig kode. Der bør, når en sådan foreligger, anvendes en global identifikator for juridiske enheder (legal entity identifier) eller en foreløbig identifikator for enheder, som skal fastsættes inden for forvaltningsmæssige rammer, der er kompatible med FSB's anbefalinger om datakrav, og er vedtaget med henblik på anvendelse inden for EU, til definering af alle finansielle og ikke-finansielle modparter, mæglere, centrale modparter og berettigede modtagere, navnlig for at sikre overensstemmelse med rapporten fra Udvalget om Betalings- og Clearingssystemer (CPSS) og Den Internationale Børstilsynsorganisation (IOSCO) om dataindberetnings- og dataaggregeringskrav vedrørende OTC-derivater, som beskriver identifikatorer for juridiske enheder som et værktøj til dataaggregering. Når der er tale om handler via formidler, bør den berettigede modtager identificeres som den person eller enhed, på hvis vegne aftalen er indgået.
(5)
Der bør tages hensyn til den praksis, der anvendes i tredjelande, og den praksis, som transaktionsregistrene selv anvender, når de påbegynder deres virksomhed. For at sikre en omkostningseffektiv løsning for centrale modparter og for at mindske driftsrisikoen for transaktionsregistre bør startdatoen for indberetning derfor omfatte indfasningsdatoer for forskellige derivatklasser begyndende med de mest standardiserede klasser og med efterfølgende udvidelse til de øvrige klasser. Derivataftaler, der er indgået før, på eller efter datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EU) nr. 648/2012, og som ikke er udestående på eller efter startdatoen for indberetning, er ikke af væsentlig betydning i reguleringsmæssig sammenhæng. De skal dog indberettes i henhold til artikel 9, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 648/2012. For at sikre en effektiv og forholdsmæssig indberetningsordning i sådanne tilfælde og under hensyn til vanskelighederne ved at rekonstruere data vedrørende udløbne aftaler bør der for denne type indberetning fastsættes en længere frist.
(6)
Denne forordning er baseret på det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) har fremsendt til Kommissionen.
(7)
I overensstemmelse med artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (3) har ESMA afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra ESMA's interessentgruppe for værdipapirer og markeder, der er nedsat i henhold artikel 37 i nævnte forordning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Format for indberetning af derivataftaler
Oplysninger i rapporter efter artikel 9 i forordning (EU) nr. 648/2012 skal indberettes i det format, der er fastsat i bilaget til denne forordning.
Artikel 2
Hyppighed af indberetning af derivataftaler
For så vidt dette er fastsat i artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012, skal værdiansættelse efter marking-to-market-princippet eller efter marking-to-model-princippet af aftaler, der er indberettet til et transaktionsregister, finde sted dagligt. Andre indberetningselementer som fastsat i bilaget til denne forordning og bilaget til den delegerede retsakt om reguleringsmæssige tekniske standarder vedrørende de minimumsoplysninger, der skal indberettes til transaktionsregistre i henhold til artikel 9, stk. 5, i forordning (EU) nr. 648/2012, skal indberettes, efterhånden som de forekommer, og under hensyntagen til den i artikel 9 i forordning (EU) nr. 648/2012 fastsatte tidsfrist, navnlig hvad angår en aftales indgåelse eller ophør eller ændringer heraf.
Artikel 3
Identifikation af modparter og andre enheder
1. I indberetninger skal der anvendes en identifikator for juridiske enheder (legal entity identifier) til identifikation af:
a)
en berettiget modtager, der er en juridisk person
b)
en mæglerenhed
c)
en central modpart (CCP)
d)
et clearingmedlem, der er en juridisk person
e)
en modpart, der er en juridisk person
f)
en enhed, der indgiver oplysninger.
2. Hvis der ikke findes en identifikator for juridiske enheder, skal der i indberetningen anvendes en foreløbig identifikator for enheder, der er fastsat på EU-plan, og som er:
a)
entydig
b)
neutral
c)
pålidelig
d)
open source
e)
skalerbar
f)
tilgængelig
g)
til rådighed med et rimeligt omkostningsgrundlag
h)
omfattet af en passende forvaltningsramme.
3. Hvis der hverken findes en identifikator for juridiske enheder eller en foreløbig identifikator for enheder, skal der i indberetningen anvendes en forretningsidentifikationskode (Business Identifier Code (BIC)) i overensstemmelse med ISO 9362, hvis en sådan findes.
