РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 375/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 3 април 2014 година
за създаване на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 214, параграф 5 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Солидарността е основна ценност на Съюза и съществува потенциал за по-нататъшното разработване на способи за изразяване на солидарността на гражданите на Съюза с хората в трети държави, уязвими по отношение на предизвикани от човека кризи или природни бедствия или засегнати от такива. В допълнение към това, Съюзът като цяло е най-големият донор на хуманитарна помощ, която представлява почти 50 % от хуманитарната помощ в световен мащаб.
(2)
Доброволчеството е конкретен и ясен израз на солидарност, който дава на хората възможност да посветят своите знания, умения и време в услуга на други човешки същества, без да са водени предимно от паричен интерес.
(3)
Съществува необходимост от доразвиване на солидарността с жертвите на кризи и бедствия в трети държави, както и от повишаване на степента на осведоменост и видимостта на хуманитарната помощ и като цяло на доброволческата дейност сред гражданите на Съюза.
(4)
Концепцията на Съюза за хуманитарна помощ, в това число обща цел, принципи и добри практики, както и обща рамка за предоставяне на хуманитарната помощ от Съюза, е изложена в съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Европейската комисия, озаглавена „Европейският консенсус относно хуманитарната помощ“ (2). Европейският консенсус относно хуманитарната помощ подчертава твърдия ангажимент на Съюза, като се основава на подход, обоснован от конкретните нужди, да утвърждава и насърчава основните хуманитарни принципи на хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост. Действията на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) следва да се ръководят от Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
(5)
Хуманитарната помощ от Съюза се предоставя в ситуации, в които могат да действат и други възможни инструменти, свързани със сътрудничеството за развитие, управлението на кризи и гражданската защита. При действието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да се търси съгласуваност и взаимно допълване и да се избягва припокриване със съответните политики и инструменти на Съюза, по-специално с политиката на Съюза за хуманитарна помощ, политиката на сътрудничество за развитие и с Механизма за гражданска защита на Съюза, създаден с Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), Координационния център за реагиране при извънредни ситуации, създаден със същото решение, както и с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) и делегациите на ЕС, за да се координира реакцията на Съюза при хуманитарни кризи в трети държави
(6)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да допринася за усилията за укрепване на капацитета на Съюза за осигуряване на свързаната с конкретните потребности хуманитарна помощ, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или засегнати от бедствия общности в трети държави. Освен това е важно да се насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и други партньори в областта на хуманитаризма и местните и регионални участници. Това сътрудничество следва да се осъществява в съответствие с действията, предприемани от Организацията на обединените нации, за да се оказва подкрепа на централната координираща роля на Службата на ООН за координация по хуманитарните въпроси (OCHA) като цяло.
(7)
Броят, мащабът и сложността на хуманитарните кризи по света, както природни, така и предизвикани от човека, и свързаните с тях усложнения се увеличиха значително през годините и тази тенденция вероятно ще продължи да води до растяща необходимост от незабавна, ефективна, резултатна и съгласувана реакция от страна на хуманитарните организации, както и от подкрепа от тяхна страна за местните общности в трети държави, за да се намали тяхната уязвимост и да се засили устойчивостта им при бедствия.
(8)
Доброволците могат да допринасят за засилването на капацитета на Съюза за предоставяне на свързана с конкретните потребности и основаваща се на принципи хуманитарна помощ и да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност, когато са подбрани, обучени и подготвени за изпращане на терен по подходящ начин, така че да се гарантира, че притежават необходимите умения и компетентност да помагат по най-ефективен начин на нуждаещите се, при условие че те могат да разчитат на достатъчна подкрепа и надзор на място.
(9)
В Европа и по света съществуват доброволчески схеми, съсредоточени върху изпращането на доброволци в трети държави. Това често са национални схеми, насочени основно или изцяло към проекти за развитие. Затова инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да носи добавена стойност, като предоставя на доброволците възможности за съвместен принос към операции за хуманитарна помощ, укрепвайки по този начин активното европейско гражданско участие. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ може също така да носи добавена стойност, като насърчава транснационалното сътрудничество между организациите, участващи в осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като по този начин подобрява международните отношения, представя положителен образ на Съюза по света и насърчава интереса към общоевропейски хуманитарни проекти.
(10)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да бъде ефективна по отношение на разходите, следва да допълва съществуващите национални и международни доброволчески схеми, без да ги дублира, и следва да бъде съсредоточена върху решаването на проблемите на конкретни потребности и липси в хуманитарната сфера.
(11)
Както се подчертава в съобщението на Комисията от 23 ноември 2010 г., озаглавено „Доброволческата дейност като израз на солидарността на гражданите на ЕС: първи размисли за Европейски доброволен корпус за хуманитарна помощ“ в доброволческата дейност в областта на хуманитарната помощ понастоящем съществуват слабости, които могат да бъдат отстранени с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, ако доброволците с подходящите профили бъдат изпратени на подходящите места в подходящия момент. Това може да се постигне по-специално чрез осигуряването на европейски стандарти и процедури за намирането и подбора на хуманитарни доброволци, съвместно определени показатели за обучението и подготовката на хуманитарните доброволци за изпращане на терен, база данни на потенциалните доброволци, които се набелязват въз основа на нуждите на място, както и възможности за доброволците да допринесат при хуманитарни операции не само чрез работа на терен, но и чрез административна подкрепа и доброволчески дейности, осъществявани по интернет.
(12)
Подходящото обучение, а също така и сигурността и безопасността на доброволците следва да продължат да бъдат от първостепенна важност и да подлежат на редовен обмен на информация, включително с държавите членки. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не следва да бъдат изпращани за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
(13)
Съюзът провежда операциите си за хуманитарна помощ в партньорство с организации, които ги осъществяват, и въз основа на конкретни потребности. Тези организации следва да играят значителна роля в осъществяването на дейността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за да се гарантират ангажираност и отговорност от страна на участниците в процеса на място и да се постигнат максимални резултати по отношение на действията по инициативата. Съюзът следва да възложи на тези организации по-специално намирането, подбора, подготовката, изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, както и наблюдението по време на мисията и след нея в съответствие с определените от Комисията стандарти и процедури. Когато е уместно, Комисията следва да може да използва успешно обучени и подготвени доброволци за изпращане на терен в своите местни бюра за оказване на подкрепа.
(14)
Съобщението на Комисията от 25 октомври 2011 г., озаглавено „Обновена стратегия на ЕС за периода 2011-2014 г. за корпоративната социална отговорност“ посочва, че частните предприятия могат да играят важна роля и да допринесат за хуманитарните операции на Съюза по-специално чрез доброволческата дейност от страна на техни служители.
(15)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да помага на европейците от всички възрасти да демонстрират активно европейско гражданско участие. Инициативата следва да допринася за популяризирането на доброволческата дейност в целия Съюз и за личностното развитие и междукултурната осведоменост на участващите доброволци, като по този начин подобрява техните компетентности и пригодността им за заетост в световната икономика.
(16)
Принципите на Съюза за предоставяне на равни възможности и недопускане на дискриминация предполагат, че гражданите на Съюза и дългосрочно пребиваващите в Съюза лица от всички възрасти и поприща следва да могат да се ангажират с активно гражданско участие. Предвид конкретните предизвикателства във връзка с предоставянето на хуманитарна помощ, доброволците на ЕС за хуманитарна помощ следва да са на възраст над 18 години и могат да представляват широк спектър от профили и поколения, включително експерти и квалифицирани пенсионери.
(17)
Ясният правен статут е изключително важно предварително условие за изпращането на доброволци в държави извън територията на Съюза. Конкретните условия за изпращането на доброволците на терен следва да са договорно установени, в това число стандартите за защита и безопасност на доброволците, отговорностите на изпращащите и приемащите организации, застрахователното покритие, покриването на дневните разходи, настаняването и други съответни разходи. Изпращането на доброволците в трети държави следва да бъде предмет на подходящи разпоредби за безопасност и сигурност.
(18)
Препоръките, съдържащи се в политическата програма за доброволчеството в Европа, и работата на европейски и международни доброволчески организации и програмата на ООН за доброволци следва, когато е уместно, да бъдат отчитани при действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(19)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва да подкрепя основани на конкретни потребности действия, насочени към засилване на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ в трети държави с цел да се засили готовността на местно равнище и реакциите при хуманитарни кризи и да се гарантира ефективното и устойчиво въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място чрез управление на риска от бедствия, готовност и реагиране, наставничество, обучение за управление на доброволческата дейност и други съответни области.
(20)
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ следва, когато е уместно, да има за цел да допринася за засилване на равенството между половете в политиката за хуманитарна помощ на Съюза, като насърчава подходящи хуманитарни реакции в отговор на специфични нужди на жените и мъжете от всички възрасти. Специално внимание следва да се отделя на сътрудничеството с женски организации и мрежи с цел да се насърчава участието и ръководната роля на жените в хуманитарната помощ и да се използват техните способности и експертни знания за подпомагане на възстановяването, укрепването на мира, намаляването на риска от бедствия и изграждането на устойчивост на засегнатите общности.
(21)
С настоящия регламент се определя за целия финансов период финансов пакет, който в рамките на годишната бюджетна процедура представлява основната референтна сума за Европейския парламент и за Съвета по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (4).
(22)
Отпускането на финансова помощ следва да се осъществява в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5). Заради специфичния характер на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е уместно да се предвиди възможността за предоставяне на финансова помощ на физически лица и на юридически лица, които са частноправни или публичноправни субекти. Важно е също така да се гарантира спазването на разпоредбите на този регламент, по-специално по отношение на заложените в него принципи за икономичност, ефикасност и ефективност.
(23)
Подобряването на изпълнението и повишаването на качеството на разходите следва да представлява ръководен принцип за постигането на целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, като същевременно се гарантира най-доброто използване на финансовите средства.
(24)
Финансовите интереси на Съюза следва да се защитават посредством пропорционални мерки през целия цикъл на разходите, в това число чрез предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства, и в случаите, когато е необходимо - санкции. Следва да бъдат предприети подходящи мерки за предотвратяване на нередности и измами, както и необходимите стъпки за възстановяване на изгубени, неправомерно изплатени или неправилно използвани средства в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (6), Регламент (Евратом, EО) № 2185/96 на Съвета (7) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(25)
Участието на трети държави, по-специално присъединяващи се държави, държави кандидатки, потенциални кандидатки, държави - партньори по линия на европейската политика за съседство и държави от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), следва да е възможно въз основа на споразумения за сътрудничество.
(26)
Участващите доброволци и организациите, изпълняващи действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, следва да също да се придържат и застъпват за зачитане на принципите, залегнали в Европейския консенсус относно хуманитарната помощ, с акцент върху защитата на „хуманитарното пространство“.
(27)
За да се предостави възможност за непрекъсната обратна връзка и подобрения и за да се повиши гъвкавостта и ефикасността на тяхното приемане, на Комисията следва да се делегират правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора по отношение на разпоредбите, свързани със стандартите за подбор, управление и изпращане на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изменянето на показателите за резултати и тематичните приоритети и допълнителното определяне на процентите за разпределение на финансовия пакет за прилагане на настоящия регламент. От особена важност е Комисията да провежда подходящи консултации в хода на подготвителната си дейност, в това число на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигурява едновременно, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(28)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9). Процедурата по разглеждане следва да се използва за приемането на процедурите за подбора, управлението и изпращането на терен на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, на механизма за сертифициране, програмата за обучение и годишната работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
(29)
В настоящия регламент се зачитат основните права и се съблюдават принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз.
