РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1288/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 декември 2013 година
за създаване на „Еразъм +“ - програма на Съюза в областта на образованието, обучението, младежта и спорта и за отмяна на решения № 1719/2006/ЕО, № 1720/2006/ЕО и № 1298/2008/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 165, параграф 4 и член 166, параграф 4 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за Европа 2020“, се призовава за единна програма в областта на образованието, обучението, младежта и спорта, в която да се включат международните аспекти на висшето образование, да се обединят програмата за действие в областта на ученето през целия живот („Обучение през целия живот“), създадена с Решение № 1720/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), и програмата „Младежта в действие“ („Младежта в действие“), създадена с Решение № 1719/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), програмата за действие „Еразмус Мундус“ („Еразмус Мундус“), създадена с Решение № 1298/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), програмата „ALFA III“, създадена с Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (7), и програмите „Темпус“ и „Edulink“, за да се гарантира по-голяма ефективност, по-силна стратегическа насоченост и използването на полезните взаимодействия между различните аспекти на единната програма. Освен това се предлага спортът да бъде част от единната програма (наричана по-долу „програмата“).
(2)
Междинните доклади за оценка на съществуващите програми -„Обучение през целия живот“, „Младежта в действие“ и „Еразмус Мундус“, както и общественото допитване за бъдещето на действията на Съюза в областта на образованието, обучението и младежта, а също и във висшето образование, разкриха голяма, а в някои отношения, и нарастваща необходимост от продължаване на европейско равнище на сътрудничеството и мобилността в тези области. В докладите се подчертава важността на създаването на по-тесни връзки между програмите на Съюза и разработването на политиките в областта на образованието, обучението и младежта, изразява се желанието действията на Съюза да се структурират по начин, който позволява по-добра реакция в рамките на парадигмата за учене през целия живот, и се отправя призив за приемане на по-прост, по-ориентиран към потребителя и по-гъвкав подход за изпълнението на тези действия и за трайно преодоляване на разпокъсаността на международните програми за сътрудничество във висшето образование.
(3)
Програмата следва да се съсредоточи върху достъпността на финансирането и прозрачността на административните и финансови процедури, включително посредством използването на информационните и комуникационни технологии (ИКТ) и цифровизацията. Изключително важни за успеха на програмата са рационализирането и опростяването на организацията и управлението ѝ, както и трайната насоченост към намаляване на административните разходи.
(4)
Допитването до обществеността относно стратегическия избор на Съюза за прилагане на новите правомощия на Съюза в областта на спорта, както и докладът за оценка на Комисията на подготвителните действия в областта на спорта предоставиха полезна информация за приоритетните области на действията на Съюза и показаха ползите, които Съюзът може да извлече, като подпомага дейности, насочени към създаване, споделяне и разпространяване на опит и познания по отношение на различните проблеми на европейско равнище, свързани със спорта, при условие че те са съсредоточени главно върху масовия спорт.
(5)
В стратегията Европа 2020 за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж се определя стратегията на Съюза за растеж за следващото десетилетие в подкрепа на такъв растеж и се поставят пет амбициозни цели, които трябва да бъдат постигнати до 2020 г., по-специално в областта на образованието, в която целта е да се намали под 10 % делът на преждевременно напускащите училище и да се достигне дял в размер на най-малко 40 % на завършилите висше или равностойно на него образование сред гражданите на възраст 30-34 години. Това включва и водещите ѝ инициативи и по-специално „Младежта в движение“ и Програмата за нови умения и работни места.
(6)
В заключенията си от 12 май 2009 г. Съветът отправи призив за създаване на стратегическа рамка за европейско сътрудничество в образованието и обучението („ECET 2020“) и за определяне на четири стратегически цели с оглед да се отговори на предизвикателствата, които все още предстои да бъдат преодолени при създаването на Европа на знанието и превръщането на ученето през целия живот в реалност за всички.
(7)
Съгласно членове 8 и 10 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), както и членове 21 и 23 от Хартата на основните права на Европейския съюз, програмата насърчава наред с другото равенството между жените и мъжете и мерките за борба с дискриминацията, основана на пол, расов или етнически произход, религия или убеждения, увреждания, възраст или сексуална ориентация. Необходимо е при прилагането на програмата да се разшири достъпът за лица от групи в неблагоприятно или уязвимо положение и да се подходи активно към специалните образователни потребности на хората с увреждания.
(8)
Програмата следва да включва силно изразено международно измерение, особено що се отнася до висшето образование, не само за да се подобри качеството на европейското висше образование с оглед на постигането на по-широките цели на „ЕСЕТ 2020“ и привлекателността на Съюза като място за получаване на образование, но също и за да се насърчи разбирателството между хората и да се допринесе за устойчивото развитие на висшето образование в държави партньори, както и за по-широкото им социално-икономическо развитие, наред с другото, посредством насърчаване на „движението на мозъци“ чрез дейности по мобилност с участието на граждани на държави партньори. За тази цел следва да бъде достъпно финансиране от Инструмента за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейския инструмент за съседство (ЕИС), Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП) и Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави(ИП). Финансови средства би могло да бъдат предоставени и от Европейския фонд за развитие (ЕФР) в съответствие с приложимите за това процедури. Разпоредбите на настоящия регламент следва да се прилагат за използването на тези финансови средства, като се гарантира спазването на съответните регламенти, с които се създават посочените инструменти и фонд.
(9)
В резолюцията си от 27 ноември 2009 г. относно обновената рамка за европейско сътрудничество по въпросите на младежта (2010-2018 г.) Съветът подчертава необходимостта всички младежи да се разглеждат като ресурс за обществото и да се търсят възможности за улесняване на тяхното участие в разработването на политики, които ги засягат, чрез постоянен структуриран диалог между вземащите решенията и младежите и младежките организации на всички равнища.
(10)
Обединяването на формалното, неформалното и самостоятелното учене в една обща програма следва да създаде полезни взаимодействия и да насърчи междусекторното сътрудничество на различните сектори в областта на образованието, обучението и младежта. При изпълнението на програмата следва да бъдат надлежно взети предвид конкретните потребности на различните сектори и, където е уместно, ролята на местните и регионални органи.
(11)
За да бъде подкрепена мобилността, равнопоставеността и високите постижения в ученето, Съюзът следва да установи пилотно механизъм за гарантиране на студентски заеми, който да позволи на студентите, независимо от социалния им произход, да получат магистърската си степен в друга държава, за която програмата е отворена за участие ("държава по програмата"). Механизмът за гарантиране на студентски заеми следва да е на разположение на финансовите институции, които са съгласни да предоставят на студентите заеми при благоприятни условия за обучение за магистърска степен в други държави по програмата. Този допълнителен и новаторски инструмент за образователна мобилност не следва да замества някоя от настоящите, нито да възпрепятства развитието на бъдещи системи за безвъзмездно финансиране или за заеми в подкрепа на мобилността на студентите на местно и национална равнище, както и на равнището на Съюза. Механизмът за гарантиране на студентски заеми следва да подлежи на строг мониторинг и оценка, по-специално що се отнася до приемането му от пазара в различните държави. В съответствие с член 21, параграфи 2 и 3, най-късно до края на 2017 г. на Европейския парламент и на Съвета следва да бъде представен междинен доклад с оглед получаването на политически насоки относно запазването на Механизма за гарантиране на студентски заеми.
(12)
Държавите членки следва да се стремят да приемат всички подходящи мерки за отстраняване на правните и административни пречки за правилното действие на програмата. Това включва разрешаването, когато е възможно, на административните проблеми, които създават трудности за получаването на визи и разрешителни за пребиваване. В съответствие с Директива 2004/114/ЕО на Съвета (8) държавите членки се насърчават да въведат ускорени процедури за прием.
(13)
Съобщението на Комисията от 20 септември 2011 г., озаглавено „Подкрепа за растеж и работни места - програма за модернизирането на системите за висше образование в Европа“, установява рамка, в която Съюзът, държавите членки и институциите в областта на висшето образование могат да си сътрудничат, за да се увеличи броят на завършилите висше образование, да се подобри качеството на образованието и да се увеличи приносът, който висшето образование и научноизследователската дейност могат да осигурят, за да помогнат на икономиките и обществото в държавите членки да излязат по-силни от световната икономическа криза.
(14)
За по-добро справяне с младежката безработица в Съюза следва да се обърне специално внимание на транснационалното сътрудничество между образователни институции за висше и професионално образование и предприятията, с цел повишаване на пригодността за заетост на студентите и развиване на предприемаческите им умения.
(15)
С декларацията от Болоня, подписана на 19 юни 1999 г., от министрите на образованието на 29 европейски държави бяха установени междуправителствени процедури, насочени към създаване на „Европейско пространство за висше образование“, което изисква постоянна подкрепа на равнището на Съюза.
(16)
Ключовата роля на професионалното образование и обучение при оказването на помощ за постигането на редица цели, заложени в стратегията „Европа 2020“, е широко призната и определена в обновения процес от Копенхаген (2011-2020 г.), като по-специално се има предвид нейният потенциал за справяне с високото равнище на безработица в Европа, особено на младежката и дългосрочната безработица, за насърчаване на културата на учене през целия живот, за преодоляване на социалното изключване и за насърчаване на активното гражданство. Необходими са качествени стажове и периоди на чиракуване, включително в микро- и в малки и средни предприятия, с цел преодоляване на разминаването между знанията, получени в образователния и обучителния процес, и уменията и компетентностите, които се изискват в работната среда, както и укрепване на пригодността на младежите за започване на работа.
(17)
Необходимо е да се увеличат интензивността и степента на европейското сътрудничество между училищата, мобилността на училищния персонал и учащите с цел да се работи за реализиране на приоритетите, определени в плана за европейско сътрудничество по въпросите на училищата на 21-ви век, а именно да се повиши качеството на училищното образование в Съюза в областта на развиването на умения, да се подобри равнопоставеността и включването в училищните системи и институции, а също и да се подкрепи и укрепва учителската професия и ръководството на училищата. В този контекст следва да се даде приоритет на стратегическите цели за намаляване на преждевременното напускане на училище, за подобряване на резултатите в областта на основните умения,и за осигуряване на висококачествено образование и грижи в ранна детска възраст за повече деца, наред с целите за повишаване на професионалната компетентност на учителите и училищните ръководители и подобряване на образователните възможности на децата, произхождащи от семейства на мигранти, както и на тези в неравностойно социално-икономическо положение.
(18)
Обновената европейска програма за учене за възрастни, включена в резолюцията на Съвета от 28 ноември 2011 г., има за цел да създаде възможност за всички възрастни да развиват и подобряват своите умения и способности през целия си живот. Специално внимание следва да се обърне на подобряването на възможностите за учене на големия брой нискоквалифицирани европейски граждани, по-специално чрез повишаване на езиковата и математическа грамотност и чрез насърчаване на гъвкави модели за обучение и мерки за предоставяне на втори шанс.
(19)
Дейността на Европейския форум на младежта, националните информационни центрове за академично признаване (NARIC), мрежите „Евридика“, „Euroguidance“ и EURODESK, както и тази на националните звена за координация на дейността eTwinning, националните „Европас“ центрове и националните информационни бюра в съседните държави е от съществено значение за постигане на целите на програмата, по-специално чрез предоставяне на Комисията на редовна и актуална информация по отношение на различните области на дейността на посочените организации и чрез разпространяване на резултатите от прилагането на програмата в Съюза и в държавите партньори.
(20)
Следва да бъде засилено сътрудничеството по програмата с международните организации в областта на образованието, обучението, младежта и спорта, и в частност със Съвета на Европа.
(21)
За да се допринесе за развитието в световен мащаб на високи постижения в изследването на европейската интеграция и за да се отговори на нарастващата нужда от познания и от диалог за процеса на европейска интеграция и неговото развитие, е важно да се насърчат високите постижения в преподаването, научните изследвания и проучванията в тази област, като се оказва подкрепа на институциите за висше образование или сдруженията, работещи в областта на европейската интеграция, и преследващи цел в интерес на Европа, чрез програмата „Жан Моне“.
