РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2014 година
относно еквивалентността на регулаторната рамка на Австралия по отношение на централните контрагенти с изискванията на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на транзакции
(2014/755/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (1), и по-специално член 25, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта на определената в член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета процедура по признаване на централните контрагенти („ЦК“), установени в трети държави, е да се позволи на ЦК, установени и получили разрешение в трети държави, чиито регулаторни стандарти са еквивалентни на предвидените в същия регламент, да предоставят клирингови услуги на клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза. Тази процедура по признаване и предвиденото в нея решение относно еквивалентността следователно допринасят за постигане на общата цел на Регламент (ЕС) № 648/2012 за намаляване на системния риск чрез по-широко използване на сигурни и стабилни ЦК и по отношение на клиринга на договорите за извънборсови деривати, включително когато тези ЦК са установени и получили разрешение в трета държава.
(2)
Правният режим на трета държава се счита за еквивалентен на правния режим на Съюза по отношение на ЦК, когато по същество значителен дял от приложимата правна и надзорна уредба е еквивалентен на изискванията на Съюза по отношение на постиганите регулаторни цели. Целта на настоящата оценка на еквивалентността е да се провери дали правната и надзорната уредба на Австралия гарантира, че установените и получили разрешение там ЦК не излагат клирингови членове или места за търговия, установени в Съюза, на по-високо равнище на риск, отколкото те биха могли да бъдат изложени от ЦК, получили разрешение в Съюза, и следователно не създават неприемливи равнища на системен риск в Съюза.
(3)
На 1 септември 2013 г. Комисията получи техническото становище на Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) относно правната и надзорната уредба, приложима по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия. В техническото становище се стига до заключението, че всички разпоредби на дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012 са възпроизведени от съответните правно обвързващи изисквания, които са приложими в рамките на националната юрисдикция по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия.
(4)
В съответствие с член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, за да бъде установено, че правната и надзорната уредба на трета държава по отношение на получилите разрешение там ЦК е еквивалентна на предвидената в същия регламент, трябва да бъдат удовлетворени три условия.
(5)
Според първото условие ЦК, получили разрешение в трета държава, трябва да спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(6)
Правно обвързващите изисквания на Австралия по отношение на получилите разрешение там ЦК обхващат Корпоративния закон от 2001 г., който заедно с Корпоративните наредби от 2001 г. установява правната рамка за системите за клиринг и сетълмент („СКС“). Част 7.3 от Корпоративния закон постановява, че преди предоставянето на лиценз за осъществяване на дейности по клиринг или сетълмент министърът трябва да се увери, наред с другото, че съответният ЦК разполага с подходящи оперативни правила и процедури, които са в съответствие с действащите законови и подзаконови актове, за да бъде гарантирано, доколкото е практически осъществимо, че системният риск е намален и че ЦК е управляван по честен и ефективен начин. ЦК трябва също да разполага с подходящи механизми за разрешаване на конфликти на интереси и прилагане на своите вътрешни правила и процедури. Австралийската комисия за ценни книжа и инвестиции („АКЦКИ“) и Централната банка на Австралия („ЦБА“) консултират министъра по въпросите, свързани с издаването на лицензи на СКС и промените на техните вътрешни правила, и отговарят за оценката на спазването на задълженията на ЦК по Корпоративния закон, като АКЦКИ разполага и със съответните правоприлагащи правомощия.
(7)
АКЦКИ предоставя регулаторни насоки на поднадзорните лица, с които разяснява специфични, вече обхванати от законодателството въпроси. По-специално, през декември 2012 г. АКЦКИ преразгледа своите регулаторни насоки относно лицензирането и надзора на СКС чрез приемането на актуализирани Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“ („РН 211“). С тези насоки АКЦКИ прилага принципите за инфраструктурите на финансовия пазар (PFMIs), издадени през април 2012 г. от Комитета по платежни и сетълмент системи (2) (CPSS) и Международната организация на комисиите по ценни книжа (IOSCO), отнасящи се до изложените в Корпоративния закон задължения, и дава насоки на ЦК във връзка със спазването на техните задължения по Корпоративния закон. Следователно неспазването на Корпоративния закон и на неговите разяснения в РН 211 би могло да доведе до налагане на правоприлагащи и наказателни мерки.