(30)
Обработването на лични данни, което се извършва в рамките на настоящия регламент, не надхвърля необходимото и пропорционалното за целите на осигуряването на гладкото функциониране на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Всяко обработване на лични данни от страна на Комисията ще се осъществява в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (10). Всяко обработване на лични данни от страна на организациите, изпълняващи действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, които са законно установени в Съюза, ще се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11).
(31)
Бяха проведени консултации с Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001, който на 23 ноември 2012 г. е представил становище (12).
(32)
Целесъобразно е периода на прилагане на настоящия регламент да се хармонизира с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (13). Следователно настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се създава Европейски доброволчески корпус за хуманитарна помощ (инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“) като рамка за съвместен принос от страна на европейски доброволци за подкрепа и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави.
В него се определят правилата и процедурите за функционирането на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и правилата за осигуряването на финансова помощ.
Член 2
Обхват
Настоящият регламент се прилага по отношение на:
1)
подбор, обучение и изпращане на терен на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подкрепа и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
2)
действия, с които се подпомага, популяризира и подготвя изпращането на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави;
3)
действия на територията на Съюза и извън нея, насочени към изграждането на капацитет за хуманитарна помощ в приемащите организации в трети държави.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„доброволец“ означава лице, което избира, свободно и без да е водено от паричен интерес, да участва в дейности, които са в полза на общността и в полза на обществото като цяло;
б)
„кандидат за доброволец“ означава лице, отговарящо на условията по член 11, параграф 3, което кандидатства за участие в дейностите по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“;
в)
„доброволец на ЕС за хуманитарна помощ“ означава кандидат за доброволец, който е бил избран, обучен в съответствие с конкретни стандарти, процедури и референтни критерии, и оценен като отговарящ на условията за допустимост и регистриран като лице, което е на разположение за изпращане за подпомагане и допълване на операции за хуманитарна помощ в трети държави;
г)
„хуманитарна помощ“ означава дейности и операции в трети държави, чиято цел е да се осигури спешно подпомагане въз основа на нуждите, насочено към запазването на човешки живот, предотвратяването и облекчаването на човешко страдание и запазването на човешкото достойнство при предизвикани от човека кризи или природни бедствия. Понятието обхваща операции за подпомагане, помощ и защита при хуманитарни кризи или непосредствено след тях, подкрепящи мерки за осигуряване на достъп до нуждаещите се и за улесняване на свободното движение на помощи, както и действия, целящи подобряването на подготвеността за бедствия и намаляването на риска от тях и допринасящи за укрепване на устойчивостта и за увеличаване на капацитета за справяне с кризи и възстановяване след тях;
д)
„трета държава“ означава държава извън Съюза, в която се осъществяват дейностите и операциите за хуманитарна помощ, посочени в буква г).
Член 4
Цел
Целта на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ е да се допринася за укрепване на капацитета на Съюза да предоставя хуманитарна помощ, основана на конкретни потребности и предназначена да спасява живот, да предотвратява и облекчава човешко страдание и да поддържа човешкото достойнство, както и за укрепване на капацитета и устойчивостта на уязвимите или поразени от бедствия общности в трети държави, по-специално чрез готовност при бедствия, намаляване на риска от бедствия и чрез засилване на връзката между подпомагане, възстановяване и развитие. Тази цел се постига чрез добавената стойност на съвместния принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като по този начин се дава израз на ценностите на Съюза и на солидарността с хората в нужда и се насърчава видимо чувството за европейско гражданско участие.
Член 5
Общи принципи
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ се осъществяват в съответствие с принципите на хуманитарната помощ - хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост и в съответствие с Европейския консенсус относно хуманитарната помощ.
2. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ отговарят на хуманитарните нужди на местните общности и изискванията на приемащите организации и имат за цел да допринасят за повишаването на ефективността на сектора на хуманитарна дейност.
3. Безопасността и сигурността на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ са приоритет.
4. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ насърчава съвместни проекти и транснационални партньорства, основани на конкретни потребности между участващи доброволци от различни държави и организации, изпълняващи действия по тази инициатива, посочени в член 10.
Член 6
Съгласуваност и взаимно допълване на действията на Съюза
1. При прилагането на настоящия регламент се осигурява съгласуваност и взаимно допълване с други инструменти и области на външната дейност на Съюза и с други свързани политики на Съюза, по-специално политиката за хуманитарната помощ, политиката за сътрудничество за развитие и Механизма за гражданска защита на Съюза, като се избягва дублиране и припокриване и като се приема, че хуманитарната помощ се урежда от принципите на хуманитарна помощ, посочени в член 5, параграф 1 от настоящия регламент. Особено внимание се обръща на гарантирането на гладък преход между предоставянето на помощ, възстановяването и развитието.
2. Комисията и държавите членки си сътрудничат за постигането на ефикасност и ефективност чрез гарантиране на последователност и съгласуваност между съответните национални доброволчески схеми и действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Тези действия се изграждат на основата на съответните добри практики и съществуващи програми и, когато това е уместно, използват установените европейски мрежи.
3. Съюзът насърчава сътрудничеството със съответните международни организации и с други партньори в областта на хуманитаризма и със заинтересовани участници на местно и регионално равнище при осъществяването на действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Когато насърчават последователен международен отговор при хуманитарни кризи, действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ са в съответствие с действията, извършвани от Организацията на обединените нации, за да се подкрепи централната и всеобхватна координираща роля на OCHA.
Член 7
Оперативни цели
1. Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ има следните оперативни цели:
а)
Принос за увеличаване и подобряване на капацитета на Съюза за предоставяне на хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, изпратени или подготвени за изпращане на терен с необходимите квалификации, и броя на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които са изпълнили своите договори за изпращане на терен,
-
броя на лицата, до които достига предоставяната от Съюза хуманитарна помощ чрез инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, и достигнатите средни разходи на човек,
-
степента на удовлетвореност от изпратените на терен доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и от изпращащите и приемащите организации по отношение на ефективния хуманитарен принос на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място.
б)
Подобряване на уменията, знанията и компетентностите на доброволците в областта на хуманитарната помощ и реда и условията за тяхното наемане.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на обучените кандидати за доброволци и доброволците, които са преминали успешно оценката след обучението,
-
броя на сертифицираните изпращащи организации, прилагащи стандартите и процедурите за управление на кандидати за доброволци и доброволци на ЕС за хуманитарна помощ,
-
степента на удовлетвореност на обучените и изпратените на терен доброволци, на изпращащите и приемащите организации по отношение на качеството на обучението, нивото на знания и компетентност на доброволците, изпълнението и адекватността на стандарти и процедури за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
в)
Изграждане на капацитета на приемащите организации и насърчаване на доброволчеството в трети държави.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя и вида на действията за изграждане на капацитет в трети държави,
-
числеността на персонала и доброволците от трети държави, участващи в действията за изграждане на капацитет,
-
степента на удовлетвореност на служителите на приемащите организации и на доброволците от трети държави, участващи в действия за засилване на капацитета, от качеството и ефективността на проведените действия.
г)
Комуникиране на принципите на хуманитарната помощ на Съюза, договорени в рамките на Европейският консенсус относно хуманитарната помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя, вида и разходите за информация, комуникация и действия за повишаване на осведомеността.
д)
Постигане на по-голяма последователност и съгласуваност на доброволческата дейност в държавите членки с цел подобряване на възможностите за гражданите на Съюза за участие в дейности и операции за хуманитарна помощ.
Напредъкът по постигането на тази оперативна цел се оценява въз основа на показатели като:
-
броя на сертифицираните изпращащи организации,
-
броя и вида на дейностите за техническа помощ за изпращащите организации,
-
разпространението и възпроизвеждането на стандартите и процедурите за управление на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ от страна на други доброволчески схеми.
2. Показателите, посочени в параграф 1, букви а)-д), се използват, по целесъобразност, за наблюдението, оценката и прегледа на резултатите. Те са примерни и могат да бъдат изменяни посредством делегирани актове в съответствие с член 24, за да се вземе под внимание опитът от измерването на напредъка.
ГЛАВА II
ДЕЙСТВИЯ ПО ИНИЦИАТИВАТА „ДОБРОВОЛЦИ НА ЕС ЗА ХУМАНИТАРНА ПОМОЩ“
Член 8
Действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
Инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ преследва целите, посочени в членове 4 и 7, посредством следните видове действия:
-
разработване и поддържане на стандарти по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
разработване и поддържане на механизъм за сертифициране за изпращащите и приемащите организации,
-
намиране и подбор на кандидати за доброволци,
-
създаване на програма за обучение и подкрепа на обучението и стажуването,
-
създаване, поддръжка и актуализиране на база данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ,
-
изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане и допълване на хуманитарната помощ в трети държави,
-
изграждане на капацитета на приемащите организации,
-
създаване и управление на Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“,
-
комуникация и повишаване на осведомеността,
-
помощна дейност, способстваща за отчетността, прозрачността и ефективността на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 9
Стандарти и процедури по отношение на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Въз основа на съществуващите съответни практики Комисията установява стандарти и процедури, обхващащи необходимите условия, договорености и изисквания, които трябва да бъдат прилагани от изпращащите и приемащите организации при определянето, подбора, подготовката, управлението и изпращането на терен на кандидатите за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ за подпомагане на операциите за оказване на хуманитарна помощ в трети държави:
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24 за определяне на стандарти относно:
-
рамка на компетентности, използвана за идентификация, подбор и подготовка на доброволците като младши или утвърдени специалисти,
-
разпоредби за осигуряване на равни възможности и недискриминация при установяването и процеса на подбор,
-
разпоредби за гарантиране на спазването от страна на изпращащите и приемащите организации на съответно национално законодателство и на правото на Съюза, както и на правото на приемащата държава,
-
стандарти, уреждащи партньорствата между изпращащите и приемащите организации,
-
разпоредби за признаване на уменията и компетентностите, придобити от доброволци на ЕС за хуманитарна помощ, в съответствие със съществуващите съответни инициативи на Съюза.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема актове за изпълнение за определяне:
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани при идентификацията, подбора и необходимата подготовка на кандидатите за доброволци преди изпращането на терен, включително за стаж, когато е уместно,
-
разпоредби за изпращане на терен и управление на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави, включително, наред с другото, наблюдение на място, продължаваща подкрепа чрез обучение, наставничество, допълнително обучение, необходими условия на труд, подкрепа след завръщането от терен,
-
осигуряването на застрахователно покритие и условия на живот на доброволци, включително осигуряването на дневни разходи, жилищно настаняване, пътуване и други съответни разходи,
-
процедурите, които трябва да бъдат следвани преди, по време на и след изпращане на терен, за да се гарантира задължение за полагане на грижа и подходящи мерки за безопасност и сигурност, включително протоколи за евакуация по медицински причини и планове за сигурност, които обхващат аварийна евакуация от трети държави, включително необходимите процедури за връзка с националните органи,
-
процедури за мониторинг и оценка на индивидуалните резултати от дейността на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 10
Механизъм за сертифициране на изпращащите и приемащите организации
1. Комисията разработва посредством актове за изпълнение механизъм за сертифициране с участието, ако е целесъобразно, на партньорите в областта на хуманитарната помощ, с който се гарантира спазването от страна на изпращащите организации на стандартите и процедурите, посочени в член 9, както и диференциран механизъм за сертифициране за приемащите организации.