(22)
Сътрудничеството по програмата с организациите на гражданското общество в областта на образованието, обучението, младежта и спорта на национално равнище и на равнището на Съюза е от изключително значение, за да се усвоят в голяма степен стратегиите и политиките за учене през целия живот и да се отчитат идеите и съображенията на заинтересованите лица от всички равнища.
(23)
В съобщението на Комисията от 18 януари 2011 г. озаглавено „Развиване на европейското измерение в спорта“, се излагат идеите на Комисията за действия на равнището на Съюза в областта на спорта след влизането в сила на Договора от Лисабон и се предлага списък с конкретни действия на Комисията и държавите членки за повишаване на европейската спортна идентичност, разделени в три основни глави: обществената роля на спорта, икономическото измерение на спорта и организацията на спорта. Необходимо е да се вземе предвид и добавената стойност на спорта, включително местния спорт, и приносът му към културното и историческото наследство на Съюза.
(24)
Необходимо е съсредоточаване на вниманието по-специално върху масовия спорт и доброволното участие в спортни дейности с оглед на важната им роля за насърчаване на социалното приобщаване, равните възможности и укрепващата здравето физическа дейност.
(25)
По-високата прозрачност и признаване на професионалните квалификации и умения и по-широко използване на инструментите на Съюза за прозрачност и признаване следва да допринесат за подобряване на качеството на образованието и обучението и да улеснят мобилността за целите както на ученето през целия живот, така и за професионални цели в Европа, както между държавите, така и между различните сектори. Осигуряването на достъп до методи, практики и технологии, използвани в други държави, ще помогне за повишаване на пригодността за заетост.
(26)
За тази цел се препоръчва да се използва в по-голяма степен единната рамка за прозрачност на професионалните квалификации и умения („Европас“), създадена с Решение № 2241/2004/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9), Европейския регистър за осигуряване на качество във висшето образование (EQAR) и Европейската асоциация за осигуряване на качество във висшето образование (ENQA), създадени съгласно Препоръка 2006/143/ЕО на Европейския парламента и на Съвета (10), Европейската квалификационна рамка (ЕКР), създадена съгласно Препоръка на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. (11), Европейската система за кредити в професионалното образование и обучение (ECVET), създадена съгласно Препоръка на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. (12), Европейската референтна рамка за осигуряване на качество в професионалното образование и обучение (EQAVET), създадена съгласно Препоръка на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. (13), и Европейската система за трансфер и натрупване на кредити (ECTS).
(27)
За да се гарантира по-голяма ефективност на връзките с широката общественост и по-силно взаимодействие между комуникационните дейности, предприети по инициатива на Комисията, ресурсите, отделени за комуникация съгласно настоящия регламент, следва да допринесат и за институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, при условие че те са свързани с общата цел на настоящия регламент.
(28)
Необходимо е да се осигури европейската добавена стойност на всички действия, провеждани в рамките на програмата, и допълването им с дейностите на държавите членки в съответствие с член 167, параграф 4 ДФЕС, както и с други дейности, по-специално тези в областите на културата и медиите, заетостта, научните изследвания и иновациите, промишлеността и предприятията, политиката на сближаване и развитие, както и политиката на разширяване и инициативите, инструментите и стратегиите в областта на регионалната политика и външните отношения.
(29)
Целта на програмата е да има положително и устойчиво въздействие върху политиките и практиките в областите на образованието, обучението, младежта и спорта. Това системно въздействие следва да бъде постигнато посредством различни действия и дейности, предвидени в програмата, чиято цел е да насърчат промени на институционално равнище и, когато е целесъобразно, да доведат до иновации на системно равнище. Не се изисква наличието на системно въздействие на отделните проекти, за които се иска финансова подкрепа от програмата. Кумулативният ефект от тези проекти следва да допринася за постигането на системно въздействие.
(30)
Ефективното управление на изпълнението, включително оценката и мониторингът, изисква разработването на конкретни, измерими и реалистични показатели за постигнатите резултати, които могат да бъдат измервани с течение на времето и които отразяват логиката на намесата.
(31)
Комисията и държавите членки следва да оптимизират използването на ИКТ и нови технологии с цел да улеснят достъпа до действия, свързани с образованието, обучението, младежта и спорта. Това би могло да включва виртуална мобилност, която следва да допълва, но не и да замества мобилността с учебна цел.
(32)
В настоящия регламент за целия срок на програмата се установява финансов пакет, представляващ основна референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (14) за Европейския парламент и за Съвета в рамките на годишната бюджетна процедура.
(33)
За да се сигури непрекъснатост на финансовата подкрепа, предвидена по програмата, на действието на органи, Комисията следва да е оправомощена по време на първоначалния етап от програмата да счита за допустими за финансиране разходите, пряко свързани с изпълнението на ползващите се от подкрепа дейности, дори когато те са направени от бенефициера преди подаването на заявлението за безвъзмездни средства.
(34)
Необходимо е да се установят критерии за постигнатите резултати, въз основа на които да се извършва разпределението на бюджетни средства между държавите членки за дейностите, управлявани от националните агенции.
(35)
Държавите - кандидатки за присъединяване към Съюза, и държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), които са част от Европейското икономическо пространство (ЕИП), могат да участват в програми на Съюза въз основа на рамкови споразумения, решения на Съвети за асоцииране или подобни споразумения.
(36)
Конфедерация Швейцария може да участва в програми на Съюза в съответствие със споразумение, което ще бъде подписано между Съюза и тази държава.
(37)
Физическите лица от отвъдморски страни и територии (ОСТ) и компетентните органи и публични и/или частни институции на ОСТ могат да участват в програмите на Съюза в съответствие с Решение 2001/822/ЕО на Съвета (15). Ограниченията, породени от разстоянието до най-отдалечените региони на Съюза и ОСТ, следва да бъдат вземани предвид при изпълнението на програмата.
(38)
Комисията и върховният представител на Европейския съюз по въпросите на външните работи и политиката на сигурност в съвместното си съобщение от 25 май 2011 г., озаглавено „Нов отговор на промените в съседните държави“, подчертаха, наред с другото, целта за по-нататъшно улесняване на участието на съседните държави в действия на Съюза в областта на мобилността и изграждането на капацитет във висшето образование, както и отварянето на бъдещата програма за образование и за съседните държави.
(39)
Финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани посредством пропорционални мерки по време на целия цикъл на разходите, включително чрез предотвратяване, откриване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства, и когато е уместно, чрез налагане на санкции. Въпреки че за действията на Съюза по външно подпомагане е налице нарастваща нужда от финансиране, икономическото и бюджетното състояние на Съюза ограничават наличните за това подпомагане ресурси. Следователно е необходимо Комисията да потърси най-ефикасния и устойчив начин за оползотворяване на наличните ресурси, по-специално чрез използването на финансови инструменти, притежаващи „ефект на лоста“.
(40)
С цел насърчаване на достъпа до програмата, безвъзмездните средства, предоставяни в подкрепа на мобилността на физически лица, следва да бъдат съобразени с издръжката за живот в приемащата държава. В съответствие с националното право държавите членки следва също така да бъдат насърчавани да освобождават тези средства от всякакви данъци и социални плащания. Същото освобождаване следва да се прилага за публични или частни органи, които посредничат при предоставяне на посочената финансова подкрепа на съответните лица.
(41)
В съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (16) времето на доброволците може да се признава като съфинансиране в натура.
(42)
В своето съобщение от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за Европа 2020“,Комисията подчерта ангажимента си за опростяване на финансирането на Съюза. Създаването на единна програма за образованието, обучението, младежта и спорта следва да доведе до значително опростяване, рационализиране и взаимодействиe при управлението на програмата. Изпълнението на програмата следва да бъде допълнително опростено чрез използването на финансиране с еднократно платими суми, единични цени и фиксирани ставки, както и чрез намаляване на формалните и бюрократични изисквания за бенефициерите и държавите членки.
(43)
Подобряването на изпълнението и повишаването на качеството на разходите следва да съставляват ръководни принципи за постигането на целите на програмата, като същевременно се гарантира оптимално използване на финансовите ресурси.
(44)
Важно е да се осигури добро финансово управление на програмата и нейното изпълнение по възможно най-ефективния и ориентиран към потребителите начин, като същевременно се гарантира правна сигурност и достъпност на програмата за всички участници.
(45)
С цел да се осигури бърза реакция на променящите се потребности през целия срок на действие на програмата на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение на разпоредбите, свързани с допълнителните дейности, управлявани от националните агенции. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(46)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (17).
(47)
Програмата следва да обхваща три различни области и комитетът, създаден съгласно настоящия регламент, следва да разглежда както хоризонтални, така и секторни въпроси. Задължение на държавите членки е да осигурят изпращането на подходящи представители да присъстват на заседанията на комитета съобразно темите от неговия дневен ред, а задължение на председателя на комитета е да гарантира, че дневният ред на заседанията посочва ясно съответния сектор или сектори и темите по сектори, които ще бъдат обсъждани на всяко заседание. Когато е уместно, в съответствие с правилника на комитета и в отделни случаи, следва да бъде възможно външни експерти, включително представители на социалните партньори, да бъдат поканени да участват в заседанията на комитета като наблюдатели.
(48)
Целесъобразно е да се осигури правилното завършване на програмата, по-специално по отношение на продължаването на многогодишните мерки за управлението ѝ, като например финансирането на техническата и административната помощ. Считано от 1 януари 2014 г., посредством техническата и административната помощ следва да се гарантира, ако е необходимо, управлението на дейности, които към края на 2013 г. още не са завършени в рамките на предходните програми,
(49)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно създаването на програма, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, a поради своя мащаб и ефект, може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(50)
Следователно Решения № 1719/2006/ЕО, № 1720/2006/ЕО и № 1298/2008/ЕО следва да бъдат отменени,
(51)
За да се осигури непрекъснатост на финансовата подкрепа, предвидена по програмата, настоящият регламент следва да се прилага считано от 1 януари 2014 г. Поради спешност настоящият регламент следва да влезе в сила възможно най-бързо след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 1
Обхват на програмата
1. С настоящия регламент се създава програма за действие на Съюза в областта на образованието, обучението, младежта и спорта, наречена „Еразъм+“ (наричана по-долу „програмата“).
2. Програмата се изпълнява през периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
3. Програмата обхваща следните области, като отчита структурите и конкретни потребности на различните сектори в държавите членки:
а)
образованието и обучението на всички равнища в перспективата на ученето през целия живот, включително училищното образование („Коменски“), висшето образование („Еразъм“), международното сътрудничество във висшето образование („Еразмус Мундус“), професионалното образование и обучение („Леонардо да Винчи“) и ученето за възрастни („Грюндвиг“);
б)
младежта („Младежта в действие“), най-вече в контекста неформалното и самостоятелното учене;
в)
спорта, и по-специално масовия спорт.
4. Програмата включва международно измерение с цел да се подкрепя външната дейност на Съюза, включително неговите цели за развитие, чрез сътрудничество между Съюза и държави партньори.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„учене през целия живот“ означава всякакъв вид общо образование, професионално образование и обучение, неформално учене и самостоятелно учене, предприето в течение на живота, което води до подобряване на знанията, уменията и компетентностите или участието в обществото в личен, граждански, културен, социален и/или свързан със заетостта дейност план, включително предоставянето на консултации и услуги по ориентиране;
2)
„неформално учене“ означава учене, което се осъществява посредством планирани дейности (по отношение на учебните цели и учебното време) и при наличие на някаква форма на подпомагане на учебния процес (например връзка между учащ и преподавател), но което не е част от официалната система за образование и обучение.