(8)
По силата на Корпоративния закон Централната банка на Австралия разполага с правомощия да определя стандарти за финансова стабилност, с които да се гарантира, че ЦК действат по начин, който подкрепя или допринася за цялостната стабилност на австралийската финансова система. По-специално, през ноември 2012 г. Съветът по платежната система към ЦБА одобри установяването на нови стандарти за финансова стабилност - Стандарти за финансова стабилност на централните контрагенти („СФФ“), обхващащи 21 стандарта за ЦК и придружаващите ги подстандарти и насоки. СФФ влязоха в сила през март 2013 г., с изключение на някои подстандарти, които влязоха в сила на 31 март 2014 г. СФФ трябва да бъдат спазвани от всички лицензирани ЦК.
(9)
Основните принципи по отношение на СКС, установени в част 7.3 от Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени от АКЦКИ чрез РН 211, както и СФФ, определени от Централната банка на Австралия, формират заедно т.нар. „основни правила“, налагащи високи стандарти, на които ЦК трябва да отговарят, за да получат разрешение да предоставят клирингови услуги в Австралия. Тези основни правила представляват първия стълб на правно обвързващите изисквания в Австралия. С цел да се съобразят с основните правила, ЦК приемат допълнително свои вътрешни правила и процедури, които трябва да отговарят на специфичните изисквания, определени в Корпоративния закон и в Корпоративните наредби, разяснени чрез РН 211, и в СФФ, които се представят на министъра преди издаването на разрешение за извършване на дейност като СКС. Промените на вътрешните правила и процедури на ЦК трябва да бъдат съобщени на министъра. Министърът може да не разреши въвеждането на промени във вътрешните правила и процедури на ЦК. Вътрешните правила и процедури на ЦК имат характеристиките на договора и са правно обвързващи за ЦК и съответните участници в тях.
(10)
Вследствие на правно обвързващите изисквания, определени в основните правила, приложими за ЦК, получили разрешение в Австралия, се постигат съществени резултати, еквивалентни на тези от изискванията, определени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(11)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба гарантира, че ЦК, получили разрешение в Австралия, спазват правно обвързващи изисквания, които са еквивалентни на изискванията, установени в дял IV от Регламент (ЕС) № 648/2012.
(12)
Според второто условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, трябва да предвижда, че тези ЦК подлежат на текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(13)
Текущият надзор и контрол по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, се осъществява от АКЦКИ и ЦБА. АКЦКИ осигурява спазването на задълженията, наложени на ЦК по силата на Корпоративния закон, и в тази връзка оценява периодично спазването от страна на ЦК на задълженията, свързани с получения от тях лиценз, различни от задълженията им, свързани със СФФ и намаляване на системния риск, и конкретно на задължението им да действат по справедлив и ефективен начин, доколкото е практически осъществимо, като представя доклад до министъра, който се публикува. ЦБА следи за спазването на задълженията, поети от ЦК по силата на предоставените им лицензи и свързани с финансовата стабилност и намаляване на системния риск, извършва периодични оценки на спазването на СФФ от всеки ЦК и представя доклад до министъра, който също се публикува. ЦК, които са получили разрешение в Австралия, може да получават писмени указания от министъра и от АКЦКИ. Когато ЦК не спази писмено указание, АКЦКИ може да сезира съда, който може да нареди на ЦК да спази съответното указание.
(14)
Поради това Комисията стига до заключението, че австралийската правна и надзорна уредба по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, осигурява текущ ефективен надзор и правоприлагане.
(15)
Според третото условие по член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия трябва да включва ефективна еквивалентна система за признаването на ЦК, получили разрешение по силата на правен режим на трета държава („ЦК от трета държава“).
(16)
ЦК от трета държава може да кандидатстват за лиценз за чуждестранни системи за клиринг и сетълмент („лиценз за чуждестранен ЦК“), позволяващ им да предоставят в Австралия част или всички клирингови услуги, които могат да предоставят по силата на получено разрешение в собствената си държава.