Комисията установява процедура, свързана с функционирането на механизмите за сертифициране, като се основава на съответните съществуващи механизми и процедури за сертифициране, чрез актове за изпълнение.Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
2. При изготвянето на механизма за сертифициране Комисията търси взаимодействия с инструментите за партньорство на Комисията в областта на хуманитарната помощ и съществуващите хуманитарни стандарти с цел административно опростяване. Този сертифициращ механизъм е приобщаващ и не дискриминира нито една организация, която отговаря на условията.
3. Изпращащите организации отговарят на условията за допустимост за сертифициране, ако:
а)
се придържат към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, които са създадени в съответствие със законодателството на държава членка и чието седалище се намира на територията на Съюза;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на държава членка;
iii)
неправителствените организации с нестопанска цел, установени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
iv)
публичноправните органи с граждански характер, създадени в държавите, посочени в член 23 при условията, определени в този член и в посочените в него споразумения;
v)
международната федерация на националните дружества на Червения кръст и Червения полумесец.
4. Организациите в трети държави отговарят на условията за допустимост за приемащи организации,ако:
а)
се придържат се към стандартите и процедурите, посочени в член 9;
б)
осъществяват дейност в сферата на хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г); и
в)
принадлежат към някоя от следните категории:
i)
неправителствени организации с нестопанска цел, осъществяващи дейност или установени в трета държава съгласно действащото в тази държава законодателство;
ii)
публичноправни органи с граждански характер, чиято дейност се урежда от правото на трета държава;
iii)
международни агенции и организации.
5. Без да се засягат изискванията, посочени в параграфи 3 и 4, изпращащите и приемащите организации могат да осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съвместно с частни организации със стопанска цел.
6. Въз основа на предварителна оценка на потребностите, изпращащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат да се възползват от техническа помощ, с която се цели засилване на техния капацитет за участие в инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и гарантиране съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9.
Приемащите организации, които трябва да бъдат сертифицирани, могат също така да се възползват от помощта, посочена в първа алинея, в рамките на действията, посочени в член 15.
7. Комисията своевременно публикува списъка със сертифицираните изпращащи и приемащи организации след сертифицирането.
Член 11
Идентификация и подбор на кандидати за доброволци
1. Въз основа на предварителна оценка на нуждите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации, или от други съответни участници в процеса, сертифицираните изпращащи организации идентифицират и подбират кандидати за доброволци, които да бъдат обучени.
2. Идентифицирането и подборът на кандидатите за доброволци се извършва в съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9 при зачитане на принципите за недопускане на дискриминация и за предоставяне на равни възможности.
3. Следните категории лица, които са най-малко на възраст 18 години, могат да кандидатстват за доброволци:
а)
граждани на Съюза;
б)
граждани на трети държави, дългосрочно пребиваващи в държава членка; и
в)
граждани на държавите, посочени в член 23, параграф 1, при условията, посочени в същия член.
Член 12
Програма за обучение и подпомагане на обучение и стажове
1. Комисията създава програма за обучение, с която кандидатите за доброволци да бъдат подготвени за изпращане с цел подпомагане и допълване на хуманитарната помощ, която се основава на съществуващи програми и процедури, при участието, по целесъобразност, на специализирани институции.
2. Кандидатите за доброволци, открити и подбрани в съответствие с член 11, отговарят на условията за допустимост за участие в провежданата от квалифицирани организации програма за обучение. Конкретният обхват и съдържанието на обучението, което всеки кандидат за доброволец трябва да премине, се определят от съответната сертифицирана изпращаща организация, при провеждане на консултация с приемащата организация, въз основа на потребностите, като се взема предвид предишният опит на кандидата за доброволец и предвижданото изпращане на терен.
3. Като част от своето обучение, и по-специално от своята подготовка за изпращане на терен от кандидатите за доброволци може да се изисква да вземат участие в стажове в сертифицирани изпращащи организации, по възможност в държава, различна от държавата им на произход.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, кандидатите за доброволци, които не са преминали стаж, могат да получат, когато това е целесъобразно, допълнителна подготовка преди изпращането на терен, която да бъде специално изготвена с оглед потребностите и конкретните обстоятелства на изпращането на терен. Подготовката и стажовете са в съответствие със стандартите и процедурите за подготовка, посочени в член 9.
5. Програмата за обучение включва оценка на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане в операции за подпомагане и допълване на хуманитарна помощ в трети държави и за отговаряне на местните потребности. Оценката се извършва в сътрудничество с изпращащите организации.
6. Комисията приема условията и реда за програмата за обучение и процедурата за оценяване на подготвеността на кандидатите за доброволци за изпращане на терен посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2.
Член 13
База данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ
1. Кандидатите за доброволци, които успешно са преминали оценката, посочена в член 12, параграф 5, се считат за доброволци на ЕС за хуманитарна помощ и се допускат до изпращане на терен. Те са включени като такива в базата данни на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ.
2. Комисията създава, поддържа и актуализира базата данни на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ (включително по отношение на наличността и допустимостта на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ и за изпращане на място) и урежда достъпа до нея и нейното използване. Обработката на личните данни, събирани в тази база данни и за целите на базата данни, се извършва, когато е необходимо, в съответствие с Директива 95/46/ЕО и на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 14
Изпращане на доброволци на ЕС за хуманитарна помощ в трети държави
1. Регистрираните в базата данни доброволци на ЕС за хуманитарна помощ могат да бъдат изпращани, за да подпомагат и допълват хуманитарната помощ съгласно определението в член 3, буква г):
а)
от сертифицирани изпращащи организации в приемащи организации в трети държави; или
б)
когато това е целесъобразно, от Комисията в местните ѝ бюра за хуманитарна помощ.
2. Изпращането на терен отговаря на реалните нужди, изразени на местно равнище от приемащите организации.
3. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква а), сертифицираните изпращащи организации осигуряват съответствие със стандартите и процедурите, посочени в член 9. Доброволците на ЕС за хуманитарна помощ не се изпращат на терен за операции, провеждани в театъра на международни и местни въоръжени конфликти.
4. Сертифицираните изпращащи организации информират съответните национални органи на държавите членки и другите участващи държави в съответствие с член 23, преди някой от техните граждани да бъде изпратен на терен като доброволец на ЕС за хуманитарна помощ съгласно стандартите и процедурите, посочени в член 9.
5. Конкретните условия за изпращане на терен и ролята на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ се определят при провеждане на консултация с приемащите организации, в договор между изпращащите организации и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, като там са включени техните права и задължения, продължителността и местоположението на операцията, както и задачите на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
6. По отношение на изпращането на терен, посочено в параграф 1, буква б), Комисията подписва с доброволците на ЕС за хуманитарна помощ „договор за изпращане на доброволец“, в който се определят конкретният ред и условия за изпращане. С договорите за изпращане на доброволци на последните не се предоставят права и не се възлагат задължения, произтичащи от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, посочени в регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (14).
7. Всеки доброволец на ЕС за хуманитарна помощ има определен ръководител от приемащата организация, който да упражнява надзор и да подпомага доброволеца по време на изпращането му на място.
Член 15
Изграждане на капацитет за хуманитарна помощ на приемащите организации
Въз основа на предварителна оценка на потребностите в трети държави, извършена от изпращащи или приемащи организации или други съответни участници в процеса, Комисията подкрепя действия, насочени към укрепването на капацитета на приемащите организации за хуманитарна помощ, за да се засили готовността на местна почва и капацитета за реагиране на хуманитарни кризи и за да се гарантира ефективно и дългосрочно въздействие на работата на доброволците на ЕС за хуманитарна помощ на място, в това число:
а)
управление на риска при бедствия, готовност и реагиране, обучения за управление на доброволци и други свързани области за персонала и доброволците от приемащите организации;
б)
обмен на най-добри практики, техническа помощ, туининг програми и обмен на персонал и доброволци, създаване на мрежи, както и други свързани действия.
Член 16
Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“
1. Комисията създава и управлява Мрежа за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, която се състои от:
а)
кандидати за доброволци и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ, които участват или са участвали в инициативата;
б)
изпращащи и приемащи организации;
в)
представители на държавите членки и на Европейския парламент.
2. По-специално, мрежата за инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“:
а)
улеснява взаимодействието и служи за платформа за обмен на знания, консултации и разпространение на информация, за обмен на най-добри практики, както и за целите на необходимата оценка, посочена в член 21, параграф 3;
б)
улеснява изграждането на партньорства и разработването на съвместни проекти за изпращане на терен и дейности за изграждане на капацитет, ангажиращи изпращащи организации в Съюза, както и приемащи организации от трети държави;
в)
осигурява база, на която да се основават действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ с оглед гарантиране на непрестанно подобряване и ефективен мониторинг и оценка;
г)
осигурява възможности за онлайн доброволчески проекти, свързани с инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
Член 17
Комуникация и повишаване на осведомеността
1. Комисията подкрепя действия за информиране на обществеността, комуникация и повишаване на осведомеността, за да се популяризира видима инициатива „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и да се насърчи доброволчеството в областта на хуманитарната помощ в Съюза и неговите държави членки, както и в третите държави, получаващи подкрепа от действията по тази инициатива.
2. Комисията изработва план за комуникация във връзка с целите, действията и видимите резултати на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, в който се определят комуникационните и информационните дейности, насочени към обществеността, и по-конкретно към бъдещи потенциални кандидати за доброволци и бенефициерите на действията по посочената инициатива. Този план за комуникация се прилага от Комисията и от бенефициерите, по-специално изпращащите и приемащите организации, както и доброволците на ЕС за хуманитарна помощ.
ГЛАВА III
ПЛАНИРАНЕ И РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА СРЕДСТВАТА
Член 18
Допустими действия
1. Действията, посочени в член 8, отговарят на условията за получаване на финансова помощ, в това число мерките, необходими за тяхното осъществяване, както и мерки за засилване на координацията между инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и други съответни схеми на национално и международно равнище, основаващи се на съществуващите добри практики.
2. С финансовата помощ, посочена в параграф 1, могат да се покриват също така разходи, свързани с подготвителни дейности и дейности за наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими с оглед на управлението на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ и постигането на нейните цели.
3. Разходите, посочени в параграф 2, могат да включват по-специално проучвания, срещи на експерти, информационни и комуникационни действия, както е посочено в член 17, включително институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, разходи за мрежи на информационните технологии, съсредоточени в обработването и обмена на информация (включително тяхното свързване със съществуващи или бъдещи системи за насърчаване на междусекторния обмен на данни и съответното оборудване), както и всякакви други разходи на Комисията за техническа и административна помощ.
Член 19
Бенефициери на финансова помощ
Финансова помощ съгласно настоящия регламент може да се предоставя на физически и юридически лица, независимо дали те са частноправни или публичноправни субекти, които тогава се считат за бенефициери на финансова помощ по смисъла на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 20
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за прилагането на настоящия регламент за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. възлиза на 147 936 000 EUR по текущи цени. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите на многогодишната финансова рамка. При необходимост за покриване на подобни разходи могат да бъдат предвидени бюджетни кредити за плащания в бюджета след 2020 г., за да бъде възможно управлението на плащанията за действия, които все още не са приключили до 31 декември 2020 г.
2. Финансовият пакет, посочен в параграф 1, се отпуска за периода 2014-2020 г. съгласно оперативните цели, тематичните приоритети и процентите, определени в приложението.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 24, за да изменя приоритетите и да адаптира всяка една от стойностите в приложението с над 10 до 20 процентни пункта. Подобно адаптиране може да се извърши единствено след резултатите от преглед от страна на Комисията на тематичните приоритети и процентите, посочени в приложението, във връзка с резултата от междинната оценка, посочена в член 27, параграф 4, буква б), в който случай делегираните актове се приемат до 30 юни 2018 г.