3)
„самостоятелно учене“ означава учене, което е резултат от ежедневни дейности, свързани с работата, семейството или свободното време, и което не е организирано или структурирано по отношение на целите, учебното време или подпомагането на учебния процес; то може да е непреднамерено от гледна точка на учащия;
4)
„структуриран диалог“ означава диалогът с младежите и младежките организации, който служи като средище за непрекъснато съвместно обмисляне на приоритетите, изпълнението и следващите стъпки в европейското сътрудничество по въпросите на младежта;
5)
„транснационален“ се отнася, освен ако не е посочено друго, за всяко действие, което включва най-малко две държави по програмата, както е посочено в член 24, параграф 1;
6)
„международен“ се отнася за всяко действие, което включва най-малко една държава по програмата и най-малко една трета държава („държава партньор“);
7)
„образователна мобилност“ означава физическо преместване в държава, различна от държавата на пребиваване, с цел учебна дейност, обучение или неформално или самостоятелно учене; тя може да бъде под формата на стажове, периоди на чиракуване, младежки обмен, доброволчество, преподаване или участие в дейност за професионално развитие и може да включва подготвителни дейности, като курс за обучение по езика на приемащата държава, както и дейности по изпращане и приемане и последващи дейности;
8)
„сътрудничество за иновации и обмен на добри практики“ означава проекти за транснационално и международно сътрудничество, в които участват организации, работещи в областта на образованието, обучението и/или младежта, като те могат да включват и други организации;
9)
„подкрепа за реформиране на политиката“ означава всеки вид дейност, която има за цел подкрепа и улесняване на модернизацията на системите за образование и обучение, както и подкрепа за разработване на европейска политика за младежта, чрез процес на политическо сътрудничество между държавите членки, по-специално в рамките на отворения метод на координация и структурирания диалог с младежите;
10)
„виртуална мобилност“ означава организирани на институционално ниво дейности, подкрепяни чрез информационните и комуникационните технологии, включително електронното обучение, чрез които се осъществят или улесняват транснационални и/или международни прояви на сътрудничество в контекста на преподаване и/или обучение;
11)
„персонал“ означава лицата, които на професионални или доброволни начала участват в образованието, обучението или неформалното учене за младежи, като може да включва университетски преподаватели, учители, инструктори, училищни ръководители, специалисти, работещи с младежи, както и непреподавателски състав;
12)
„специалист, работещ с младежи“ е лице, което на професионални или доброволни начала работи в областта на неформалното учене и което подкрепя младежите в личното им социално-икономическо и професионално развитие;
13)
„младежи“ са лицата на възраст между 13 и 30 години;
14)
„висша учебна институция“ означава:
a)
всеки вид висша учебна институция, която в съответствие с националното право или практика предлага признати степени или други признати квалификации за висше образование, без значение как се наричат тази институция;
б)
всяка институция, която в съответствие с националното право или практика предлага професионално образование или обучение на ниво висше образование;
15)
„съвместна степен“ означава интегрирана учебна програма, предлагана от най-малко две висши учебни институции, след преминаването на която се получава едно свидетелство за степен, издадено и подписано съвместно от всички участващи институции, което се признава официално в държавите, в които са разположени участващите институции;
16)
„двустранна степен/многостранна степен“ означава учебна програма, предлагана от най-малко две (двустранна) или повече (многостранна) висши учебни институции, при която учащият при приключване на учебната програма получава отделно свидетелство за степен от всяка участваща институция;
17)
„младежка дейност“ означава извънучилищна дейност (като например младежки обмен, доброволческа дейност или обучение на младежи), извършвана от младеж, самостоятелно или в група, по-специално чрез младежки организации, която се характеризира с неформален подход при учене;
18)
„партньорство“ означава споразумение между група институции и/или организации от различни държави по програмата за провеждане на съвместни европейски дейности в областите на образованието, обучението, младежта и спорта или споразумение за създаване на формална или неформална мрежа в съответната област, като съвместни учебни проекти за ученици и техните учители под формата на обмен на класове и индивидуална дългосрочна мобилност, интензивни програми в областта на висшето образование и сътрудничество между регионалните и местни органи за насърчаване на междурегионалното, включително трансгранично, сътрудничество; то може да бъде разширено до институции и/или организации от държави партньори с оглед подобряване на качеството на партньорството;
19)
„ключови компетентности“ означава основният набор от познания, умения и нагласи, необходим. на всички лица за личностна реализация и развитие, активно гражданско участие, социално приобщаване и трудова заетост, описан в Препоръка 2006/962/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18);
20)
„отворен метод на координация (ОМК)“ означава метод на междуправителствено сътрудничество, който осигурява рамка за сътрудничество между държавите членки, чиито национални политики по този начин могат да бъдат насочени към някои общи цели; в рамките на настоящата програма ОМК се прилага по отношение на образованието, обучението и младежта;
21)
„инструменти на Съюза за прозрачност и признаване“ означава инструментите, които помагат на заинтересованите страни да разберат, оценят и, когато е целесъобразно, признаят резултатите от ученето и квалификациите в целия Съюз;
22)
„съседни държави“ означава държавите и териториите, обхванати от Европейската политика на съседство;
23)
„двойна кариера“ означава съчетаването на високо спортно майсторство с общо образование или работа;
24)
„масов спорт“ означава организиран спорт, практикуван на местно равнище от непрофесионални спортисти, и спорт за всички.
Член 3
Европейска добавена стойност
1. С програмата се подкрепят само действията и дейностите, които съставляват европейска добавена стойност и да допринесат за постигането на общата цел, посочена в член 4.
2. Европейската добавена стойност на действията и дейностите по програмата се осигурява по-специално чрез техните:
а)
транснационален характер, по-специално по отношение на мобилността и сътрудничеството, насочени към постигането на устойчиво системно въздействие;
б)
взаимно допълване и взаимодействие с други програми и политики на национално и международно равнище и на равнището на Съюза;
в)
принос към ефективното използване на европейските инструменти за прозрачност и признаване.
Член 4
Обща цел на програмата
Програмата допринася за постигането на:
а)
целите на стратегията „Европа 2020“, включително водещата цел в областта на образованието;
б)
целите на стратегическата рамка за европейско сътрудничество в областта на образованието и обучението („ЕСЕТ 2020“), включително съответните критерии;
в)
устойчивото развитие на държави партньори в областта на висшето образование,
г)
общите цели на обновената рамка за европейско сътрудничество по въпросите на младежта (2010-2018 г.),
д)
целта за развиването на европейско измерение в спорта, по-специално масовия спорт, в съответствие с работния план на Съюза за спорта, както и
е)
популяризирането на европейските ценности в съответствие с член 2 от Договора за Европейския съюз.
ГЛАВА II
Образование и обучение
Член 5
Специфични цели
1. В съответствие с общата цел на програмата, установена в член 4, и по-специално с целите на ЕСЕТ 2020, както и в подкрепа на устойчивото развитие на държави партньори в областта на висшето образование програмата има следните специфични цели:
а)
да се подобри равнището на ключовите компетентности и умения, особено по отношение на тяхната адекватност на пазара на труда и приноса им за сплотено общество, по-специално чрез по-големи възможности за образователна мобилност, както и чрез засилено сътрудничество между сектора на образованието и обучението и пазара на труда;
б)
на равнището на образователните и обучителните институции да се насърчи подобряването на качеството, иновациите, високите постижения и интернационализацията, по-специално чрез засилено транснационално сътрудничество между доставчиците на услуги в сферата на образованието и обучението и други заинтересовани страни;
в)
да се насърчи развитието на европейско пространство за учене през целия живот и да се повиши информираността във връзка с това с цел да се допълнят реформите на политиките на национално равнище и да се подкрепи модернизацията на системите на образование и обучение, по-специално чрез засилено сътрудничество в областта на политиките, по-добро използване на инструментите на Съюза за прозрачност и признаване и разпространението на добри практики;
г)
да се засили международното измерение на образованието и обучението, по-специално чрез сътрудничество между Съюза и институции на държави партньори в областта на професионалното образование и обучение и във висшето образование, чрез увеличаване на привлекателността на европейските институции за висше образование и подкрепа на външните действия на Съюза, включително неговите цели за развитие, посредством насърчаване на мобилността и сътрудничеството между Съюза и институциите за висше образование на държави партньори и целенасочено изграждане на капацитет в държави партньори;
д)
да се подобри преподаването и изучаването на езици и да се насърчава широкото езиково многообразие в Съюза и междукултурната осведоменост;
е)
да се насърчат високите постижения в преподаването и научноизследователската дейност в областта на европейската интеграция чрез дейности по инициативата „Жан Моне“ по целия свят, както е посочено в член 10.
2. За целите на извършването на оценка на програмата, в приложение I се определят измерими и относими ключови показатели за специфичните цели, посочени в параграф 1.
Член 6
Действия по програмата
1. В областта на образованието и обучението програмата е насочена към изпълнение на своите цели чрез следните видове действия:
а)
образователна мобилност за граждани;
б)
сътрудничество за иновации и обмен на добри практики; и
в)
подкрепа за реформиране на политиката.
2. Специфичните за инициативата „Жан Моне“ дейности са описани в член 10.
Член 7
Образователна мобилност за граждани
1. Действието за образователна мобилност за граждани подкрепя следните дейности в рамките на държавите по програмата, посочени в член 24, параграф 1:
а)
мобилността на студенти от всички етапи на висшето образование, на студенти, чираци и ученици в професионалното образование и обучение. Посочената мобилност може да се осъществи под формата на обучение в институция партньор или трупането на опит като чирак, асистент или стажант в чужбина. Мобилността за завършване на магистърска степен може да се подкрепя чрез механизма за гарантиране на студентски заеми, посочен в член 20;
б)
мобилността на персонала в рамките на държавите по програмата, както е посочено в член 24, параграф 1. Посочената мобилност може да се осъществи под формата на преподаване или асистентски стажове, или участие в дейности за професионално развитие в чужбина.
2. Това действие подкрепя и международната мобилност към държави партньори и от тях на студенти и персонал във връзка с висшето образование, включително мобилността, организирана въз основа на съвместни, двустранни или многостранни степени с високо качество или въз основа на съвместни покани.
Член 8
Сътрудничество за иновации и обмен на добри практики
1. Сътрудничеството за иновации и обмен на добри практики подкрепя:
а)
стратегически партньорства между организации и/или институции, работещи в областта на образованието и обучението или други съответни сектори с цел да се разработват и изпълняват съвместни инициативи и да се насърчава ученето и обменът на опит сред равнопоставени партньори;
б)
партньорства между пазара на труда и образователни и обучителни институции под формата на:
-
„алианси на познанията“, по-специално между институциите за висше образование и пазара на труда, които имат за цел да насърчават творчеството, иновациите, ученето в процеса на работа и предприемаческия дух чрез предлагане на съответни възможности за учене, включително за разработване на нови учебни планове и педагогически подходи;
-
секторни „алианси на уменията“ между доставчиците на услуги в областта на образованието и обучението и пазара на труда, които имат за цел да се насърчава пригодността за трудова заетост, да се спомага за създаването на нови специфични за дадения сектор или междусекторни учебни планове, да се разработват иновативни методи за професионално образование и обучение и да се прилагат на практика инструментите на Съюза за прозрачност и признаване;
в)
реализирани с помощта на информационните технологии платформи за поддръжка, които обхващат всички сектори на образованието и обучението, включително по-специално e-Twinning („електронно побратимяване“), които дават възможност за учене от равнопоставени партньори, виртуална мобилност и обмен на най-добри практики, както и предоставят достъп на участници от съседните държави.
2. Това действие подкрепя също така развитието, изграждането на капацитет, регионалната интеграция, обмена на знания и процесите на модернизация чрез международни партньорства между висши учебни институции в Съюза и в държави партньори, по-специално за учене от равнопоставени партньори и съвместни образователни проекти, както и чрез насърчаване на регионалното сътрудничество и националните информационни бюра, по-специално със съседните държави.