(17)
Критериите, прилагани спрямо ЦК от трети държави, кандидатстващи в Австралия за лиценз за чуждестранен ЦК, са сравними с предвидените за ЦК от трета държава, кандидатстващи за признаване по член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде признат, регулаторният режим на третата държава, в която ЦК е получил разрешение, трябва да се счита - според установените при него степен на защита от системен риск и равнище на ефективност и справедливост на предлаганите услуги - за „достатъчно еквивалентен“ на регулаторния режим, приложим в Австралия спрямо подобни местни ЦК. При оценяването на „достатъчната еквивалентност“ се вземат предвид съображения, подобни на оценяваните в рамките на Регламент (ЕС) № 648/2012. За да бъде издаден лиценз за чуждестранен ЦК, е необходимо също да съществуват установени договорености за сътрудничество между австралийските органи и съответните чуждестранни надзорни органи.
(18)
Поради това следва да се счита, че правната и надзорната уредба на Австралия осигурява ефективна еквивалентна система за признаване на ЦК от трета държава.
(19)
Следователно може да се счита, че австралийската правна и надзорна уредба изпълнява условията, посочени в член 25, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 648/2012, по отношение на ЦК, получили разрешение в Австралия, и тази уредба следва да се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Комисията, с помощта на предоставената от ЕОЦКП информация, следва да продължи да наблюдава развитието на австралийската правна и надзорна уредба за ЦК и изпълнението на условията, въз основа на които е взето настоящото решение.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
За целите на член 25 от Регламент (ЕС) № 648/2012 действащата правна и надзорна уредба на Австралия по отношение на ЦК, получили разрешение там, обхващаща част 7.3 от Корпоративния закон от 2001 г. и Корпоративните наредби от 2001 г., разяснени чрез Регулаторни насоки 211 „Системи за клиринг и сетълмент: австралийски и чуждестранни оператори“, и Стандартите за финансова стабилност на централните контрагенти, се счита за еквивалентна на изискванията, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2014 година.
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 30. oktober 2014
om ækvivalens mellem de reguleringsmæssige rammer i Australien for centrale modparter og kravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre
(2014/755/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (1), særlig artikel 25, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Proceduren for anerkendelse af centrale modparter (CCP'er), der er etableret i tredjelande, jf. artikel 25 i forordning (EU) nr. 648/2012, har til formål at gøre det muligt for CCP'er, der er etableret og har tilladelse i tredjelande, hvis reguleringsmæssige standarder er ækvivalente med dem, der er fastsat i nævnte forordning, at levere clearingydelser til clearingmedlemmer eller handelspladser, der er etableret i Unionen. Nævnte anerkendelsesprocedure og den dertil knyttede ækvivalensafgørelse bidrager dermed til at realisere det overordnede mål i forordning (EU) nr. 648/2012 om at begrænse den systemiske risiko ved at udvide brugen af sikre og forsvarlige CCP'er til at cleare over-the-counter (OTC)-derivataftaler, herunder når nævnte CCP'er er etableret og har tilladelse i et tredjeland.
(2)
For at et tredjelands retlige system kan betragtes som ækvivalent med Unionens retlige system for CCP'er, bør de væsentligste resultater af de gældende retlige og tilsynsmæssige rammer være ækvivalente med Unionens krav i forhold til de reguleringsmæssige mål, de realiserer. Formålet med denne ækvivalensvurdering er derfor at kontrollere, om de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien sikrer, at CCP'er, der er etableret og har tilladelse der, ikke udsætter clearingmedlemmer og handelspladser, der er etableret i Unionen, for et højere risikoniveau end sidstnævnte kunne udsættes for af CCP'er, der har tilladelse i Unionen, og følgelig ikke udgør en uacceptabelt stor systemisk risiko i Unionen.
(3)
Den 1. september 2013 modtog Kommissionen teknisk rådgivning fra Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) om de retlige og tilsynsmæssige rammer, der gælder for CCP'er, som har tilladelse i Australien. I forbindelse med den tekniske rådgivning blev det konkluderet, at alle bestemmelserne i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012 er gengivet i tilsvarende retligt bindende krav, der på retsligt niveau gælder for CCP'er, som har tilladelse i Australien.
(4)
I overensstemmelse med artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012 skal tre betingelser være opfyldt, for at det kan fastslås, at et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer for CCP'er, som har tilladelse der, er ækvivalente med dem, der er fastsat i nævnte forordning.
(5)
I henhold til den første betingelse skal CCP'er, som har tilladelse i et tredjeland, opfylde retligt bindende krav, som er ækvivalente med kravene i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012.