4. Когато императивни причини за спешност налагат необходимост от промяна на наличните бюджетни средства за помощ за операции за реагиране при неотложни ситуации, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове за преработка на посочените в приложението стойности с над 10 и не повече от 20 процентни пункта, в рамките на наличните бюджетни средства и в съответствие с предвидената в член 25 процедура.
Член 21
Видове финансова помощ и процедури за изпълнение
1. Комисията отпуска финансовата помощ от Съюза в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Финансовата помощ по линия на настоящия регламент може да се отпуска във всяка една от формите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
3. С оглед на прилагането на настоящия регламент Комисията приема годишна работна програма на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ посредством актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 26, параграф 2. Годишната работна програма определя набелязаните цели, очакваните резултати, метода на изпълнение и общия размер на свързаните с това разходи. В работната програма се съдържа и описание на действията, които ще се финансират, указание за размера на средствата, определени за всяко действие, при отчитане по целесъобразност на оценените нужди, и примерен график за изпълнение. По отношение на безвъзмездните средства годишната работна програма съдържа приоритетите, основните критерии за оценка и максималния процент на съфинансиране. Годишната програма определя също така участието на трети държави съгласно условията, посочени в член 23.
Член 22
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, с които се гарантира, че при изпълнението на действия, финансирани по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни дейности посредством ефективни проверки и, при установяването на нередности, посредством възстановяването на неправомерно изплатени суми и, когато е уместно, посредством ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
3. На Европейската служба за борба с измамите (OLAF) се разрешава да извършва проверки и инспекции на място по отношение на икономически оператори, имащи пряко или непряко отношение към такова финансиране, в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 с цел да установи дали е била осъществена измама, корупция или някаква друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“.
4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1 и 2, в споразумения за сътрудничество с трети държави и международни организации, споразумения за отпускане на безвъзмездни средства, решения за отпускане на безвъзмездни средства и договори, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, на Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се предоставят пълномощия за извършване на такива одити, проверки и инспекции на място, при надлежно спазване на всички съответни процесуални гаранции.
ГЛАВА IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО С ДРУГИ ДЪРЖАВИ
Член 23
Сътрудничество с други държави
1. В инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ могат да участват:
а)
граждани и изпращащи организации от държави в процес на присъединяване, държави кандидатки и потенциални кандидатки и държави - партньори по линия на европейската политика за съседство, в съответствие с общите принципи и общия ред и условия за участие на тези държави в програмите на Съюза, определени в съответните рамкови споразумения и решения на Съвета за асоцииране или в подобни договорености;
б)
граждани и изпращащи организации от държави, членуващи в Европейската асоциация за свободна търговия, които са част от Европейското икономическо пространство (ЕИП), в съответствие с условията, определени в Споразумението за ЕИП;
в)
граждани и изпращащи организации от други европейски държави, при условие че с тези държави са сключени двустранни споразумения;
2. Участващите доброволци и организации, които осъществяват действия по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, от сътрудничещите държави, спазват също така общите принципи, очертани в член 4.
3. Сътрудничеството с участващите държави, посочени в параграф 1,се основава, когато е целесъобразно, на предоставянето от страна на участващите държави на допълнителни финансови средства, които следва да се предоставят в съответствие с процедури, които ще се договорят с тези държави.
ГЛАВА V
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ И ПРАВИЛА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 24
Делегиране
1. Правомощията за приемане на делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 25 април 2014 г.
3. Делегираните правомощия, посочени в член 7, параграф 2, в член 9, параграф 2, и в член 20, параграф 3, могат да бъдат оттеглени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в това решение. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна дата, посочена в решението. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след приемането на делегиран акт Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 2, член 9, параграф 2, и член 20, параграф 3, влиза в сила само ако, в срок от два месеца от уведомяването на Европейския парламент и на Съвета за него, нито Европейският парламент, нито Съветът не е представил възражение, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са информирали Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 25
Процедура по спешност
1. При извънредни и надлежно обосновани обстоятелства делегираните актове, приети съгласно настоящия член, влизат в сила незабавно и се прилагат, докато не бъдат представени възражения в съответствие с параграф 2. В нотификацията относно делегирания акт до Европейския парламент и Съвета се посочват причините за използването на процедурата по спешност.
2. Европейският парламент или Съветът могат да повдигнат възражения срещу делегиран акт в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 5. В такъв случай Комисията отменя акта незабавно след нотифицирането на решението на Европейския парламент или на Съвета, с което се представят възражения.
Член 26
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден съгласно член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1257/96 на Съвета (15). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА VI
НАБЛЮДЕНИЕ И ОЦЕНКА
Член 27
Наблюдение и оценка
1. Действията по инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“, за които се получава финансова помощ, са обект на редовно наблюдение с цел да се следи тяхното осъществяване, както и на редовна независима външна оценка, за да се оцени тяхната резултатност, ефективност и въздействието от тях спрямо целите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“. Наблюдението и оценката включват докладите, посочени в параграф 4, както и други дейности във връзка с конкретни аспекти от настоящия регламент, които могат да започнат по всяко време в хода на прилагането му.
2. Изпращащите организации, които изпращат доброволци на ЕС за хуманитарна помощ извън територията на Съюза, отговарят за наблюдението на тяхната дейност и редовно представят на Комисията доклади във връзка с наблюдението, като защитават всички права на отделните доброволци по отношение на защитата на личните данни.
3. При оценките се използват съществуващите стандарти за оценяване, в това число тези, които са разработени от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие и Комитета за подпомагане на развитието, с цел измерване на въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ върху хуманитарната помощ в дългосрочен план. Във фазата на оценка Комисията осигурява редовното допитване до всички съответни заинтересовани страни, в това число доброволци, изпращащи и приемащи организации, местното население и общности, на които се оказва помощ, хуманитарни организации и работещите на място. Резултатите от оценката се вземат предвид при проектирането на програмите и разпределението на средствата.
4. Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета:
а)
годишни доклади, в които се разглежда напредъкът, постигнат при прилагането на настоящия регламент, в това число резултатите и, в рамките на възможното, основните резултати;
б)
междинен доклад за оценка във връзка с постигнатите резултати и качествените и количествените аспекти на прилагането на настоящия регламент, включително относно въздействието на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ в областта на хуманитаризма и съотношението между разходи и ефикасност на програмата, през първите три години от неговото прилагане не по-късно от 31 декември 2017 г.;
в)
съобщение относно продължаващото прилагане на настоящия регламент, основаващо се на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от настоящия параграф, не по-късно от 31 декември 2018 г.;
г)
доклад за последваща оценка за седемгодишния финансов период на прилагане не по-късно от 31 декември 2021 г.
5. Комисията преразглежда мерките, установени в настоящия регламент, до 1 септември 2019 г. и когато това е целесъобразно след приключването на междинния доклад за оценка, посочен в буква б) от параграф 4 от настоящия член, придружава прегледа със законодателно предложение за изменение на настоящия регламент.
6. Комисията също така редовно информира ЕСВД за дейностите на инициативата „Доброволци на ЕС за хуманитарна помощ“ съгласно съответните работни ангажименти.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 28
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 375/2014
af 3. april 2014
om oprettelse af det frivillige europæiske korps for humanitær bistand (»initiativet EU-bistandsfrivillige«)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 214, stk. 5,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Solidaritet er en af Unionens grundlæggende værdier, og det er muligt at videreudvikle måder, hvorpå unionsborgernes solidaritet med mennesker i tredjelande, som er sårbare over for eller er ramt af menneskeskabte katastrofer eller naturkatastrofer, kan komme til udtryk. Endvidere er Unionen som helhed verdens største humanitære bidragsyder og står for næsten 50 % af den humanitære bistand på verdensplan.
(2)
Frivilligt arbejde er et konkret og synligt udtryk for solidaritet, som giver den enkelte mulighed for at bruge sin viden, sine færdigheder og sin tid til gavn for andre mennesker uden et økonomisk motiv.
(3)
Der er et behov for yderligere at udvikle solidaritet med ofre for kriser og katastrofer i tredjelande såvel som at øge kendskabet til og synligheden af humanitær bistand og frivilligt arbejde blandt unionsborgerne.
(4)
Unionens vision for humanitær bistand, herunder en fælles målsætning, principper og god praksis samt en fælles ramme for formidling af Unionens humanitære bistand, er fastsat i den fælles erklæring fra Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen med titlen »Den europæiske konsensus om humanitær bistand« (2). I den europæiske konsensus om humanitær bistand understreges det, at Unionen er fast besluttet på en behovsbaseret tilgang samt at værne om og fremme de grundlæggende humanitære principper om medmenneskelighed, neutralitet, upartiskhed og uafhængighed. De aktiviteter, som det frivillige europæiske korps for humanitær bistand (»initiativet EU-bistandsfrivillige«) skal varetage, bør følge den europæiske konsensus om humanitær bistand.
(5)
Unionens humanitære bistand ydes i situationer, hvor også andre instrumenter med forbindelse til udviklingssamarbejde, krisestyring og civilbeskyttelse kan anvendes. Initiativet EU-bistandsfrivillige bør arbejde på en måde, der hænger sammen med og supplerer og undgår overlapninger med relevante EU-politikker og -instrumenter, især Unionens humanitære bistandspolitik, politik for udviklingssamarbejde og EU-civilbeskyttelsesordningen oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1313/2013/EU (3), katastrofeberedskabskoordineringscentret oprettet ved samme afgørelse og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) og EU-delegationerne for at samordne Unionens indsats over for humanitære kriser i tredjelande.
(6)
Initiativet EU-bistandsfrivillige bør bidrage til indsatsen for at styrke Unionens evne til at yde behovsbaseret humanitær bistand og at styrke kapaciteten og modstandsdygtigheden i sårbare eller katastroferamte samfund i tredjelande. Det er endvidere vigtigt at fremme samarbejde med relevante internationale organisationer og andre humanitære organisationer og lokale og regionale aktører. Dette samarbejde bør tilstræbes i overensstemmelse med de aktiviteter, som gennemføres af De Forenede Nationer for at støtte De Forenede Nationers Kontor for Koordination af Humanitære Anliggenders (FN-OCHA's) centrale og overordnede koordinerende rolle.
(7)
Antallet, omfanget og kompleksiteten af verdens såvel naturgivne som menneskeskabte humanitære kriser er øget markant gennem årene, og denne udvikling kan forventes at vare ved og har ført til en stigende efterspørgsel efter humanitære aktører, som kan yde en øjeblikkelig, effektiv, virkningsfuld og sammenhængende indsats og støtte lokalsamfundene i tredjelande med henblik på at gøre dem mindre sårbare og styrke deres modstandsdygtighed over for katastrofer.
(8)
Frivillige kan bidrage til at styrke Unionens evne til at yde behovs- og principbaseret humanitær bistand og være med til at øge effektiviteten i den humanitære sektor, hvis de udvælges, uddannes og forberedes til udsendelse på relevant vis, og det dermed sikres, at de har de fornødne færdigheder og kompetencer til at hjælpe mennesker i nød på den mest effektive måde, forudsat at de kan regne med at modtage tilstrækkelig støtte og vejledning på stedet.