Член 9
Подкрепа за реформиране на политиката
1. Подкрепата за реформиране на политиката включва предприети на равнището на Съюза дейности, свързани с:
а)
изпълнението на програмата за политиката на Съюза в областта на образованието и обучението в контекста на ОМК, както и на процесите от Болоня и Копенхаген;
б)
прилагането в държавите по програмата на инструментите за прозрачност и признаване на Съюза, по-специално единната рамка на Съюза за прозрачност на професионалните квалификации и умения („Европас“),европейската квалификационна рамка (ЕКР), Европейската система за трансфер и натрупване на кредити (ECTS), Европейската система за трансфер на кредити в професионалното образование и обучение (ECVET), Европейската референтна рамка за осигуряване на качество в професионалното образование и обучение (EQAVET), Европейския регистър за осигуряване на качеството (EQAR) и Европейската асоциация за осигуряване на качеството на висшето образование (ENQA), както и предоставянето на подкрепа на общите за Съюза мрежи и европейските неправителствени организации (НПО) в областта на образованието и обучението;
в)
политическия диалог със съответните заинтересовани страни в Европа в областта на образованието и обучението;
г)
NARIC, мрежите „Евридика“ и „Euroguidance“, както и националните центрове „Европас“.
2. Действието подкрепя и политическия диалог с държави партньори и международни организации.
Член 10
Дейности по инициативата „Жан Моне“
Дейностите по инициативата „Жан Моне“ имат за цел:
a)
да насърчават в световен мащаб преподаването и научните изследвания в областта на европейската интеграция сред академичната общност, учащите и гражданите, по-специално чрез създаването на катедри „Жан Моне“ и други академични дейности, както и чрез предоставяне на помощ за други дейности за натрупване на знания във висшите учебни институции;
б)
подкрепа на дейностите на академичните институции или сдружения, работещи в областта на европейската интеграция и подкрепа за знака за високи постижения „Жан Моне“;
в)
подкрепа на следните институции, преследващи цел от европейски интерес:
i)
Европейския университетски институт във Флоренция;
ii)
Колежа на Европа (университетските градчета в Брюж и Натолин);
iii)
Европейския институт по публична администрация (EIPA), Маастрихт;
iv)
Академията по европейско право, Трир;
v)
Европейската агенция за развитие на образованието за хора със специални потребности, Одензе;
vi)
Международния център за европейско обучение (CIFE), Ница;
г)
насърчаване на дебатите в областта на политиката и на размяната на мнения за политически приоритети на Съюза между академичния свят и определящите политиката лица.
ГЛАВА III
Младеж
Член 11
Специфични цели
1. В съответствие с общата цел на програмата, посочена в член 4, и по-специално в съответствие с целите на обновената рамка за европейско сътрудничество по въпросите на младежта (2010-2018 г.), програмата е насочена към изпълнение на следните специфични цели:
а)
да се подобри равнището на ключовите компетентности и умения на младежите, включително на тези с по-малко възможности, както и да се насърчи участието им в демократичния живот на Европа и участието им на пазара на труда, тяхното активно гражданство, междукултурен диалог, социално приобщаване и солидарност, по-специално чрез по-големи възможности за образователна мобилност за младежите, лицата, участващи в работа, свързана с младежи, или младежките организации и лидери, както и чрез укрепване на връзките между областта на младежта и пазара на труда;
б)
да се насърчи подобряването на качеството в работата, свързана с младежи, по-специално чрез засилено сътрудничество между организации в областта на младежта и/или други заинтересовани страни;
в)
да се допълват реформите на политиката на местно, регионално и национално равнище и да се подкрепя разработването на основана на знания и доказателства политика за младежта и признаването на неформалното и самостоятелното учене, по-специално чрез засилено сътрудничество в областта на политиката, по-добро използване на инструментите на Съюза за прозрачност и признаване и разпространението на добри практики;
г)
да се засили международното измерение на младежките дейности и ролята на специалистите и организациите, работещи с младежи, като структури за подкрепа за младежите, в допълнение към външната дейност на Съюза, по-специално чрез насърчаване на мобилността и сътрудничеството между Съюза и заинтересованите страни от държави партньори и международни организации, както и чрез насочено изграждане на капацитет в държави партньори.
2. За целите на извършването на оценка на програмата в приложение I се определят измерими и относими ключови показатели за специфичните цели, посочени в параграф 1.
Член 12
Действия по програмата
Програмата е насочена към изпълнение на своите цели чрез следните видове действия:
а)
образователна мобилност за граждани;
б)
сътрудничество за иновации и обмен на добри практики;
в)
подкрепа за реформиране на политиката.
Член 13
Образователна мобилност за граждани
1. Мобилността с учебна цел на физически лица подкрепя:
а)
мобилността на младежите, включени в дейностите по неформално и самостоятелно обучение между държавите по програмата; подобна мобилност може да бъде под формата на младежки обмен и доброволчески дейности под егидата на Европейската доброволческа служба, както и на иновационни дейности въз основа на съществуващите разпоредби за мобилността;
б)
мобилността на лицата, участващи в младежка дейност или младежките организации, и лидери; тази мобилност може да бъде под формата на дейности по обучение и работа в мрежи.
2. Това действие подкрепя също така мобилността към и от държави партньори, по-специално съседни страни, на младежи, лица, участващи в младежка дейност или младежки организации, и младежки лидери.
Член 14
Сътрудничество за иновации и обмен на добри практики
1. Сътрудничеството за иновации и обмен на добри практики подкрепя:
а)
стратегическите партньорства, насочени към разработване и изпълнение на съвместни инициативи, включително младежки инициативи и граждански проекти, насърчаващи активната гражданска позиция, обществените иновации, участието в демократичния живот и предприемачеството, чрез учене и обмен на опит сред равнопоставени партньори;
б)
информационни платформи за поддръжка, даващи възможност за учене от равнопоставени партньори, основана на знания работа с младежи, виртуална мобилност и обмен на добри практики.
2. Действието подкрепя също така развитието, изграждането на капацитет и обмена на знания посредством партньорства между организации от държавите по програмата и държави партньори, по-специално чрез учене от равнопоставени партньори.
Член 15
Подкрепа за реформиране на политиката
1. Подкрепата за реформиране на политиката включва дейности, свързани със:
а)
изпълнението на програмата на политиката на Съюза в областта на младежта чрез ОМК;
б)
прилагането в държавите по програмата на инструментите на Съюза за прозрачност и признаване, по-специално Youthpass, и подкрепата за общите за Съюза мрежи и европейските НПО в областта на младежта;
в)
политическия диалог със съответните заинтересовани страни в Европа и структуриран диалог с младежите;
г)
Европейския форум на младежта, центровете за ресурси за развитието на работата, свързана с младежи, и мрежата „Eurodesk“.
2. Действието подкрепя и политическия диалог с държави партньори и международни организации.
ГЛАВА IV
Спорт
Член 16
Специфични цели
1. В съответствие с общата цел на програмата, посочена в член 4, и работния план на Съюза за спорта, програмата е насочена по-специално към масовия спорт и към изпълнение на следните специфични цели в областта на спорта:
а)
справяне с трансграничните заплахи за почтеността в спорта, като допинга, уговарянето на мачове и насилието, както и всички видове прояви на нетърпимост и дискриминация;
б)
насърчаване и подкрепа за доброто управление в спорта и двойната кариера на спортистите;
в)
насърчаване на доброволческите дейности в спорта, заедно със социалното приобщаване, равните възможности и информираността за значението на укрепващата здравето физическа активност чрез засилено участие и равен достъп до спортни дейности за всички.
2. За целите на извършването на оценка на програмата в приложение I се определят измерими и относими ключови показатели за специфичните цели, посочени в параграф 1.
Член 17
Дейности
1. Целите на сътрудничеството се постигат посредством следните транснационални дейности, които следва да са насочени по-специално към масовия спорт:
а)
подкрепа за партньорства за сътрудничество;
б)
подкрепа за европейски спортни събития с нестопанска цел, които обхващат няколко държави по програмата и които допринасят за постигане на целите, посочени в член 16, параграф 1, буква в);
в)
подкрепа за подобряване на доказателствената база, необходима за разработването на политиките;
г)
диалог със съответните заинтересовани лица в Европа.
2. За дейности, посочени в параграф 1, може да се използва допълнително финансиране от трети лица, като например частни предприятия.
ГЛАВА V
Финансови разпоредби
Член 18
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнението на програмата, считано от 1 януари 2014 г., се определя в размер на 14 774 524 000 EUR по текущи цени.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в рамките на Многогодишната финансова рамка.
2. Сумата, посочена в параграф 1, се разпределя за дейностите по програмата, както следва, с допустимо отклонение до 5 % от всяка от разпределените суми:
а)
77,5 % за образование и обучение, от които се разпределят следните минимални суми:
i)
43 % за висшето образование, които съставляват 33,3 % от общия бюджет;
ii)
22 % за професионалното образование и обучение, които съставляват 17 % от общия бюджет;
iii)
15 % за училищното образование, които съставляват 11,6 % от общия бюджет;
iv)
5 % за ученето за възрастни, които съставляват 3,9 % от общия бюджет;
б)
10 % за младежта;
в)
3,5 % за Механизма за гарантиране на студентски заеми;
г)
1,9 % за инициативата „Жан Моне“;
д)
1,8 % за спорта, от които до 10 % за дейността, посочена в член17, параграф 1, буква б);
е)
3,4 % като безвъзмездни средства за оперативни разходи за националните агенции; както и
ж)
1,9 % за покриване на административни разходи.
3. От разпределените суми по параграф 2, букви a) и б) най-малко 63 % се предоставят за образователна мобилност за граждани, най-малко 28 % - за сътрудничество в областта на иновациите и обмен на добри практики, и 4,2 % - за подкрепа за реформиране на политиките.
4. В допълнение към посочения в параграф 1 финансов пакет, с цел да се насърчи международното измерение на висшето образование се разпределя допълнително финансиране, предвидено в различните външни инструменти - Инструмента за сътрудничество и развитие (ИСР), Европейския инструмент за съседство (ЕИС), Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави (ИП) и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП)за действия по мобилността с учебна цел към или от държави партньори, и за действия по сътрудничеството и политическия диалог с органи, институции и организации от тези държави. Настоящият регламент се прилага за използването на посочените финансови средства, като същевременно се гарантира съответствие със съответните регламенти, уреждащи посочените външни инструменти, а за ИСР - и изпълнението на критериите за официална помощ за развитие, установени от Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие.
Финансирането се предоставя под формата на две многогодишни разпределения, обхващащи съответно първите четири и оставащите три години. Разпределението на това финансиране се определя в многогодишните индикативни програми за външните инструменти, посочени в първа алинея, в съответствие с набелязаните потребности и приоритети на съответните държави. Сътрудничеството с държави партньори може да се основава, когато е целесъобразно, на допълнителни бюджетни кредити към тези държави, които ще бъдат предоставени в съответствие с процедурите, договорени с тях.
Дейността във връзка с мобилността на студенти и персонал между държави по програмата и държави партньори, финансирани чрез разпределените средства от ИСР, е насочена към области, свързани с приобщаващото и устойчиво развитие на развиващите се държави.
5. Разпределените за програмата финансови средства могат да покриват и разходи, свързани с дейности за подготовка, мониторинг, контрол, одит и оценка, които са необходими за управлението на програмата и постигането на нейните цели, и по-специално проучвания, срещи на експерти и дейности по комуникация и предоставяне на информация, включително институционална комуникация за политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общата цел на настоящия регламент, разходи, свързани с ИТ, насочени към обработката и обмена на информация, и всички други разходи за техническа и административна помощ, направени от Комисията за управлението на програмата.