Artikel 4
Identifikation af derivater
1. I indberetninger skal der til identifikation af derivataftaler anvendes en unik produktidentifikator, som er:
a)
entydig
b)
neutral
c)
pålidelig
d)
open source
e)
skalerbar
f)
tilgængelig
g)
til rådighed med et rimeligt omkostningsgrundlag
h)
omfattet af en passende forvaltningsramme.
2. Hvis der ikke findes en unik produktidentifikator, skal derivataftalen i indberetninger defineres ved anvendelsen af kombinationen af den tildelte ISIN-kode efter ISO 6166 eller AII-koden (Alternative Instrument Identifier) og den tilsvarende CFI-kode efter ISO 10962.
3. Hvis den i stk. 2 omhandlede kombination ikke findes, skal arten af derivat identificeres på følgende grundlag:
a)
derivatklassen skal identificeres som en af følgende:
i)
råvarer
ii)
lån
iii)
udenlandsk valuta
iv)
aktier
v)
rentesats
vi)
andet
b)
derivattypen skal identificeres som en af følgende:
i)
differencekontrakter
ii)
fremtidige renteaftaler (forward rate agreements)
iii)
forwards
iv)
futures
v)
optioner
vi)
swaps
vii)
andet
c)
hvis der er tale om derivater, der ikke tilhører en bestemt derivatklasse eller er af en bestemt derivattype, skal indberetningen ske på grundlag af den derivatklasse eller derivattype, som modparterne er enige om ligner derivataftalen mest.
Artikel 5
Startdato for indberetning
1. Kreditderivataftaler og rentederivataftaler skal indberettes:
a)
senest den 1. juli 2013, hvis der er blevet registreret et transaktionsregister for den pågældende derivatklasse i henhold til artikel 55 i forordning (EU) nr. 648/2012 inden den 1. april 2013
b)
90 dage efter registreringen af et transaktionsregister for en bestemt derivatklasse i henhold til artikel 55 i forordning (EU) nr. 648/2012, hvis der ikke er registreret et transaktionsregister for den pågældende derivatklasse før den 1. april 2013 eller på denne dato
c)
senest den 1. juli 2015, hvis der ikke er registreret et transaktionsregister for den pågældende derivatklasse i henhold til artikel 55 i forordning (EU) nr. 648/2012 senest den 1. juli 2015. Indberetningsforpligtelsen begynder på denne dato, og aftaler skal indberettes til ESMA i henhold til artikel 9, stk. 3, i nævnte forordning, indtil der er registreret et transaktionsregister for den pågældende derivatklasse.
2. Derivataftaler, der ikke er omhandlet i stk. 1, skal indberettes:
a)
senest den 1. januar 2014, hvis der er blevet registreret et transaktionsregister for den pågældende derivatklasse i henhold til artikel 55 i forordning (EU) nr. 648/2012 inden den 1. oktober 2013
b)
90 dage efter registreringen af et transaktionsregister for en bestemt derivatklasse i henhold til artikel 55 i forordning (EU) nr. 648/2012, hvis der ikke er registreret et transaktionsregister for den pågældende derivatklasse før den 1. oktober 2013 eller på denne dato
c)
senest den 1. juli 2015, hvis der ikke er registreret et transaktionsregister for den pågældende derivatklasse i henhold til artikel 55 i forordning (EU) nr. 648/2012 senest den 1. juli 2015. Indberetningsforpligtelsen begynder på denne dato, og aftaler skal indberettes til ESMA i henhold til artikel 9, stk. 3, i nævnte forordning, indtil der er registreret et transaktionsregister for den pågældende derivatklasse.
3. Derivataftaler, der var udestående den 16. august 2012, og som stadig er udestående på startdatoen for indberetning, indberettes til et transaktionsregister inden 90 dage efter startdatoen for indberetning for den pågældende derivatklasse.
4. Derivataftaler, som
a)
blev indgået før den 16. august 2012, og som stadig var udestående den 16. august 2012, eller
b)
som blev indgået den eller efter den 16. august 2012,
og som ikke er udestående på startdatoen for indberetning eller herefter, skal indberettes til et transaktionsregister inden tre år efter startdatoen for indberetning for den pågældende derivatklasse.
5. Startdatoen for indberetning udskydes 180 dage for indberetning af oplysninger som omhandlet i artikel 3 i den delegerede retsakt om reguleringsmæssige tekniske standarder vedrørende de minimumsoplysninger, der skal indberettes til transaktionsregistre i henhold til artikel 9, stk. 5, i forordning (EU) nr. 648/2012.
Artikel 6
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2012.