(9)
Der findes flere ordninger for frivilligt arbejde i Unionen og på verdensplan, som har fokus på udsendelse til tredjelande. Der er ofte tale om nationale ordninger, som primært eller alene vedrører udviklingsprojekter. Initiativet EU-bistandsfrivillige bør derfor tilføre en merværdi ved at give frivillige mulighed for sammen at bidrage til humanitære bistandsaktiviteter og dermed styrke et aktivt europæisk medborgerskab. Initiativet EU-bistandsfrivillige kan også tilføre en merværdi ved at fremme tværnationalt samarbejde mellem organisationer, der deltager i gennemførelsen af initiativet EU-bistandsfrivilliges aktiviteter, og derved forbedre internationale forbindelser, formidle et positivt billede af Unionen i verden og fremme interessen for fælleseuropæiske humanitære projekter.
(10)
Initiativet EU-bistandsfrivillige bør være omkostningseffektivt, bør supplere eksisterende nationale og internationale frivilligordninger uden at overlappe dem og bør være fokuseret på at afhjælpe konkrete behov og mangler på det humanitære område.
(11)
Som fremhævet i Kommissionens meddelelse af 23. november 2010 med titlen »Hvordan EU-borgeres solidaritet kan komme til udtryk gennem frivilligt arbejde: De første overvejelser om et frivilligt europæisk korps for humanitær bistand« er der inden for frivilligt humanitært arbejde i dag huller, som kan udfyldes af initiativet EU-bistandsfrivillige ved hjælp af frivillige, der har den rette profil og udsendes på det rette tidspunkt på det rette sted. Det kan navnlig opnås ved at fastsætte europæiske regler og procedurer for udpegning og udvælgelse af frivillige humanitære hjælpearbejdere, vedtage fælles benchmarks for uddannelse og forberedelse af de frivillige med henblik på udsendelse, en database over potentielle frivillige, som er udpeget på grundlag af behovene i området, og skabe muligheder for, at frivillige kan bidrage til humanitære aktiviteter, ikke kun gennem udsendelse, men også gennem back office-aktiviteter og online-aktiviteter.
(12)
En passende uddannelse af og sikkerheden for de frivillige bør fortsat have allerhøjeste prioritet og være genstand for regelmæssige udveksling af oplysninger, herunder med medlemsstaterne. EU-bistandsfrivillige bør ikke udsendes til aktioner, der gennemføres i områder med internationale og ikke-internationale væbnede konflikter.
(13)
Unionen gennemfører sine humanitære bistandsaktiviteter baseret på behov og i samarbejde med gennemførelsesorganisationer. Disse organisationer bør spille en vigtig rolle i forbindelse med gennemførelsen af initiativet EU-bistandsfrivillige med henblik på at sikre aktørerne i området ejerskab over aktiviteterne og for at maksimere den potentielle tilslutning til aktiviteterne efter det initiativ. Unionen bør navnlig uddelegere udpegning, udvælgelse, forberedelse og udsendelse af EU-bistandsfrivillige samt opfølgning under og efter deres udsendelse til sådanne organisationer i henhold til fælles regler og procedurer, som fastsættes af Kommissionen. Kommissionen bør, hvor det er muligt, kunne trække på frivillige, som allerede har gennemført uddannelses- og forberedelsesforløbet, og udsende dem til dens lokalkontorer til støttefunktioner.
(14)
Kommissionens meddelelse af 25. oktober 2011 med titlen »En ny EU-strategi 2011-2014 for virksomhedernes sociale ansvar« fastslår, at private virksomheder kan spille en vigtig rolle og bidrage til Unionens humanitære aktiviteter, navnlig ved at lade deres medarbejdere udføre frivilligt socialt arbejde i arbejdstiden.
(15)
Initiativet EU-bistandsfrivillige bør gøre det muligt for europæere i alle aldre at udvise et aktivt europæisk medborgerskab. Initiativet bør dermed bidrage til at fremme frivilligt arbejde i hele Unionen og den personlige udvikling og interkulturelle bevidsthed blandt deltagende frivillige og derved forbedre deres kompetencer og jobmuligheder i den globale økonomi.
(16)
I henhold til Unionens principper om lige muligheder og ikke-forskelsbehandling bør unionsborgere og personer med fast bopæl i Unionen kunne engagere sig som aktive borgere, uanset samfundslag og alder. I betragtning af de specifikke udfordringer inden for humanitært arbejde bør EU-bistandsfrivillige være mindst 18 år og kunne repræsentere et bredt spektrum af profiler og generationer, herunder eksperter og kvalificerede pensionerede.
(17)
En afgørende forudsætning for, at frivillige kan udsendes til lande uden for Unionen, er, at deres retlige status er klar. Betingelserne for udsendelsen af frivillige bør fastlægges ved kontrakt, inklusive krav vedrørende de frivilliges beskyttelse og sikkerhed, sende- og værtsorganisationernes ansvar, forsikring og dækning af udgifter til kost og logi m.m. Udsendelse af frivillige til tredjelande bør være betinget af, at der er truffet passende sikkerhedsforanstaltninger.
(18)
Henstillingerne i den politiske dagsorden for frivilligt arbejde i Europa og arbejdet, der udføres af de europæiske organisationer for internationalt frivilligt arbejde og FN's program for frivilligt arbejde, bør, hvor det er relevant, inddrages i aktiviteterne under initiativet EU-bistandsfrivillige.
(19)
Initiativet EU-bistandsfrivillige bør støtte behovsbaserede aktiviteter, der har til formål at styrke værtsorganisationernes kapacitet med henblik på humanitær bistand i tredjelande for at forbedre det lokale beredskab og indsatsen over for humanitære kriser og sikre de effektive og bæredygtige resultater af EU-bistandsfrivilliges arbejde på stedet via katastroferisikostyring, katastrofeberedskab og katastrofeindsats, coaching, uddannelse i organisering af frivillige samt andre relevante områder.
(20)
Initiativet EU-bistandsfrivillige bør, hvor det er relevant, have til formål at styrke kønsperspektivet i Unionens humanitære bistandspolitik, fremme en tilstrækkelig humanitær indsats over for de særlige behov hos kvinder og mænd i alle aldre. Der bør tages særlig hensyn til samarbejde med kvindegrupper og -netværk for at fremme kvinders deltagelse og lederskab inden for humanitær bistand og gøre brug af deres evner og ekspertise til at bidrage til genopbygning, fredskabelse, nedbringelse af katastroferisici og opbygning af modstandsdygtighed i de berørte samfund.
(21)
Denne forordning fastlægger for hele finansieringsperiodens løbetid en finansieringsramme, der skal udgøre det primære referencebeløb, jf. punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (4), for Europa-Parlamentet og Rådet i forbindelse med den årlige budgetprocedure.
(22)
Tildelingen af finansiel bistand bør gennemføres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (5). På grund af den særlige karakter af initiativet EU-bistandsfrivilliges aktiviteter er det passende at fastsætte, at der kan ydes finansiel bistand til fysiske personer og juridiske personer reguleret i henhold til offentlig ret og privatret. Det er også vigtigt at sikre, at bestemmelserne i denne forordning overholdes, særlig principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning og effektivitet.
(23)
Det styrende princip bag opfyldelsen af initiativet EU-bistandsfrivilliges målsætninger bør være en forbedring af støttens gennemførelse og kvalitet og samtidig sikring af en optimal udnyttelse af de finansielle ressourcer.
(24)
Unionens finansielle interesser bør gennem hele udgiftscyklussen beskyttes ved hjælp af foranstaltninger, der står i rimeligt forhold til formålet, herunder forebyggelse, påvisning og efterforskning af uregelmæssigheder, inddrivelse af tabte, uretmæssigt udbetalte eller ukorrekt anvendte midler og eventuelt sanktioner. Der bør træffes passende foranstaltninger for at forebygge uregelmæssigheder og svig, og der bør tages de nødvendige skridt til at geninddrive tabte, uretmæssigt udbetalte eller ukorrekt anvendte midler, jf. Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (6), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (7) samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (8).
(25)
Tredjelande, navnlig tiltrædelseslande, kandidatlande, potentielle kandidatlande, partnerlande under den europæiske naboskabspolitik og lande i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, bør have mulighed for at deltage på grundlag af samarbejdsaftaler.
(26)
Deltagende frivillige og organisationer, der gennemfører initiativet EU-bistandsfrivilliges aktiviteter, fra samarbejdslande, bør også følge og være fortalere for de principper, der er fastsat i den europæiske konsensus om humanitær bistand med fokus på beskyttelsen af »det humanitære rum«.
(27)
For at sikre løbende feedback og forbedringer og øge fleksibiliteten og effektiviteten i vedtagelsen bør Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 290 få delegeret beføjelse til at vedtage retsakter vedrørende bestemmelser med relation til fælles regler for udvælgelse, organisering og udsendelse af EU-bistandsfrivillige, ændring af resultatindikatorer og de tematiske prioriteter og justering af procentsatserne for tildeling af finansieringsrammen til gennemførelsen af denne forordning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(28)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (9). Undersøgelsesproceduren bør anvendes til procedurerne for udvælgelsen, organiseringen og udsendelsen af EU-bistandsfrivillige, vedtagelsen af certificeringsmekanismen, uddannelsesprogrammet og det årlige arbejdsprogram for initiativet EU-bistandsfrivillige.
(29)
Denne forordning overholder de grundlæggende rettigheder og følger de principper, der er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
(30)
Behandling af personoplysninger inden for rammerne af denne forordning rækker ikke ud over, hvad der er nødvendigt og står i rimeligt forhold til formålet om at sikre, at initiativet EU-bistandsfrivillige fungerer effektivt. Kommissionens behandling af personoplysninger vil være reguleret af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (10). Behandling af personoplysninger foretaget af organisationer, der gennemfører initiativet EU-bistands aktiviteter, med juridisk hjemsted i Unionen vil være reguleret af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (11).
(31)
Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse blev hørt i overensstemmelse med artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 45/2001 og afgav udtalelse den 23. november 2012 (12).
(32)
Det er hensigtsmæssigt at afstemme denne forordnings anvendelsesperiode med Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (13). Denne forordning bør derfor anvendes fra den 1. januar 2014 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
INDLEDENDE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning oprettes et frivilligt europæisk korps for humanitær bistand (»initiativet EU-bistandsfrivillige«) som en ramme for fælles bidrag fra europæiske frivillige til at støtte og supplere humanitær bistand i tredjelande.