6. Разпределените финансови средства могат да покриват и разходите за техническата и административна помощ, необходима за осигуряване на прехода между програмата и мерките, приети съгласно решения № 1719/2006/ЕО, № 1720/2006/ЕО и № 1298/2008/ЕО. Ако е необходимо, за покриване на подобни разходи могат да бъдат предвидени бюджетни кредити и в бюджета за периода след 2020 г., за да се позволи управлението на действия и дейности, които не са приключили към 31 декември 2020 г.
7. Финансовите средства за образователна мобилност за граждани, посочена в член 6, параграф 1, буква а) и член 12, буква а), които се управляват от национална агенция или агенции („националната агенция), се разпределят въз основа на броя на населението и на издръжката за живот в държавата членка, разстоянието между столиците на държавите членки и постигнатите резултати. Показателят за постигнати резултати има тежест от 25 % от общите финансови средства в съответствие с критериите, посочени в параграфи 8 и 9. За посочените в член 8, параграф 1, буква а) и в член 14, параграф 1, буква а) стратегически партньорства, които се подбират и управляват от национална агенция, финансовите средства се разпределят въз основа на критерии, които се определят от Комисията в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 36, параграф 3. Тези формули, доколкото е възможно, са неутрални по отношение на различните системи на образование и обучение на държавите членки, избягват значителни намаления на годишния бюджет, разпределян на държавите членки в две последователни години, и намаляват прекомерните неравновесия в размера на разпределените безвъзмездни средства.
8. Финансовите средства се разпределят въз основа на постигнатите резултати с цел да се насърчи ефикасното и ефективно използване на ресурсите. Критериите, използвани за измерване на постигнатите резултати, се основават на последните налични данни и са насочени по-специално към:
a)
равнището на получените през годината крайни продукти; и
б)
равнището на извършените през годината плащания.
9. Разпределянето на финансови средства за 2014 г. се основава на последните налични данни за проведените действия и на равнището на усвоените бюджетни средства по линия на програмата за обучение през целия живот и програмите „Младежта в действие“ и „Еразмус Мундус“ до 31 декември 2013 г. включително.
10. Програмата може да осигури подкрепа чрез специфични иновативни методи на финансиране, и по-специално посочените в член 20.
Член 19
Специфични методи на финансиране
1. Комисията предоставя финансовата подкрепа от страна на Съюза в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Комисията може да отправи покани заедно с държави партньори или техни организации и агенции за финансиране на проекти чрез съфинансиране. Проектите могат да се оценяват и подбират чрез съвместни процедури по оценка и подбор, които ще се договорят от участващите финансиращи агенции в съответствие с принципите, изложени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
3. Счита се, че публични органи, както и училища, висши учебни институции и организации в областта на образованието, обучението, младежта и спорта, които са получили над 50 % от годишните си приходи през последните две години от публични източници, имат необходимия финансов, професионален и административен капацитет, за да изпълняват дейности по програмата. От тях не се изисква да предоставят допълнителни документи, за да докажат такъв капацитет.
4. Чрез дерогация от член 130, параграф 2 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и в надлежно обосновани случаи Комисията може да приеме разходи, които са пряко свързани с изпълнението на ползващите се от подкрепа действия и направени през първите шест месеца на 2014г., за допустими за финансиране, считано от 1 януари 2014 г., дори когато те са направени от бенефициера преди подаването на заявлението за финансиране.
5. Сумата, посочена в член 137, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, не се прилага за финансова подкрепа за образователна мобилност, отпусната на граждани.
Член 20
Механизъм за гарантиране на студентски заеми
1. Механизмът за гарантиране на студентски заеми осигурява частични гаранции на финансовите посредници за заеми, отпускани при възможно най-благоприятни условия на студенти, започващи втори цикъл на обучение, като например магистратура, в призната висша учебна институция в държава по програмата, посочена в член 24, параграф 1, която не е нито тяхната държава на пребиваване, нито държавата, в която са придобили квалификацията, предоставяща им достъп до магистърската програма.
2. Гаранциите, учредени по Механизма за гарантиране на студентски заеми, покриват нови допустими студентски заеми до максимум 12 000 EUR за едногодишна програма и до 18 000 EUR за двегодишна програма, или тяхната равностойност в местна валута.
3. Управлението на Механизма за гарантиране на студентски заеми на равнището на Съюза се възлага на Европейския инвестиционен фонд (ЕИФ) в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 въз основа на споразумение за делегиране с Комисията, в което се определят подробните правила и изисквания, уреждащи прилагането на Механизма за гарантиране на студентски заеми и съответните задължения на страните. На тази основа ЕИФ сключва споразумения с финансови посредници, като банки, национални и/или регионални институции за отпускане на заеми за студенти или други признати финансови институции, и се стреми да избере финансов посредник от всяка държава по програмата, така че да се гарантира, че студентите от всички държави по програмата имат съпоставим и недискриминационен достъп до Механизма за гарантиране на студентски заеми.
4. Техническа информация относно действието на Механизма за гарантиране на студентски заеми е изложена в приложение II.
ГЛАВА VI
Изпълнение, постигнати резултати и разпространение на информация
Член 21
Мониторинг и оценка на изпълнението и постигнатите резултати
1. В сътрудничество с държавите членки Комисията осъществява редовен мониторинг на програмата и докладва за нейното изпълнение и постигнатите резултати, съпоставени с нейните цели, по-специално във връзка със:
а)
европейската добавена стойност, посочена в член 3;
б)
разпределението на финансовите средства във връзка със секторите на образованието, обучението и младежта, с оглед на това до края на програмата да се осигури такова разпределение на финансирането, което да гарантира устойчиво системно въздействие;
в)
използването на финансовите средства от външни инструменти, както е посочено в член 18, параграф 4, и техния принос за съответните цели и принципи на тези инструменти.
2. В допълнение към осъществяването на непрекъснат мониторинг до 31 декември 2017 г. Комисията представя междинен доклад за оценка относно ефективността на мерките, предприети за постигането на целите на програмата, и относно ефикасността на програмата и нейната европейска добавена стойност, като по целесъобразност този доклад се придружава от законодателно предложение за изменение на настоящия регламент. В посочения междинен доклад за оценка се разглеждат възможностите за опростяване на програмата, нейната вътрешна и външна съгласуваност, доколко продължават да са актуални всички нейни цели, както приносът на мерките, предприети за изпълнението на стратегия Европа 2020. В него се вземат предвид и резултатите от оценката на въздействието в дългосрочен план на предходните програми (Програмата за обучение през целия живот, програмите „Младежта в действие“, „Еразмус Мундус“ и други международни програми за висше образование).
3. Комисията представя междинен доклад за оценка, посочен параграф 2, на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите.
4. Без да се засягат изискванията, посочени в глава VIII, и задълженията на националните агенции, посочени в член 28, до 30 юни 2017 г. държавите членки предават на Комисията доклад за изпълнението и въздействието на програмата на териториите им.
5. До 30 юни 2022 г. Комисията представя на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите окончателна оценка на програмата.
Член 22
Комуникация и разпространение на информация
1. В сътрудничество с държавите членки Комисията осигурява разпространението на информация, публичността и последващите дейности във връзка с всички действия и дейности, подкрепяни от програмата, както и с разпространението на резултатите от предходните програми - програмата за обучение през целия живот, „Младежта в действие“ и „Еразмус Мундус“.
2. Бенефициерите по проектите, подкрепяни чрез действията и дейностите, посочени в членове 6, 10, 12, 17 и 20, осигуряват подходяща комуникация и разпространение на постигнатите резултати и оказаното въздействие. Това може да включва предоставянето на информация между партньори относно възможностите за мобилност.
3. Националните агенции, посочени в член 28, разработват последователна политика с оглед на ефективното разпространение и използване на резултатите от дейностите, подкрепяни в рамките на действията, управлявани по програмата от посочените национални агенции, подпомагат Комисията в изпълнението на общата задача за разпространение на информация относно програмата, включително информация за действията и дейностите, управлявани на национално равнище и на равнището на Съюза, и резултатите от нея, и информират съответните целеви групи относно действията, предприети в тяхната държава.
4. Публичните и частни органи в рамките на секторите, обхванати от програмата, използват наименованието „Еразъм+“ за целите на комуникацията и разпространението на информация във връзка с програмата. За различните сектори на програмата се използват следните наименования:
-
„Коменски“, свързано с училищното образование;
-
„Еразъм“, свързано с всички видове висше образование в рамките на държавите по програмата;
-
„Еразмус Мундус“, свързано с всички видове дейности в рамките на висшето образование между държавите по програмата и държави партньори;
-
„Леонардо да Винчи“, свързано с професионалното образование и обучение;
-
„Грюндвиг“, свързано с ученето за възрастни;
-
„Младежта в действие“, свързано с неформалното и самостоятелното учене в областта на младежта;
-
„Спорт“, свързано с дейности в областта на спорта.
5. Дейностите по комуникация трябва да допринасят и за институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, при условие че тези приоритети са свързани с общата цел на настоящия регламент.
ГЛАВА VII
Достъп до програмата
Член 23
Достъп
1. Всички публични или частни органи, които развиват дейност в областта на образованието, обучението, младежта и масовия спорт, могат да кандидатстват за финансиране по програмата. По отношение на дейностите, посочени в член 13, параграф 1, буква а) и член 14, параграф 1, буква а), програмата подкрепя участието на групи от младежи, осъществяващи работа, свързана с младежта, но не непременно в рамките на младежка организация.
2. При изпълнението на програмата, наред с другото, по отношение на подбора на участниците и отпускането на стипендиите Комисията и държавите членки гарантират, че се полагат специални усилия за насърчаване на социалното приобщаване и участието на хора със специални потребности или с по-малко възможности.
Член 24
Участие на държавите
1. Програмата е отворена за участие на следните държави (наричани по-долу „държавите по програмата“):
а)
държавите членки;
б)
държавите в процес на присъединяване, държавите кандидатки и потенциалните държави кандидатки, за които има предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и условия за участие на такива държави в програми на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решения на съвети за асоцииране или подобни споразумения;
в)
държавите - членки на ЕАСТ, които са страни по Споразумението за ЕИП, в съответствие с разпоредбите на това споразумение;
г)
Конфедерация Швейцария, въз основа на двустранно споразумение, сключено с тази държава;
д)
държавите в рамките на Европейската политика за съседство, които са сключили със Съюза споразумения, предвиждащи възможност за участието им в програмите на Съюза, при условие че със Съюза бъде сключено двустранно споразумение относно условията за участието им в програмата.
2. Държавите по програмата имат всички задължения и изпълняват всички задачи, предвидени в настоящия регламент по отношение на държавите членки.
3. Програмата подпомага сътрудничеството с държави партньори, по-специално съседните държави, по действия и дейности, посочени в членове 6, 10 и 12.
ГЛАВА VIII
Система за управление и одит
Член 25
Взаимно допълване
В сътрудничество с държавите членки Комисията гарантира цялостната съгласуваност и взаимното допълване на програмата със:
а)
съответните политики и програми, по-специално свързаните с културата и медиите, заетостта, научните изследвания и иновациите, промишлеността и предприятията, сближаването и политиката за развитие, както и политиката на разширяване и инициативите, инструментите и стратегиите в областта на регионалната политика и външните отношения;
б)
другите значими източници на финансиране от Съюза за образованието, обучението, младежта и спорта, по-специално Европейския социален фонд и другите финансови инструменти, свързани с трудовата заетост и социалното приобщаване, Европейския фонд за регионално развитие, Рамковата програма за научни изследвания и иновации "Хоризонт 2020", както и финансовите инструменти, свързани с правосъдието и гражданството, здравеопазването, програмите за външно сътрудничество и предприсъединителната помощ.
Член 26
Изпълнителни органи
Програмата се изпълнява по последователен начин от следните органи:
а)
на равнището на Съюза - от Комисията;
б)
на национално равнище - от националните агенции в държавите по програмата.