(6)
De retligt bindende krav i Australien for CCP'er, som har tilladelse der, består af »Corporations Act 2001« (Corporations Act), der sammen med »Corporations Regulations 2001« (Corporations Regulations) udgør de retlige rammer for clearing- og afviklingsfaciliteter (CS-faciliteter). I henhold til del 7.3 i Corporations Act kan ministeriet først tildele en licens til clearing- eller afviklingsaktiviteter, når ministeriet bl.a. finder det godtgjort, at den berørte CCP har fyldestgørende driftsrelaterede regler og procedurer, som er i overensstemmelse med den gældende lovgivning, for at sikre - i det omfang, det er praktisk muligt - at de systemiske risici begrænses, og at den pågældende CCP drives på rimelig og effektiv vis. Den pågældende CCP skal også have hensigtsmæssige ordninger til håndtering af interessekonflikter og til at håndhæve sine interne regler og procedurer. »Australian Securities and Investments Commission« (ASIC) og »Reserve Bank of Australia« (RBA) rådgiver ministeriet om tildeling af licenser til CS-faciliteter og om ændringer af deres interne regler og procedurer og har, for så vidt angår CCP'ers opfyldelse af deres forpligtelser i henhold til Corporations Act, ansvaret for vurdering og i ASIC's tilfælde håndhævelse.
(7)
ASIC vejleder regulerede enheder i forbindelse med særlige reguleringsmæssige spørgsmål, som allerede er omfattet af lovgivningen. ASIC reviderede navnlig sin reguleringsvejledning om udstedelse og overvågning af licenser til CS-faciliteter i december 2012 i den opdaterede udgave af »Regulatory Guide 211 - Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators« (RG 211). Ved ASIC's RG 211 gennemføres de »Principles for Financial Market Infrastructures« (PFMI'er), som Udvalget om Betalings- og Clearingssystemer (2) (CPSS) og Den Internationale Børstilsynsorganisation (IOSCO) udstedte i april 2012, og som er relevante for forpligtelserne i Corporations Act, og RG 211 vejleder CCP'er om, hvordan de opfylder deres forpligtelser i henhold til Corporations Act. Manglende overholdelse af Corporations Act kan derfor som forklaret i RG 211 føre til tvangsforanstaltninger og sanktioner.
(8)
RBA har i henhold til Corporations Act beføjelse til at fastsætte standarder for finansiel stabilitet med henblik på at sikre, at CCP'er fungerer på en sådan måde, at de skaber eller fremmer stabilitet generelt inden for det finansielle system i Australien. I november 2012 godkendte RBA's »Payments System Board« fastsættelsen af nye standarder for finansiel stabilitet (»Financial Stability Standards for Central Counterparties« (FSS)), som omfatter 21 standarder for CCP'er, med ledsagende delstandarder og vejledning. FSS trådte i kraft i marts 2013 med undtagelse af visse delstandarder, som trådte i kraft den 31. marts 2014. FSS skal overholdes af alle CCP'er med licens.
(9)
Hovedprincipperne for CS-faciliteter i del 7.3 i Corporations Act og i Corporations Regulations, som forklaret i ASIC's RG 211, og de FSS, som RBA har fastsat (tilsammen »de primære regler«), udgør de høje standarder, som CCP'er skal overholde for at opnå tilladelse til at levere clearingydelser i Australien. Nævnte primære regler svarer til det første trin i de retligt bindende krav i Australien. For at overholde de primære regler vedtager CCP'er endvidere interne regler og procedurer, som skal opfylde de særlige krav i Corporations Act og i Corporations Regulations, som forklaret i RG 211, og FSS'erne, som forelægges for ministeriet forud for meddelelse af tilladelse som CS-facilitet. Ændringer af CCP'ers interne regler og procedurer skal indberettes til ministeriet. Ministeriet kan afvise ændringer af CCP'ers interne regler og procedurer. CCP'ers interne regler og procedurer har virkning som en aftale og er retligt bindende for CCP'er og deres respektive deltagere.
(10)
De retligt bindende krav i de primære regler for CCP'er, som har tilladelse i Australien, giver vigtige resultater, som er ækvivalente med resultaterne af de krav, der er omhandlet i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012.
(11)
Kommissionen konkluderer derfor, at de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien sikrer, at CCP'er, som har tilladelse der, opfylder retligt bindende krav, som er ækvivalente med kravene i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012.