Forordningen fastsætter statutten og de nærmere bestemmelser om funktionsmåden for initiativet EU-bistandsfrivillige samt reglerne for at yde finansiel bistand.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på:
1)
udvælgelse, uddannelse og udsendelse af EU-bistandsfrivillige til at støtte og supplere humanitær bistand i tredjelande
2)
aktiviteter til støtte, fremme og forberedelse af udsendelsen af EU-bistandsfrivillige til at støtte og supplere humanitær bistand i tredjelande
3)
aktiviteter inden for og uden for Unionen, der har til formål at opbygge værtsorganisationernes kapacitet med henblik på humanitær bistand i tredjelande.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »frivillig«: en person, som af fri vilje og uden et økonomisk motiv vælger at engagere sig i aktiviteter, som er til gavn for et fællesskab og samfundet som helhed
b) »kandidat«: en person, som opfylder kravene i artikel 11, stk. 3, med hensyn til at ansøge om at deltage i initiativet EU-bistandsfrivilliges aktiviteter
c) »EU-bistandsfrivillig«: en kandidat, som er blevet udvalgt, og som er uddannet i henhold til de specifikke standarder, procedurer og referencekriterier samt vurderet egnet og registreret som værende til rådighed med henblik på udsendelse til at støtte og supplere humanitær bistand i tredjelande
d) »humanitær bistand«: aktiviteter og aktioner i tredjelande, hvorigennem der formidles behovsbaseret nødhjælp med det formål at beskytte liv, forebygge og lindre menneskelige lidelse og værne om den menneskelige værdighed i forbindelse med menneskeskabte kriser eller naturkatastrofer. Der er tale om bistands-, nødhjælps- og beskyttelsesforanstaltninger under humanitære kriser eller umiddelbart herefter, støtteforanstaltninger, der skal sikre adgang til mennesker i nød og fremme uhindret adgang til bistand, samt foranstaltninger, der har til formål at styrke tredjelandes katastrofeberedskab og nedbringelse af katastroferisici og bidrage til at styrke deres modstandsdygtighed og kapacitet til at håndtere kriser og komme på fode igen efter en krise
e) »tredjeland«: et land uden for Unionen, hvor humanitære bistandsaktiviteter og hjælpeaktioner som omhandlet i litra d) finder sted.
Artikel 4
Mål
Målet for initiativet EU-bistandsfrivillige er at bidrage til at styrke Unionens evne til at yde behovsbaseret humanitær bistand med det formål at beskytte liv, forebygge og lindre menneskelige lidelse og værne om den menneskelige værdighed og styrke kapaciteten og modstandsdygtigheden i sårbare eller katastroferamte samfund i tredjelande, navnlig gennem katastrofeberedskab, nedbringelse af katastroferisici og styrkelse af sammenkoblingen af nødhjælp, rehabilitering og udvikling. Dette mål skal nås via merværdien af fælles bidrag fra EU-bistandsfrivillige, der giver udtryk for Unionens værdier og solidaritet med mennesker i nød og synligt fremme bevidstheden om et europæisk medborgerskab.
Artikel 5
Generelle principper
1. Initiativet EU-bistandsfrivilliges aktiviteter udføres i overensstemmelse med de humanitære bistandsprincipper om medmenneskelighed, neutralitet, upartiskhed og uafhængighed og den europæiske konsensus om humanitær bistand.
2. Initiativet EU-bistandsfrivilliges aktiviteter tilgodeser lokalsamfunds humanitære behov og værtsorganisationernes krav og skal have til formål at bidrage til at øge effektiviteten i den humanitære sektor.
3. Sikkerheden for kandidater og EU-bistandsfrivillige skal prioriteres højt.
4. Initiativet EU-bistandsfrivillige fremmer behovsbaserede fælles projekter og tværnationale partnerskaber mellem deltagende frivillige fra forskellige lande og organisationer, der gennemfører initiativets aktiviteter som omhandlet i artikel 10.
Artikel 6
Sammenhæng og komplementaritet i EU-indsatsen
1. Det skal i forbindelse denne forordningens gennemførelse sikres, at den hænger sammen med og supplerer andre instrumenter og områder af Unionens optræden udadtil og med andre relevante EU-politikker, navnlig humanitær bistandspolitik, politik for udviklingssamarbejde og EU-civilbeskyttelsesmekanismen, samtidigt med at dobbeltarbejde og overlapninger undgås, og at det erkendes, at humanitær bistand er omfattet af de humantære bistandsprincipper som omhandlet i denne forordnings artikel 5, stk. 1. Der skal rettes særlig opmærksomhed mod at sikre en gnidningsløs overgang mellem nødhjælp, rehabilitering og udvikling.
2. Kommissionen og medlemsstaterne samarbejder om at opnå produktivitet og effektivitet ved at sikre sammenhæng og overensstemmelse mellem nationale ordninger for frivillige og de aktiviteter, der gennemføres som led i initiativet EU-bistandsfrivillige. Disse aktiviteter skal baseres på relevant god praksis og eksisterende programmer og, hvor det er hensigtsmæssigt, gøre brug af etablerede europæiske netværk.
3. Unionen fremmer samarbejde med relevante internationale organisationer og andre humanitære organisationer og lokale og regionale aktører i forbindelse med gennemførelsen af initiativet EU-bistandsfrivilliges aktiviteter.
Initiativet EU-bistandsfrivilliges aktiviteter skal, når de fremmer en sammenhængende international indsats over for humanitære kriser, være i overensstemmelse med dem, som gennemføres af De Forenede Nationer for at støtte FN-OCHA's centrale og overordnede koordinerende rolle.
Artikel 7
Operationelle mål
1. Initiativet EU-bistandsfrivillige arbejder for at opfylde følgende operationelle mål:
a)
bidrage til at øge og forbedre Unionens evne til at yde humanitær bistand.
Fremskridt med hensyn til opfyldelse af dette operationelle mål vurderes på grundlag af indikatorer såsom:
-
antallet af EU-bistandsfrivillige, der er udsendt eller står klar til at blive udsendt med de nødvendige kvalifikationer og antallet af EU-bistandsfrivillige, som har afsluttet deres kontrakt om udsendelse
-
antallet af personer, som den humanitære bistand, der ydes via initiativet EU-bistandsfrivillige, når ud til, og den gennemsnitlige udgift pr. person, der nås ud til
-
graden af tilfredshed blandt udsendte EU-bistandsfrivillige og blandt sende- og værtsorganisationerne med hensyn til det effektive humanitære bidrag fra EU-bistandsfrivillige på stedet.
b)
forbedre de frivilliges færdigheder, viden og kompetencer inden for humanitær bistand samt vilkårene og betingelserne for deres engagement.
Fremskridt med hensyn til opfyldelse af dette operationelle mål vurderes på grundlag af indikatorer såsom:
-
antallet af uddannede kandidater og frivillige, som i henhold til vurderingen anses for at være parate til udsendelse
-
antallet af certificerede sendeorganisationer, der anvender de fælles regler og procedurer for organisering af kandidater og EU-bistandsfrivillige
-
graden af tilfredshed blandt de uddannede og udsendte frivillige, blandt sende- og værtsorganisationerne med kvaliteten af de frivilliges uddannelse, viden, kvalifikationer, overholdelsen og tilstrækkeligheden af reglerne og procedurerne for organisering af kandidater og EU-bistandsfrivillige.
c)
opbygge kapacitet i værtsorganisationerne og fremme frivilligt arbejde i tredjelande.
Fremskridt med hensyn til opfyldelse af dette operationelle mål vurderes på grundlag af indikatorer såsom:
-
antallet og typen af kapacitetsopbyggende aktiviteter i tredjelande
-
antallet af ansatte og frivillige fra tredjelande, som deltager i kapacitetsopbyggende aktiviteter
-
graden af tilfredshed blandt de ansatte i værtsorganisationerne og de frivillige fra tredjelande, som deltager i kapacitetsopbyggende aktiviteter, med kvaliteten og effektiviteten af de gennemførte aktiviteter.
d)
informere om Unionens humanitære bistandsprincipper, som er vedtaget i den europæiske konsensus om humanitær bistand.
Fremskridt med hensyn til opfyldelse af dette operationelle mål vurderes på grundlag af indikatorer såsom:
-
antallet, typen af og udgifterne til informations-, kommunikations- og bevidstgørelsesaktiviteter.
e)
styrke sammenhængen og overensstemmelsen mellem det frivillige arbejde i medlemsstaterne for at forbedre unionsborgernes muligheder for at deltage i humanitære bistandsaktiviteter og hjælpeaktioner.
Fremskridt med hensyn til opfyldelse af dette operationelle mål vurderes på grundlag af indikatorer såsom:
-
antallet af certificerede sendeorganisationer
-
antallet og typen af tekniske bistandsaktiviteter for sendeorganisationer
-
udbredelse og anvendelse af de fælles regler og procedurer for organisering af kandidater og EU-bistandsfrivillige inden for andre ordninger for frivilligt arbejde.
2. De indikatorer, der er beskrevet i stk. 1, litra a)-e), benyttes alt efter behov til at overvåge, evaluere og revidere resultaterne af indsatsen. De er vejledende og kan ændres ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24, for at tage hensyn til erfaringer med resultatmåling.
KAPITEL II
INITIATIVET EU-BISTANDSFRIVILLIGES AKTIVITETER
Artikel 8
Aktiviteter som led i initiativet EU-bistandsfrivillige
Initiativet EU-bistandsfrivillige arbejder for at opfylde de mål, der er beskrevet i artikel 4 og 7, gennem følgende typer aktiviteter:
-
udvikling og tilpasning af fælles regler og procedurer vedrørende kandidater og EU-bistandsfrivillige
-
udvikling og tilpasning af en certificeringsmekanisme for sende- og værtsorganisationer
-
udpegning og udvælgelse af kandidater
-
oprettelse af et uddannelsesprogram og støtte til uddannelse og praktikpladser
-
oprettelse, tilpasning og ajourføring af en database over EU-bistandsfrivillige
-
udsendelse af EU-bistandsfrivillige til at støtte og supplere humanitær bistand i tredjelande
-
opbygning af kapacitet i værtsorganisationerne
-
oprettelse og styring af et netværk for initiativet EU-bistandsfrivillige
-
kommunikation og bevidstgørelse
-
biaktiviteter, der styrker initiativet EU-bistandsfrivilliges ansvarlighed, åbenhed og effektivitet.
Artikel 9
Fælles regler og procedurer for kandidater og EU-bistandsfrivillige
1. Kommissionen fastsætter på grundlag af eksisterende relevant praksis regler og procedurer for de nødvendige betingelser, ordninger og krav, der skal anvendes af sende- og værtsorganisationerne ved udpegning, udvælgelse, forberedelse, organisering og udsendelse af kandidater og EU-bistandsfrivillige til at støtte humanitære bistandsaktioner i tredjelande.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24 vedrørende regler for:
-
en ramme af færdigheder, der skal bruges til udpegning, udvælgelse og forberedelse af frivillige som junior- eller seniormedarbejdere
-
bestemmelser om at sikre lige muligheder og ikke-forskelsbehandling i udpegnings- og udvælgelsesprocessen
-
bestemmelser til sikring af sende- og værtsorganisationernes overholdelse af den relevante nationale ret og EU-ret samt værtslandets ret
-
regler vedrørende partnerskaber mellem sende- og værtsorganisationer
-
bestemmelser om anerkendelse af kvalifikationer og kompetencer, som EU-bistandsfrivillige har opnået, i overensstemmelse med eksisterende relevante EU-initiativer.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter for at fastsætte følgende:
-
procedurer, der skal følges for udpegning, udvælgelse og den nødvendige forberedelse forud for udsendelse af kandidater, herunder praktikophold, hvor det er relevant
-
bestemmelser for udsendelse og organisering af EU-bistandsfrivillige i tredjelande, herunder bl.a. vejledning på stedet, fortsat støtte via coaching, mentorordninger, supplerende uddannelse, nødvendige arbejdsvilkår, støtte efter udsendelsen
-
dækning af forsikringsudgifter og levevilkår for frivillige, herunder dækning af udgifter til kost og logi, rejser og andre relevante udgifter
-
procedurer, der skal følges inden, under og efter udsendelsen for at sikre rettidig omhu og passende sikkerhedsforanstaltninger, herunder protokoller for medicinsk evakuering og sikkerhedsplaner, som omfatter nødevakuering fra tredjelande, herunder de nødvendige procedurer for kontakt med nationale myndigheder
-
procedurer for overvågning og vurdering af EU-bistandsfrivilliges individuelle resultater.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 26, stk. 2.