Член 27
Национален орган
1. Понятието „национален орган“ се отнася до един или повече национални органи в съответствие с националното право и практики.
2. В срок до 22 януари 2014 г. всяка държава членка уведомява Комисията с официално уведомление, предадено чрез постоянното ѝ представителство, относно лицето (лицата), законно оправомощено(и) да действа(т) от нейно име в качеството на „национален орган“ за целите на настоящия регламент. В случай на замяна на националния орган по време на изпълнението на програмата съответната държава членка уведомява незабавно Комисията за това в съответствие със същата процедура.
3. Държавите членки предприемат всички подходящи мерки за премахване на правните и административните пречки пред правилното действие на програмата, включително, когато е възможно, мерки с цел решаване на проблеми, които създават затруднения за получаването на визи.
4. В срок до 22 март 2014 г. националният орган определя национална агенция или национални агенции. В случай че има повече от една национална агенция, държавите членки установяват подходящ механизъм за координирано управление на изпълнението на програмата на национално равнище, по-специално с цел осигуряване на съгласувано и икономически ефективно изпълнение на програмата и ефективни контакти с Комисията във връзка с това, и с цел улесняванена възможното прехвърляне на финансови средства между агенциите, с което да се осигури гъвкавост и по-добро оползотворяване на средствата, разпределени на държавите членки. Без да се засягат разпоредбите на член 29, параграф 3, всяка държава членка решава как да организира взаимоотношенията между своя национален орган и своята национална агенция, включително за задачи като изготвянето на годишната работна програма на националната агенция.
Националният орган предоставя на Комисията подходяща предварителна оценка на съответствието, в уверение на това, че националната агенция спазва член 58, параграф 1, буква в), подточки v) и vi) и член 60, параграфи 1, 2 и 3 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и член 38 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (19), както и на изискванията на Съюза по отношение на стандартите за вътрешен контрол за националните агенции и на правилата за управлението на финансовите средства по програмата, предназначени за отпускане на безвъзмездни средства.
5. Националният орган определя независим одитен орган, както е посочено в член 30.
6. Националният орган изготвя своята предварителна оценка на съответствието въз основа на резултатите от собствените си проверки и одити и/или въз основа на проверките и одитите, предприети от независимия одитен орган, посочен в член 30.
7. Когато националната агенция, определена за програмата, е агенцията, която е била определена за национална агенция за предходната програма за обучение през целия живот или програмата „Младежта в действие“, обхватът на проверките и одитите за изготвяне на предварителна оценка на съответствието може да бъде ограничен до изискванията, които са нови и специфични за програмата.
8. Националният орган извършва мониторинг и следи управлението на програмата на национално равнище. Той своевременно информира Комисията и провежда консултации с нея преди вземането на каквото и да било решение, което може да окаже значително въздействие върху управлението на програмата, по-специално във връзка със своята национална агенция.
9. Националният орган осигурява подходящо съфинансиране на операциите на своята национална агенция, за да се гарантира, че програмата се управлява при спазване на приложимите правила на Съюза.
10. В случай че Комисията отхвърли определената национална агенция въз основа на своята преценка на предварителната оценка на съответствието, националният орган гарантира, че са предприети необходимите коригиращи действия по отношение на националната агенция, за да бъде тя приведена в съответствие с минималните изисквания, определени от Комисията, или определя друг орган за национална агенция.
11. Въз основа на годишната декларация за управлението на националната агенция, независимото одитно становище по нея и анализа на Комисията на съответствието и дейността на националната агенция до 31 октомври всяка година националният орган предоставя на Комисията информация за дейностите по мониторинг и надзор по програмата.
12. Националният орган носи отговорност за правилното управление на финансовите средства на Съюза, преведени от Комисията на националната агенция под формата на безвъзмездни средства, които се отпускат в рамките на програмата.
13. При нередност, небрежност или измама, дължащи се на националната агенция, както и в случай на сериозни пропуски или незадоволителни резултати от страна на националната агенция, когато това води до претенции към нея от страна на Комисията, националният орган отговаря за възстановяването на несъбраните средства на Комисията.
14. В случаите, описани в параграф 13, националният орган може да оттегли мандата на националната агенция по своя собствена инициатива или по искане на Комисията. В случай че националният орган желае да оттегли този мандат по други основателни причини, той уведомява Комисията за оттеглянето най-малко шест месеца преди предвидената дата на приключване на мандата на националната агенция. В такъв случай националният орган и Комисията официално договарят конкретни и определени във времето преходни мерки.
15. В случай на оттегляне националният орган провежда необходимите проверки по отношение на финансовите средства на Съюза, поверени на националната агенция, чийто мандат е оттеглен, и осигурява безпрепятственото прехвърляне на тези финансови средства на новата национална агенция, както и на всички документи и управленски инструменти, необходими за управление на програмата. Националният орган предоставя на националната агенция, чийто мандат е оттеглен, финансова подкрепа, необходима, за да продължи да изпълнява договорните си задължения към бенефициерите по програмата и към Комисията до момента на прехвърляне на тези задължения на нова национална агенция.
16. По искане на Комисията националният орган определя институциите или организациите или видовете институции и организации, които да се считат за допустими за участие в конкретни действия по програмата на съответните им територии.
Член 28
Национална агенция
1. Понятието „национална агенция“ се отнася до един или повече национални органи в съответствие с националното право и практика.
2. Националната агенция:
а)
има правосубектност или е част от образувание, което има правосубектност, и се урежда от законодателството на съответната държава членка; за национална агенция не може да бъде определено министерство;
б)
разполага с подходящ персонал, инфраструктура и капацитет за управление, така че да изпълнява задачите си по задоволителен начин, като осигурява ефикасно и ефективно управление на програмата и добро финансово управление на финансовите средства на Съюза;
в)
разполага с оперативни и правни средства за прилагане на правилата за административното, договорното и финансовото управление, определени на равнището на Съюза;
г)
предлага подходящи финансови гаранции, учердени за предпочитане от орган от публичния сектор, съответстващи на размера на финансовите средства на Съюза, които ще трябва да управлява;
д)
се определя за времетраенето на програмата.
3. Националната агенция отговаря за управлението на всички етапи от жизнения цикъл на проектите по следните действия по програмата в съответствие с член 58, параграф 1, буква в), подточки v) и vi) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и с член 44 от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012:
a)
образователна мобилност за граждани, с изключение на мобилността, организирана въз основа на съвместни или двустранни/многостранни степени, широкомащабни доброволчески проекти и Механизма за гарантиране на студентски заеми;
б)
стратегически партньорства в рамките на действието за сътрудничество за иновации и обмен на добри практики;
в)
управлението на дейности с ограничен мащаб в подкрепа на структурирания диалог в областта на младежта в рамките на действието за подкрепа за реформиране на политиката.
4. Чрез дерогация от параграф 3 вземането на решенията за подбор и отпускане на финансови средства за стратегическите партньорства, посочени в параграф 3, буква б), може да бъде управлявано на равнище на Съюза, ако за тази цел бъде взето решение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 36, параграф 3, и само в конкретни случаи, когато са налице ясни основания за такава централизация.
5. Националната агенция отпуска безвъзмездни средства на бенефициерите посредством споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства, в съответствие с посоченото от Комисията за съответното действие по програмата.
6. Националната агенция докладва ежегодно на Комисията и на своя национален орган в съответствие с член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Националната агенция отговаря за изпълнението на бележките, направени от Комисията след осъществения от нея анализ на годишната декларация за управлението и на независимото одитно становище по декларацията.
7. Националната агенция не може да делегира на трето лице каквато и да било възложена й задача по програмата или по изпълнението на бюджета, без предварително писмено разрешение от националния орган и Комисията. Националната агенция носи цялата отговорност за задачите, делегирани на трето лице.
8. В случай на оттегляне на мандата на национална агенция тя продължава да носи юридическа отговорност за изпълнението на договорните си задължения към бенефициерите по програмата и към Комисията до прехвърлянето на тези задължения на нова национална агенция.
9. Националната агенция отговаря за управлението и приключването на финансовите споразумения, свързани с предходните програми - програмата за обучение през целия живот и програмата „Младежта в действие“, които все още действат към момента на започване изпълнението на програмата.
Член 29
Европейска комисия
1. В срок от два месеца след получаване от националния орган на предварителната оценка на съответствието, посочена в член 27, параграф 4, Комисията приема, приема условно или отхвърля определената национална агенция. Комисията не влиза в договорни отношения с националната агенция, докато не приеме предварителната оценка на съответствието. При условно приемане Комисията може да приложи пропорционални предпазни мерки в договорните си отношения с националната агенция.
2. При приемане на предварителната оценка на съответствието на националната агенция, определена за програмата, Комисията признава официално правните отговорности по отношение на финансовите споразумения, свързани с предходните програми - програмата за обучение през целия живот и програмата „Младежта в действие“, които са все още съществуват към момента на започване изпълнението на програмата.
3. В съответствие с член 27, параграф 4 в документа, уреждащ договорните взаимоотношения между Комисията и националната агенция:
а)
се установяват стандартите за вътрешен контрол за националните агенции, както и правилата за управление на финансовите средства на Съюза за отпускане на безвъзмездни средства от националните агенции;
б)
се съдържа работната програма на националната агенция, в която са включени управленските задачи на националната агенция, за които се предоставя подкрепа от Съюза;
в)
се посочват изискванията за докладване за националната агенция.
4. Комисията предоставя ежегодно на националната агенция следните финансови средства по програмата:
а)
финансови средства за отпускане на безвъзмездни средства в съответната държава членка за действията по програмата, чието управление е поверено на националната агенция;
б)
финансово участие в подкрепа на управленските задачи на програмата, изпълнявани от националната агенция. То се предоставя под формата на участие с единна ставка към оперативните разходи на националната агенция и се определя в зависимост от размера на финансовите средства на Съюза за отпускане на безвъзмездни средства, поверени на националната агенция.
5. Комисията определя изискванията за работната програма на националната агенция. Комисията не предоставя на националната агенция финансови средства, докато не одобри официално работната програма на националната агенция.
6. Въз основа на изискванията за съответствие на националните агенции, посочени в член 27, параграф 4, Комисията прави преглед на националните системи за управление и контрол, по-специално въз основа на предварителната оценка на съответствието, която й е представена от националния орган, годишната декларация за управлението на националната агенция и на становището на независим одитен орган по нея, като надлежно отчита ежегодната информация, предоставена от националния орган за извършените от него дейности по мониторинг и надзор по програмата.
7. След като направи оценка на годишната декларация за управлението и на становището на независимия одитен орган по нея, Комисията изпраща своето становище и бележките си по посочените документи на националната агенция и на националния орган.
8. В случай че Комисията не може да приеме годишната декларация за управлението или независимото одитно становище по нея или в случай на незадоволително изпълнение от националната агенция на бележките на Комисията, последната може да приложи всякакви предпазни и корективни мерки, необходими за защита на финансовите интереси на Съюза, в съответствие с член 60, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) №°996/2012.
9. Комисията организира редовни срещи с мрежата от национални агенции с цел да гарантира съгласувано прилагане на програмата във всички държави по програмата.
Член 30
Независим одитен орган
1. Независимият одитен орган изготвя одитно становище относно годишната декларация за управлението, посочена в член 60, параграф 5 от Регламент (ЕС, Евратом) № 996/2012.
2. Независимият одитен орган трябва да:
a)
притежава необходимата професионална компетентност за извършване на одити в публичния сектор;
б)
гарантира, че при своите одити взема предвид международно признатите одитни стандарти;
в)
не е в положение на конфликт на интереси по отношение на правното образувание, в чиято структура е националната агенция. По-специално, той трябва да е функционално независим по отношение на правното образувание, в чиято структура е националната агенция.