(12)
I henhold til den anden betingelse i artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012 skal de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien for CCP'er, der har tilladelse der, sikre, at nævnte CCP'er til enhver tid er underlagt effektivt tilsyn og håndhævelse.
(13)
CCP'ers, som har tilladelse i Australien, er underlagt løbende tilsyn og overvågning fra ASIC's og RBA's side. ASIC har, for så vidt angår CCP'ers opfyldelse af deres forpligtelser i henhold til Corporations Act, ansvaret for håndhævelse og foretager i den forbindelse periodiske vurderinger af CCP'ers opfyldelse af andre licensforpligtelser end deres forpligtelser i forhold til FSS og begrænsning af systemiske risici, og navnlig af deres pligt til at drive forretning på rimelig og effektiv vis, i det omfang det er rimeligt, og indgiver en rapport til ministeriet, som offentliggøres. RBA overvåger, at CCP'er opfylder deres forpligtelser i henhold til deres respektive licenser og vedrørende finansiel stabilitet og begrænsning af systemiske risici, foretager periodiske vurderinger af de enkelte CCP'ers overholdelse af FSS og indgiver en rapport til ministeriet, som også offentliggøres. CCP'er, som har tilladelse i Australien, kan modtage skriftlige instrukser fra ministeriet eller fra ASIC. Hvis en CCP ikke retter sig efter en skriftlig instruks, kan ASIC henvende sig til domstolene, som kan udstede et påbud til den pågældende CCP om at rette sig efter den skriftlige instruks.
(14)
Kommissionen konkluderer derfor, at de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien for CCP'er, der har tilladelse der, til enhver tid sikrer effektivt tilsyn og effektiv håndhævelse.
(15)
I henhold til den tredje betingelse i artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012 skal de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien indeholde et effektivt ækvivalent system for anerkendelse af CCP'er, der har tilladelse i henhold til det retlige system i tredjelande (CCP'er fra tredjelande).
(16)
CCP'er fra tredjelande kan ansøge om en oversøisk clearing- og afviklingslicens (oversøisk CCP-licens), som giver dem mulighed for at levere nogle af eller alle de clearingydelser, som de har tilladelse til at levere i deres hjemland, i Australien.
(17)
De kriterier, der gælder for CCP'er fra tredjelande, som ansøger om en oversøisk CCP-licens i Australien, er sammenlignelige med dem, der gælder for CCP'er fra tredjelande, som søger om anerkendelse i henhold til artikel 25 i forordning (EU) nr. 648/2012. Som en forudsætning for anerkendelse skal reguleringsordningen i det tredjeland, hvor den pågældende CCP har tilladelse, anses for »tilstrækkeligt ækvivalent« i forhold til det omfang af beskyttelse mod systemiske risici og af effektive og rimelige tjenesteydelser, der opnås, med den australske reguleringsordning for sammenlignelige nationale CCP'er. I vurderingen af »tilstrækkeligt ækvivalent« indgår der overvejelser, som ligner dem, der gøres ved vurderinger i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012. Som en forudsætning for tildeling af en oversøisk CCP-licens stilles der også krav om oprettelse af samarbejdsordninger mellem de australske myndigheder og de relevante udenlandske tilsynsmyndigheder.
(18)
De retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien bør derfor anses for at tilvejebringe et effektivt ækvivalent system til anerkendelse af CCP'er i tredjelande.
(19)
De betingelser, der er fastsat i artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012, kan derfor betragtes som opfyldt af de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien vedrørende CCP'er, som har tilladelse der, og nævnte retlige og tilsynsmæssige rammer bør anses for at være ækvivalente med kravene i forordning (EU) nr. 648/2012. Kommissionen bør, på grundlag af oplysninger fra ESMA, fortsat overvåge udviklingen i de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien for CCP'er og fortsat overvåge, om de betingelser, som danner grundlag for denne afgørelse, er opfyldt.
(20)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Europæiske Værdipapirudvalg -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Med henblik på artikel 25 i forordning (EU) nr. 648/2012 betragtes de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien for CCP'er, som har tilladelse der, bestående af del 7.3 i »Corporations Act 2001« og »Corporations Regulations 2001«, som forklaret i »Regulatory Guidance 211 - Clearing and settlement facilities: Australien and overseas operators« og »Financial Stability Standards for Central Counterparties«, som ækvivalente med kravene i forordning (EU) nr. 648/2012.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. oktober 2014.