Artikel 10
Certificeringsmekanisme for sende- og værtsorganisationer
1. Kommissionen udvikler ved hjælp af gennemførelsesretsakter en certificeringsmekanisme med inddragelse af, hvis det er relevant, humanitære partnere, der sikrer, at sendeorganisationer overholder de i artikel 9 omhandlede regler og procedurer, og en differentieret certificeringsmekanisme for værtsorganisationer.
Kommissionen fastsætter proceduren for certificeringsmekanismernes funktion ved tage udgangspunkt i eksisterende relevante certificeringsmekanismer og -procedurer ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 26, stk. 2.
2. I forbindelse med udviklingen af certificeringsmekanismen sikrer Kommissionen synergivirkninger med partnerskabsinstrumenterne på det humanitære område og med de eksisterende humanitære standarder med henblik på administrativ forenkling. Certificeringsmekanismen skal være inklusiv og ikke-diskriminerende for så vidt angår enhver form for støtteberettiget organisation.
3. Sendeorganisationer kan certificeres, hvis:
a)
de overholder de i artikel 9 omhandlede regler og procedurer
b)
de beskæftiger sig med humanitær bistand som defineret i artikel 3, litra d), og
c)
de tilhører en af følgende kategorier:
i)
ikke-statslige almennyttige organisationer, som er oprettet i henhold til en medlemsstats lovgivning, og hvis hovedkontor er beliggende i Unionen
ii)
offentligretlige organer af civil karakter, som er underlagt en medlemsstats lovgivning
iii)
ikke-statslige almennyttige organisationer, som er oprettet i de lande, der er nævnt i artikel 23, under de betingelser, der er fastsat i nævnte artikel og de deri omhandlede aftaler
iv)
offentligretlige organer af civil karakter, som er oprettet i de lande, der er nævnt i artikel 23, under de betingelser, der er fastsat i nævnte artikel og de deri omhandlede aftaler
v)
Det Internationale Forbund af Røde Kors- og Røde Halvmåne-selskaber.
4. Organisationer i tredjelande skal kunne komme i betragtning som værtsorganisationer, hvis:
a)
de følger de i artikel 9 omhandlede regler og procedurer
b)
de beskæftiger sig med humanitær bistand som defineret i artikel 3, litra d), og
c)
de tilhører en af følgende kategorier:
i)
ikke-statslige almennyttige organisationer, som arbejder eller er oprettet i et tredjeland i henhold til gældende lov i dette land
ii)
offentligretlige organer af civil karakter, som er underlagt en medlemsstats lovgivning
iii)
internationale agenturer og organisationer.
5. Med forbehold af de krav, der er omhandlet i stk. 3 og 4, kan sende- og værtsorganisationer gennemføre initiativet EU-bistandsfrivilliges aktiviteter i samarbejde med profitorienterede private organisationer.
6. På grundlag af en forudgående behovsvurdering kan sendeorganisationerne, der skal certificeres, gøre brug af teknisk bistand, der har til formål at styrke deres kapacitet til at deltage i initiativet EU-bistandsfrivillige og sikre overholdelse af de i artikel 9 omhandlede regler og procedurer.
Værtsorganisationer, der skal certificeres, kan også nyde godt af den i første afsnit omhandlede bistand i forbindelse med de i artikel 15 omhandlede aktiviteter.
7. Kommissionen offentliggør listen over certificerede sende- og værtsorganisationer i rette tid efter certificeringen.
Artikel 11
Udpegning og udvælgelse af kandidater
1. På grundlag af sende- eller værtsorganisationers eller andre relevante aktørers forudgående vurdering af behovene i tredjelande udpeger og udvælger certificerede sendeorganisationer kandidater med henblik på uddannelse.
2. Udpegningen og udvælgelsen af kandidater sker i overensstemmelse med de fælles regler og efter procedurer, der er omhandlet i artikel 9 og overholder principperne om lige muligheder og ikke-forskelsbehandling.
3. Følgende personer, som er mindst 18 år, kan ansøge om at blive kandidat:
a)
Unionsborgere
b)
tredjelandsstatsborgere med fast lovligt ophold i en EU-medlemsstat, og
c)
statsborgere fra de i artikel 23, stk. 1, omhandlede lande, jf. betingelserne omhandlet i nævnte artikel.
Artikel 12
Uddannelsesprogram og støtte til uddannelse og praktikpladser
1. Kommissionen opretter et uddannelsesprogram med udgangspunkt i eksisterende programmer og procedurer og med inddragelse, hvis det er relevant, af specialiserede organisationer med henblik på at forberede kandidater til at blive udsendt for at støtte og supplere humanitær bistand.
2. Kandidater, som er blevet udpeget og udvalgt i henhold til artikel 11, kan deltage i uddannelsesprogrammet, der gennemføres af kvalificerede organisationer. Det individuelle omfang af og indhold i den undervisning, som den enkelte kandidat skal gennemføre, fastlægges af den pågældende sendeorganisation i samråd med den certificerede værtsorganisation på grundlag af behov under hensyntagen til kandidatens tidligere erfaring og den planlagte udsendelse.
3. Som led i deres uddannelse og navnlig deres forberedelse til udsendelse kan kandidater pålægges at gennemføre et praktikophold i certificerede sendeorganisationer, om muligt i et andet land end deres eget.
4. Med forbehold af stk. 3 kan kandidater, som ikke har haft nytte af et praktikophold, eventuelt tilbydes et ekstra forberedelsesforløb, der specielt er målrettet mod udsendelsens behov og særlige forhold. Både forberedelses- og praktikforløbet skal følge de fælles regler og procedurerne for forberedelse, der er omhandlet i artikel 9.
5. Uddannelsesprogrammet skal omfatte en vurdering af, om kandidaterne er parate til at blive udsendt til at støtte og supplere humanitær bistand i tredjelande og er i stand til at opfylde de lokale behov. Denne vurdering skal foretages i samarbejde med sendeorganisationerne.
6. Kommissionen vedtager de nærmere ordninger for uddannelsesprogrammet og proceduren for vurdering af, om kandidaterne er parate til at blive udsendt, ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 26, stk. 2.
Artikel 13
Database over EU-bistandsfrivillige
1. Kandidater, for hvem den vurdering, der er omhandlet i artikel 12, stk. 5, er positiv, betragtes som værende EU-bistandsfrivillige og kan udsendes. De opføres som sådan i databasen over EU-bistandsfrivillige.
2. Kommissionen opretter, tilpasser og ajourfører databasen over EU-bistandsfrivillige, herunder for så vidt angår disponibiliteten af og kriterierne for EU-bistandsfrivilliges udsendelse, og regulerer adgang til og brugen af den. Behandlingen af personoplysninger, som indsamles i eller til denne database, foretages, hvis det er relevant, i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF og forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 14
Udsendelse af EU-bistandsfrivillige til tredjelande
1. EU-bistandsfrivillige, som er opført i databasen, kan udsendes til at støtte og supplere humanitær bistand som defineret i artikel 3, litra d):
a)
af certificerede sendeorganisationer til værtsorganisationer i tredjelande, eller
b)
hvor det er relevant af Kommissionen til dens lokalkontorer til støttefunktioner.
2. Udsendelsen skal opfylde reelle behov, som værtsorganisationerne på lokalt niveau har givet udtryk for.
3. Med henblik på udsendelse som omhandlet i stk. 1, litra a), sikrer sendeorganisationer, at de i artikel 9 omhandlede regler og procedurer er fulgt. EU-bistandsfrivillige må ikke udsendes til aktioner, der gennemføres i områder med internationale og ikke-internationale væbnede konflikter.
4. Certificerede sendeorganisationer skal underrette medlemsstaternes og andre deltagende landes relevante nationale myndigheder i overensstemmelse med artikel 23, inden en af deres statsborgere udsendes som en EU-bistandsfrivillig i overensstemmelse med de i artikel 9 omhandlede fælles regler og procedurer.
5. De specifikke betingelser for udsendelse af og rollen for EU-bistandsfrivillige fastsættes i tæt samråd med værtsorganisationerne, i en kontrakt mellem sendeorganisationen og EU-bistandsfrivillige, hvoraf rettighederne og pligterne, udsendelsens varighed, udsendelsesstedet og EU-bistandsfrivillige opgaver fremgår.
6. Med henblik på udsendelse som omhandlet i stk. 1, litra b), indgår Kommissionen en »kontrakt om udsendelse af frivillig« med EU-bistandsfrivillige, hvoraf fremgår de specifikke vilkår og betingelser for udsendelsen. Ved indgåelse af en kontrakt om udsendelse af frivillig omfattes de frivillige ikke af de rettigheder og pligter, som er fastsat i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, der er fastsat i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (14).
7. Der udpeges en mentor for hver EU-bistandsfrivillig fra værtsorganisationerne, som skal overvåge og støtte den EU-bistandsfrivillige under udsendelsen.
Artikel 15
Kapacitetsopbygning med henblik på humanitær bistand i værtsorganisationerne
På grundlag af en forudgående vurdering af behovene i tredjelande, som foretages af sende- og værtsorganisationerne eller andre relevante aktører, støtter Kommissionen nedenstående aktiviteter, der har til formål at styrke værtsorganisationernes kapacitet med henblik på humanitær bistand for at forbedre det lokale beredskab og indsats over for humanitære kriser og sikre effektive og bæredygtige resultater af EU-bistandsfrivilliges arbejde på stedet:
a)
katastroferisikostyring, katastrofeberedskab og katastrofeindsats, coaching, uddannelse i organisering af frivillige samt andre områder med relevans for ansatte og frivillige i værtsorganisationer
b)
udveksling af bedste praksis, faglig bistand, twinning-programmer og udveksling af ansatte og frivillige, oprettelse af netværk og andre relevante aktiviteter.
Artikel 16
Netværk for initiativet EU-bistandsfrivillige
1. Kommissionen opretter og styrer et netværk for initiativet EU-bistandsfrivillige, som er sammensat af:
a)
kandidater og EU-bistandsfrivillige, som deltager eller har deltaget i initiativet
b)
sende- og værtsorganisationer
c)
repræsentanter fra medlemsstaterne og Europa-Parlamentet.
2. Netværket for initiativet EU-bistandsfrivillige skal navnlig:
a)
fremme interaktion og fungere som en platform for udveksling af viden, konsultation og udbredelse af oplysninger, for udveksling af god praksis såvel som for den i artikel 21, stk. 3, omhandlede behovsvurdering
b)
fremme etablering af partnerskaber og udvikling af fælles projekter for udsendelse og kapacitetsopbygningsaktiviteter, som involverer sendeorganisationer i hele Unionen og værtsorganisationer i tredjelande
c)
udgøre et grundlag, som initiativet EU-bistandsfrivilliges aktiviteter kan baseres på med henblik på at sikre løbende forbedringer og effektiv kontrol og evaluering
d)
give muligheder for frivilligt arbejde online i projekter, som er relateret til initiativet EU-bistandsfrivillige.
Artikel 17
Kommunikation og bevidstgørelse
1. Kommissionen støtter offentlig oplysning, kommunikation og bevidstgørelsestiltag med henblik på at øge synligheden af initiativet EU-bistandsfrivillige og opmuntre til frivilligt humanitært arbejde inden for Unionen og dens medlemsstater samt i de tredjelande, der er målet for initiativets aktiviteter.