3. Независимият одитен орган предоставя на Комисията и на нейните представители, както и на Сметната палата, пълен достъп до всички документи и доклади, подкрепящи одитното становище, което той изготвя относно годишната декларация за управлението на националната агенция.
ГЛАВА IX
Система за контрол
Член 31
Принципи на системата за контрол
1. Комисията предприема подходящи мерки, за да гарантира, че когато се изпълняват дейности, финансирани съгласно настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на мерки за предотвратяване на измами, корупция и всякакви други незаконни действия, чрез ефективни мерки за контрол, а ако се открият нередности - чрез възстановяване на недължимо платените суми, и, когато е целесъобразно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.
2. Комисията отговаря за надзорните проверки по отношение на действията и дейностите по програмата, които се управляват от националните агенции. Тя определя минималните изисквания за проверките, извършвани от националната агенция и от независимия одитен орган.
3. Националната агенция отговаря за първичните проверки на бенефициерите на безвъзмездни средства за действия и дейности по програмата, както е посочено в член 28, параграф 3. Тези проверки трябва да осигуряват достатъчно гаранции, че отпуснатите безвъзмездни средства са използвани по предназначение и в съответствие с приложимите правила на Съюза.
4. По отношение на финансовите средства по програмата, преведени на националните агенции, Комисията гарантира подходяща координация на своите проверки с националните органи и националните агенции въз основа на принципа на единния одит и на анализ на риска. Настоящата разпоредба не се прилага за разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF).
Член 32
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и на място по отношение на всички бенефициери, изпълнители, подизпълнители и други трети лица, които са получили финансови средства от Съюза. Те могат също така да провеждат одити и проверки по отношение на националните агенции.
2. OLAF може да извършва контрол и проверки на място на икономически оператори, имащи пряко или непряко отношение към такова финансиране, в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (20), с оглед да установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства, решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор за финансиране от страна на Съюза.
3. Без да се засягат параграфи 1 и 2, в споразуменията за сътрудничество с трети държави и международни организации, както и споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства и договорите, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, на Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се предоставят правомощия да извършват такива одити, контрол и проверки на място.
ГЛАВА X
Делегиране на правомощия и разпоредби за прилагане
Член 33
Делегиране на правомощия на Комисията
За да бъде управлението на задачите на най-подходящото равнище, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 34 за изменение на член 28, параграф 3, но само по отношение на осигуряването на допълнителни действия, които да се управляват от националните агенции.
Член 34
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 33, се предоставя на Комисията за целия срок на програмата.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 33 може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 33, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 35
Изпълнение на програмата
С цел изпълнението на програмата Комисията приема чрез актове за изпълнение годишни работни програми в съответствие с процедурата за разглеждане, посочена в член 36, параграф 3. Всяка годишна работна програма гарантира, че общите и специфичните цели, определени в членове 4, 5, 11 и 16, се изпълняват ежегодно по последователен начин и очертава очакваните резултати, метода на изпълнение и общия размер на разходите. В годишните работни програми се съдържа също така описание на действията, които ще се финансират, информация за разпределената за всяко действие сума и за разпределението на финансовите средства между държавите членки за дейности, управлявани чрез националните агенции, както и примерен график за тяхното изпълнение. При отпуснати безвъзмездни средства в тях се включват максималният процент на съфинансиране, който е съобразен с особеностите на целевите групи, и по-специално техния капацитет за съфинансиране и възможностите за привличане на финансиране от трети лица. По-специално, за действия, насочени към организации с ограничени финансови възможности, процентът на съфинансиране се определя най-малко на 50 %.
Член 36
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕО) № 182/2011.
2. Комитетът може да заседава в специални състави, за да разглежда секторни въпроси. Когато е целесъобразно, в съответствие с неговия процедурен правилник и в специални случаи, на заседанията му могат да бъдат поканени да участват като наблюдатели външни експерти, включително представители на социалните партньори.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА XI
Заключителни разпоредби
Член 37
Отмяна и преходни разпоредби
1. Решения № 1719/2006/ЕО, № 1720/2006/ЕО и № 1298/2008/ЕО се отменят, считано от 1 януари 2014 г.
2. Действията, започнати до 31 декември 2013 г., включително въз основа на решения № 1719/2006/ЕО, № 1720/2006/ЕО и № 1298/2008/ЕО, се управляват, когато е приложимо, в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
3. Държавите членки гарантират на национално равнище безпрепятствения преход между действията, провеждани в рамките на предходните програми в областта на ученето през целия живот, младежта и международното сътрудничество във висшето образование, и действията, които се изпълняват по програмата.
Член 38
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1288/2013
af 11.december 2013
om oprettelse af "Erasmus+": EU-programmet for uddannelse, ungdom og idræt og om ophævelse af afgørelse nr. 1719/2006/EF, 1720/2006/EF og 1298/2008/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 165, stk. 4, og artikel 166, stk. 4,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens meddelelse af 29. juni 2011 med titlen "Et budget for Europa 2020" opfordrede til at oprette et samlet program for uddannelse, ungdom og idræt, herunder de internationale aspekter af videregående uddannelse, der samler handlingsprogrammet for Livslang læring ("Livslang læring"), oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1720/2006/EF (4), programmet Aktive unge ("Aktive unge") oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1719/2006/EF (5), handlingsprogrammet Erasmus Mundus ("Erasmus Mundus") oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1298/2008/EF (6), ALFA III-programmet oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 (7) samt programmerne Tempus og Edulink for at sikre større effektivitet og et kraftigere fokus på den synergi, der skal udnyttes mellem det samlede programs forskellige aspekter. Desuden foreslås det at lade idræt indgå som led i dette samlede program ("programmet").
(2)
Midtvejsevalueringsrapporterne af de eksisterende programmer - Livslang læring, Aktive unge og Erasmus Mundus - den offentlige høring om de fremtidige EU-aktiviteter på områderne uddannelse og ungdom samt videregående uddannelse afdækkede et stort og på nogle områder voksende behov for fortsat samarbejde og mobilitet på europæisk plan på disse områder. I midtvejsevalueringerne understregedes også betydningen af tættere forbindelser mellem EU-programmerne og udviklingen af politikker for uddannelse og ungdom, og der blev udtrykt ønske om, at Unionens indsats struktureres således, at den bedre svarer til det livslange læringsbegreb. Endelig blev der opfordret til en enklere, mere brugervenlig og fleksibel tilgang til gennemførelsen af en sådan indsats og til at få gjort op med fragmenteringen af internationale videregående uddannelsesprogrammer.
(3)
Programmet bør fokusere på tilgængeligheden af finansiering og gennemsigtigheden i de administrative og finansielle procedurer, herunder gennem anvendelse af informations- og kommunikationsteknologi (ikt) og digitalisering. Strømlining og forenkling af organiseringen og forvaltningen, samt et vedvarende fokus på at nedbringe de administrative udgifter, er også afgørende for programmets succes.
(4)
Den offentlige høring om Unionens strategiske valg i forbindelse med gennemførelsen af den nye EU-kompetence på idrætsområdet og Kommissionens evalueringsrapport om de forberedende aktioner på idrætsområdet resulterede i nyttige oplysninger om prioriterede områder for Unionens indsats og påviste den merværdi, som Unionen kan skabe ved at støtte aktiviteter, der har til formål at generere, dele og sprede erfaringer og viden om forskellige problemstillinger vedrørende idræt på europæisk plan, forudsat at de navnlig fokuserer på græsrodsplan.
(5)
I Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst defineres Unionens vækststrategi for det kommende årti med vægt på at støtte denne vækst, og der fastlægges fem ambitiøse mål, som skal opfyldes inden 2020, navnlig på uddannelsesområdet, hvor målet er at andelen af unge, der forlader skolen for tidligt, skal sænkes til under 10 %, og hvor mindst 40 % af alle i alderen 30-34 år skal have gennemført en videregående uddannelse eller tilsvarende uddannelse. Det omfatter også flagskibsinitiativerne, især "Unge på vej" og dagsordenen for nye kvalifikationer og nye job.
(6)
Rådet opfordrede i sine konklusioner af 12. maj 2009 til oprettelsen af en strategiramme for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet (ET 2020) med fire strategiske mål, der kan imødegå de resterende udfordringer i forbindelse med udviklingen af et videnbaseret Europa og indsatsen for at gøre livslang læring til en reel mulighed for alle.
(7)
I overensstemmelse med artikel 8 og 10 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og artikel 21 og 23 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fremmer programmet bl.a. lighed mellem mænd og kvinder og foranstaltninger til at bekæmpe forskelsbehandling, der er begrundet i køn, racemæssig eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Der er behov for at udvide adgangen for dårligt stillede og sårbare grupper og aktivt at håndtere særlige indlæringsbehov for personer med handicap ved gennemførelsen af programmet.
(8)
Programmet bør have en stærk international dimension, navnlig med hensyn til videregående uddannelse, med henblik på ikke kun at forbedre kvaliteten af videregående uddannelser i Europa og dermed opfylde de bredere ET 2020-mål og Unionens attraktivitet som studiested, men også for at fremme den mellemfolkelige forståelse og bidrage til bæredygtig udvikling af videregående uddannelse i partnerlande samt deres bredere socioøkonomiske udvikling, herunder ved at stimulere "hjernemobilitet" gennem mobilitetsforanstaltninger med partnerlandsstatsborgere. Til dette formål bør der stilles midler til rådighed fra instrumentet for udviklingssamarbejde (DCI), det europæiske naboskabsinstrument (ENI), instrumentet til førtiltrædelsesbistand (Ipa) og partnerskabsinstrumentet for samarbejde med tredjelande (PI). Der kunne også stilles midler til rådighed fra Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) i overensstemmelse med gældende procedurer, der gælder for fonden. Bestemmelserne i denne forordning bør finde anvendelse på anvendelsen af disse midler, idet der sikres overensstemmelse med de respektive forordninger som opretter disse instrumenter og denne fond.
(9)
I sin resolution af 27. november 2009 om nye rammer for det europæiske samarbejde på ungdomsområdet (2010-2018) understregede Rådet behovet for, at alle unge anerkendes som en ressource i samfundet, og forsøgte at fremme deres deltagelse i udviklingen af politikker, som berører dem, gennem en løbende struktureret dialog mellem beslutningstagere, unge og ungdomsorganisationer på alle niveauer.
(10)
At bringe formel, ikke-formel og uformel læring sammen i et enkelt program bør skabe synergier og fremme tværsektorielt samarbejde på tværs af de forskellige uddannelses-, erhvervsuddannelses- og ungdomssektorer. Under gennemførelsen af programmet bør der tages behørigt hensyn til de forskellige sektorers specifikke behov og, hvor det er hensigtsmæssigt, til de lokale og regionale myndigheders rolle.
(11)
For at fremme mobilitet, lighed og høj studiekvalitet bør Unionen som forsøgsordning oprette en studielånsgarantifacilitet, der giver studerende mulighed for, uanset deres sociale baggrund, at tage deres kandidateksamen i et andet land, hvortil deltagelse i programmet er åbent ("programlandet"). Studielånsgarantifaciliteten bør være til rådighed for finansielle institutioner, der er villige til på favorable vilkår at yde studerende lån til kandidatstudier i andre programlande. Dette supplerende og innovative værktøj for læringsmobilitet bør ikke erstatte nogen nuværende tilskuds- og låneordning eller hæmme udviklingen af fremtidige tilskuds- og låneordninger, der understøtter studerendes mobilitet på lokalt eller, nationalt plan eller på EU-plan. Studielånsgarantifaciliteten bør være underlagt tæt overvågning og evaluering, navnlig vedrørende dens udbredelse på markedet i forskellige lande. I overensstemmelse med artikel 15, stk. 2 og 2a, bør en midtvejsevalueringsrapport forelægges Europa-Parlamentet og Rådet senest ved udgangen af 2017 med henblik på at opnå politisk vejledning om videreførelse af studielånsgarantifaciliteten.