2. Kommissionen udvikler en kommunikationsplan for initiativet EU-bistandsfrivilliges mål, aktiviteter og synlige resultater, og planen beskriver kommunikations- og oplysningsaktiviteter over for offentligheden, navnlig for kommende potentielle kandidater og målgruppen for initiativets aktiviteter. Denne kommunikationsplan gennemføres af Kommissionen og målgruppen, navnlig sende- og værtsorganisationer samt af EU-bistandsfrivillige.
KAPITEL III
PROGRAMMERING OG TILDELING AF MIDLER
Artikel 18
Støtteberettigede aktiviteter
1. Der kan ydes finansiel støtte til de aktiviteter, som er omhandlet i artikel 8, herunder foranstaltninger, som er nødvendige for aktiviteternes gennemførelse, og nødvendige foranstaltninger, som skal styrke koordineringen mellem initiativet EU-bistandsfrivillige og andre relevante ordninger på nationalt og internationalt plan, der er baseret på eksisterende god praksis.
2. Den finansielle støtte, der er omhandlet i stk. 1, kan også dække udgifter, der vedrører forberedelse, overvågning, kontrol, revision og evaluering, og som er nødvendig for forvaltningen af initiativet EU-bistandsfrivillige og for opfyldelsen af dets mål.
3. De i stk. 2 omhandlede udgifter kan navnlig være udgifter til researcharbejde, ekspertmøder, informations- og kommunikationstiltag som fastsat i artikel 17, herunder intern kommunikation om Unionens vigtigste mål, for så vidt de har relation til initiativet EU-bistandsfrivilliges mål, udgifter med forbindelse til it-netværk med fokus på informationsbehandling og -udveksling (herunder sammenkobling med eksisterende eller fremtidige systemer til fremme af tværsektoriel dataudveksling og relateret udstyr) samt alle Kommissionens øvrige udgifter til teknisk og administrativ bistand.
Artikel 19
Finansielle støttemodtagere
Der kan efter denne forordning ydes finansiel støtte til fysiske personer og juridiske personer, der er underlagt privat eller offentlig ret, og de betragtes efterfølgende som finansielle støttemodtagere i den i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 anvendte betydning.
Artikel 20
Finansiel ramme
1. Den finansielle ramme til gennemførelse af denne forordning udgør for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 et beløb på 147 936 000 EUR i løbende priser. De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for rammerne af den flerårige finansielle ramme. Der kan om nødvendigt afsættes betalingsbevillinger i budgettet, der rækker ud over 2020, for at dække lignende udgifter og derigennem muliggøre gennemførelsen af betalingen af aktiviteter, som endnu ikke er afsluttet pr. 31. december 2020.
2. Finansieringsrammen i stk. 1, tildeles i perioden 2014-2020 i overensstemmelse med de operationelle mål, tematiske prioriteter og procentsatser, der er fastlagt i bilaget.
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24 med henblik på at ændre og tilpasse hvert af tallene i bilaget med over 10 og op til 20 procentpoint. Denne tilpasning skal kun finde sted efter resultaterne af Kommissionens revision af de tematiske prioriteter og procentsatser, der er fastlagt i bilaget, i lyset af resultaterne af den i artikel 27, stk. 4, litra b), omhandlede midtvejsevaluering, og i så fald vedtages de delegerede retsakter senest den 30. juni 2018.
4. Såfremt der i tilfælde af en nødvendig revision af de budgetmidler, der står til rådighed for støtte til katastrofeindsatsforanstaltninger, i særligt hastende tilfælde er behov herfor, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter med henblik på, inden for de til rådighed stående budgetbevillinger og efter proceduren i artikel 25, at revidere hvert af tallene fastsat i bilaget med over 10 og op til 20 procentpoint.
Artikel 21
Finansielle bistandsformer og gennemførelsesprocedurer
1. Kommissionen formidler Unionens finansielle bistand i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
2. Finansiel bistand under denne forordning kan antage enhver af de former, der er beskrevet i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
3. Med henblik på denne forordnings gennemførelse vedtager Kommissionen et årligt arbejdsprogram for initiativet EU-bistandsfrivillige ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 26, stk. 2. Det årlige arbejdsprogram skal beskrive målene, de forventede resultater, gennemførelsesmetoden og beløbet for de samlede relaterede udgifter. Det årlige arbejdsprogram skal desuden beskrive de aktiviteter, der skal finansieres, en angivelse af det beløb, der bevilges til de enkelte aktiviteter i givet fald under hensyntagen til de anslåede behov, og en vejledende tidsplan for gennemførelsen. I forbindelse med tilskud skal det årlige arbejdsprogram beskrive de prioriterede mål, de vigtigste evalueringskriterier og den maksimale grad af medfinansiering. Det årlige arbejdsprogram skal også fastsætte tredjelandenes deltagelse i henhold til de i artikel 23 omhandlede betingelser.
Artikel 22
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. I forbindelse med gennemførelsen af aktiviteter, som finansieres under initiativet EU-bistandsfrivillige, træffer Kommissionen passende foranstaltninger til at sikre, at Unionens finansielle interesser beskyttes ved hjælp af foranstaltninger til forebyggelse af svig, bestikkelse og andre ulovlige aktiviteter, ved hjælp af effektiv kontrol og, såfremt der konstateres uregelmæssigheder, ved hjælp af inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb og efter omstændighederne ved hjælp af sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og have en afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at kontrollere alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i henhold til initiativet EU-bistandsfrivillige.
3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) gives efter procedurerne i forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 tilladelse til at foretage kontrol og inspektion på stedet hos økonomiske aktører, der direkte eller indirekte er berørt af finansieringen, for at klarlægge, om der foreligger svig, bestikkelse eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt finansieret under initiativet EU-bistandsfrivillige.
4. Med forbehold af stk. 1 og 2 skal samarbejdsaftaler med tredjelande og internationale organisationer, aftaler om tilskud, afgørelser om ydelse af tilskud samt kontrakter, som følger af denne forordnings gennemførelse, udtrykkeligt give Kommissionen, Revisionsretten og OLAF beføjelse til at foretage denne kontrol og inspektion på stedet med behørig overholdelse af alle relevante proceduremæssige garantier.
KAPITEL IV
SAMARBEJDE MED ANDRE LANDE
Artikel 23
Samarbejde med andre lande
1. Initiativet EU-bistandsfrivillige er åbent for deltagelse af:
a)
borgere og sendeorganisationer fra tiltrædelseslande, kandidatlande, potentielle kandidat- og partnerlande under den europæiske naboskabspolitik i overensstemmelse med de generelle principper og generelle betingelser for disse landes deltagelse i Unionens programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og associeringsrådsafgørelser eller lignende
b)
borgere og sendeorganisationer fra lande i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, som er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), i overensstemmelse med betingelserne i EØS-aftalen
c)
borgere og sendeorganisationer fra andre europæiske lande, såfremt der er indgået bilaterale aftaler med disse lande.
2. Deltagende frivillige og organisationer, der gennemfører initiativet EU-bistandsfrivilliges aktiviteter, fra samarbejdslande, skal også overholde de generelle principper, der er fastsat i artikel 4.
3. Samarbejde med de i stk. 1 omhandlede deltagende lande gennemføres, hvor det er relevant, ved hjælp af supplerende bevillinger fra deltagende lande, som stilles til rådighed efter procedurer, der aftales med disse lande.
KAPITEL V
DELEGEREDE BEFØJELSER OG GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER
Artikel 24
Udøvelse af delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 7, stk. 2, artikel 9, stk. 2, og artikel 20, stk. 3, tillægges Kommissionen for en periode på syv år fra den 25. april 2014.
3. Den i artikel 7, stk. 2, artikel 9, stk. 2, og artikel 20, stk. 3, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i denne afgørelse, til ophør. Den får virkning fra dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er trådt i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 7, stk. 2, artikel 9, stk. 2, og artikel 20, stk. 3, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 25
Hasteprocedure
1. Under særlige og behørigt begrundede omstændigheder træder delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne artikel i kraft straks og anvendes, så længe der ikke er gjort indsigelse i henhold til stk. 2. I meddelelsen til Europa-Parlamentet og Rådet af en delegeret retsakt anføres begrundelsen for anvendelse af hasteproceduren.
2. Europa-Parlamentet eller Rådet kan efter proceduren i artikel 24, stk. 5, gøre indsigelse mod en delegeret retsakt. I så fald skal Kommissionen ophæve retsakten straks efter Europa-Parlamentets eller Rådets meddelelse af afgørelsen om at gøre indsigelse.
Artikel 26
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 17, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/96 (15). Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til denne bestemmelse, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
KAPITEL VI
KONTROL OG EVALUERING
Artikel 27
Kontrol og evaluering
1. Initiativet EU-bistandsfrivilliges aktiviteter, som tildeles finansiel bistand, skal regelmæssigt kontrolleres, så deres gennemførelse kan følges, og de skal regelmæssigt evalueres ved hjælp af en uafhængig ekstern evaluering, hvor foranstaltningernes effektivitet, virkning og betydning for initiativet EU-bistandsfrivilliges mål vurderes. Kontrollen og evalueringen omfatter rapporter som omhandlet i stk. 4 og andre aktiviteter vedrørende specifikke aspekter af denne forordning, som kan iværksættes når som helst i løbet af dens gennemførelse.
2. Sendeorganisationer, der udsender EU-bistandsfrivillige uden for Unionen, er ansvarlige for at kontrollere deres aktiviteter og skal regelmæssigt indgive kontrolrapporter til Kommissionen, i hvilken forbindelse samtlige rettigheder for de enkelte frivillige vedrørende beskyttelse af personoplysninger garanteres.
3. I evalueringerne anvendes eksisterende fælles evalueringsregler, herunder dem, som er udarbejdet af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udviklings komité for Udviklingsbistand med det formål at måle de langsigtede indvirkninger af initiativet EU-bistandsfrivillige på humanitær bistand. I evalueringsfasen sørger Kommissionen for regelmæssigt at høre alle relevante interesserede parter, herunder frivillige, sende- og værtsorganisationer, den støttemodtagende lokalbefolkning og -samfund, humanitære organisationer og personer, der arbejder på stedet. Resultaterne af evalueringen anvendes i forbindelse med udformningen af programmet og fordelingen af ressourcerne.
4. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:
a)
årlige rapporter, der behandler de opnåede fremskridt med gennemførelsen af denne forordning, herunder resultater og så vidt som muligt de vigtigste resultater
b)
en midtvejsevalueringsrapport om de opnåede resultater og de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af denne forordning, herunder virkningen af initiativet EU-bistandsfrivillige i den humanitære sektor og programmets omkostningseffektivitet, i løbet af de første tre år af dens gennemførelse og senest den 31. december 2017
c)
en meddelelse om den fortsatte gennemførelse af denne forordning baseret på den i dette stykke litra b), omhandlede midtvejsevalueringsrapport senest den 31. december 2018
d)
en efterfølgende evalueringsrapport for den syvårige finansielle gennemførelsesperiode senest den 31. december 2021.
5. Kommissionen reviderer de i denne forordning fastsatte foranstaltninger senest den 1. september 2019 og skal, hvis det er relevant efter forelæggelsen af den midtvejsevalueringsrapport, der er omhandlet i denne artikels stk. 4, litra b), ledsage denne revision af et lovgivningsforslag til ændring af denne forordning.
6. Kommissionen underretter også regelmæssigt EU-Udenrigstjenesten om initiativet EU-bistandsfrivillige i overensstemmelse med de relevante samarbejdsordninger.
KAPITEL VII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 28
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. april 2014.