(12)
Medlemsstaterne bør tilstræbe at vedtage alle hensigtsmæssige foranstaltninger for at fjerne retlige og administrative hindringer for et velfungerende program. Dette omfatter, så vidt muligt, en løsning af administrative spørgsmål, der giver anledning til vanskeligheder med hensyn til at opnå visa og opholdstilladelser. I overensstemmelse med Rådets direktiv 2004/114/EF (8) tilskyndes medlemsstaterne til at fremskynde procedurerne for indrejse og ophold.
(13)
I Kommissionens meddelelse af 20. september 2011 med titlen "Fremme af vækst og beskæftigelse - en dagsorden for moderniseringen af Europas videregående uddannelser" fastlægges en ramme inden for hvilken Unionen, medlemsstaterne og de videregående uddannelsesinstitutioner kan samarbejde for at øge antallet af kandidater, forbedre uddannelsernes kvalitet og maksimere videregående uddannelses og forsknings bidrag til at hjælpe medlemsstaternes økonomier og samfund med at komme stærkere ud af den globale økonomiske krise.
(14)
For bedre at kunne håndtere ungdomsarbejdsløshed i Unionen bør særlig opmærksomhed rettes mod det tværnationale samarbejde mellem institutioner for videregående uddannelse og erhvervsuddannelse og virksomheder med henblik på at forbedre de studerendes beskæftigelsesegnethed og udvikling af iværksætterfærdigheder.
(15)
Med Bolognaerklæringen, som blev undertegnet af undervisningsministrene fra 29 europæiske lande den 19. juni 1999, blev der iværksat en mellemstatslig proces med henblik på at skabe et europæisk område for videregående uddannelse, hvilket forudsætter vedvarende støtte på EU-plan.
(16)
Den afgørende rolle, som erhvervsuddannelse spiller med hensyn til opfyldelsen af en række af de mål, der er fastsat i Europa 2020-strategien, er bredt anerkendt og defineret i den fornyede Københavnproces (2011-2020), navnlig når der tages højde for dens potentiale i forbindelse med håndtering af Europas høje arbejdsløshedsniveau, særlig ungdomsarbejdsløshed og langtidsarbejdsløshed, fremme af en kultur for livslang læring, imødegåelse af social udstødelse og fremme af et aktivt medborgerskab. Praktikophold og lærlingeuddannelser af høj kvalitet, herunder i mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, er nødvendige for at bygge bro mellem den viden, der er erhvervet gennem uddannelse, og de kvalifikationer og kompetencer, der kræves på arbejdsmarkedet, samt for at styrke unges beskæftigelsesegnethed.
(17)
Det er nødvendigt at styrke intensiteten og omfanget af europæisk samarbejde mellem skoler og af underviseres og studerendes mobilitet for at opfylde de prioriteringer, der er fastlagt i dagsordenen for europæisk samarbejde om skoler i det 21. århundrede, nemlig at forbedre kvaliteten af skoleuddannelse i Unionen med hensyn til kompetenceudvikling, og for at fremme lige adgang og inklusion inden for skolesystemer og institutioner og styrke og understøtte lærererhvervet og skoleledelse. I den sammenhæng bør de strategiske mål om at mindske skolefrafald, forbedre resultaterne i grundlæggende færdigheder og øge deltagelsen i og kvaliteten af førskolepædagogik prioriteres sammen med mål om at styrke de faglige kompetencer blandt lærere og skoleledere og forbedre uddannelsesmulighederne for børn med indvandrerbaggrund og børn med vanskelige socioøkonomiske levevilkår.
(18)
Den nye europæiske dagsorden for voksenuddannelse, som er anført i Rådets resolution af 28. november 2011, har til formål at sætte alle voksne i stand til at udvikle og forbedre deres kvalifikationer og kompetencer gennem hele livet. Der bør lægges særlig vægt på at forbedre læringsmuligheder for de mange lavtuddannede europæere, navnlig ved at forbedre læse- og regnefærdigheder og fremme fleksible læringsforløb og voksenundervisning.
(19)
Foranstaltninger gennemført af Det Europæiske Ungdomsforum, NARIC (nationale informationscentre vedrørende akademisk anerkendelse), Eurydice, Euroguidance og Eurodesk-netværket, eTwinnings National Support Services, nationale Europass-centre og de nationale informationskontorer i naboskabslande er vigtige for at opfylde programmets mål, navnlig fordi de regelmæssigt kan formidle ajourførte oplysninger til Kommissionen om deres forskellige aktivitetsområder og formidle programresultater fra Unionen og i partnerlandene.
(20)
Samarbejde under programmet med internationale organisationer inden for uddannelse, ungdom og idræt, navnlig Europarådet, bør styrkes.
(21)
Med henblik på at bidrage til udviklingen af høj kvalitet i de europæiske integrationsundersøgelser i hele verden og på at imødekomme det stigende behov for viden og dialog om den europæiske integrationsproces og dens fremskridt er det vigtigt at stimulere topkvalitet inden for undervisning, forskning og analyser inden for dette område ved at støtte akademiske institutioner, foreninger, der er aktive inden for europæisk integration, og sammenslutninger, der forfølger mål af europæisk interesse, gennem Jean Monnet-aktionen
(22)
Samarbejde under programmet med civilsamfundsorganisationer inden for uddannelse, ungdom og idræt på nationalt og EU-plan er af stor betydning for at skabe en bred fornemmelse af ejerskab omkring strategier og politikker for livslang læring og for at tage civilsamfundet og dets interessenters idéer og bekymringer på alle niveauer i betragtning.
(23)
Kommissionens meddelelse af 18. januar 2011 med titlen "Udvikling af idrættens europæiske dimension" beskriver Kommissionens idéer til EU-foranstaltninger inden for idræt efter Lissabontraktatens ikrafttræden og stiller forslag til en liste over konkrete aktioner, som skal træffes af Kommissionen og medlemsstaterne med henblik på at fremme den europæiske identitet inden for idræt i tre bredt anlagte kapitler: idrættens rolle i samfundet, idrættens økonomiske dimension og idrættens organisering. Det er også nødvendigt at tage hensyn til idrættens, herunder oprindelige idrætsgrenes, merværdi og dens bidrag til Unionens kulturelle og historiske arv.
(24)
Det er navnlig nødvendigt at fokusere på breddeidræt og frivillighed inden for idræt, på grund af den vigtige rolle disse spiller for at fremme social inklusion, lige muligheder og sundhedsfremmende fysisk aktivitet.
(25)
Større gennemsigtighed og anerkendelse af kvalifikationer og kompetencer og øget accept af Unionens gennemsigtigheds- og anerkendelsesværktøjer bør bidrage til opbygningen af kvalitetsuddannelser og fremme mobiliteten i forbindelse med både livslang læring og beskæftigelsesformål i hele Unionen, både mellem lande og på tværs af sektorer. Hvis der gives adgang til metoder, praksis og teknologier, der anvendes i andre lande, vil det fremme beskæftigelsesegnetheden.
(26)
Med henblik herpå anbefales det, at der i udpræget grad gøres brug af Unionens fælles ramme for gennemsigtighed i kvalifikationer og kompetencer (Europass) etableret ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2241/2004/EF (9), det europæiske kvalitetssikringsregister for videregående uddannelser (EQAR), Den Europæiske Sammenslutning for Kvalitetssikringsorganisationer inden for Videregående Uddannelse (ENQA) etableret i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets henstilling 2006/143/EF (10), den europæiske referenceramme for kvalifikationer (EQF) for livslang læring etableret i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 23. april 2008 (11), det europæiske meritoverførselssystem for erhvervsuddannelse (ECVET) etableret i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 18.juni 2009 (12) og den europæisk referenceramme for kvalitetssikring af erhvervsuddannelse (EQAVET) under Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 18. juni 2009 (13) og det europæiske meritoverførsels- og meritakkumuleringssystem (ECTS).
(27)
For at opnå større gennemslagskraft i kommunikationen til offentligheden og stærkere synergier mellem kommunikationsaktiviteter, der gennemføres på Kommissionens initiativ, bør de ressourcer, der tildeles kommunikationsaktiviteter i henhold til denne forordning, også medvirke til kommunikation udadtil om Unionens politiske prioriteringer, såfremt disse vedrører denne forordnings overordnede mål.
(28)
Det er nødvendigt at sikre, at alle aktioner, der gennemføres inden for programmets rammer, har en europæisk merværdi, og at de supplerer medlemsstaternes aktiviteter i overensstemmelse med artikel 167, stk. 4, i TEUF, og andre aktiviteter, især aktiviteter inden for kultur og kommunikationsmedier, beskæftigelse, forskning og innovation, industri og virksomheder, samhørigheds- og udviklingspolitik samt udvidelsespolitik og initiativer, instrumenter og strategier på området for regionalpolitik og eksterne forbindelser.
(29)
Programmet er udformet med henblik på at have en positiv og bæredygtig indvirkning på politik og praksis inden for uddannelse, ungdom og idræt. Denne systemiske indvirkning bør nås ved hjælp af programmets forskellige aktioner og aktiviteter, som sigter mod at fremme ændringer på det institutionelle plan og som i givet fald fører til innovation på systemniveau. Individuelle projekter, hvortil der søges finansiel støtte fra programmet, er ikke forpligtet til at have nogen systemisk indvirkning som sådan. Det er det akkumulerede resultat af disse projekter, som bør bidrage til at opnå systemisk indvirkning.
(30)
Effektiv resultatforvaltning, herunder evaluering og overvågning, kræver udvikling af specifikke, målbare og realistiske resultatindikatorer, som kan måles over tid, og som afspejler foranstaltningens hensigtsmæssighed.
(31)
Kommissionen og medlemsstaterne bør optimere brugen af ikt og nye teknologier for at fremme adgangen til aktioner vedrørende uddannelse, ungdom og idræt. Dette kunne omfatte virtuel mobilitet, som bør supplere, men ikke erstatte, læringsmobilitet.
(32)
Denne forordning fastlægger en finansieringsramme for hele programmets varighed, der skal udgøre det primære referencebeløb, jf. punkt 17 i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (14) for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure.
(33)
Med henblik på at sikre kontinuitet i den fondsstøtte, der ydes efter programmet til organers funktion, bør Kommissionen i programmets indledende fase kunne betragte omkostninger, som er direkte forbundne med gennemførelsen af støttede aktiviteter, som berettigede til støtte, selv om de blev afholdt af modtageren, inden ansøgningen om tilskud var indgivet.
(34)
Der er et behov for at fastlægge de resultatkriterier, som fordelingen af budgetmidler mellem medlemsstaterne til tiltag, der forvaltes af de nationale agenturer, bør baseres på.
(35)
Lande, der kandiderer til tiltrædelse af Unionen, og de lande, der er medlemmer af Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA) og af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), kan deltage i Unionens programmer på grundlag af rammeaftaler, associeringsrådsafgørelser eller tilsvarende aftaler.
(36)
Schweiz kan deltage i EU-programmer i medfør af en aftale, som skal indgås, mellem Unionen og dette land.
(37)
Enkeltpersoner fra et oversøisk land eller territorium (OLT) og de offentlige og/eller private kompetente organer og institutioner i et OLT kan deltage i programmerne i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2001/822/EF (15). Begrænsningerne ved den fjerne beliggenhed, der gælder regionerne i Unionens yderste periferi og i de oversøiske lande og territorier, bør tages i betragtning ved programmets gennemførelse.
(38)
Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik skitserede i deres fælles meddelelse af 25. maj 2011 om en ny tilgang til naboskabslande i forandring bl.a. målet om yderligere at lette naboskabslandes deltagelse i Unionens aktioner vedrørende mobilitet og kapacitetsopbygning inden for videregående uddannelse og åbne det fremtidige uddannelsesprogram for naboskabslande.
(39)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes ved hjælp af forholdsmæssige foranstaltninger under hele udgiftscyklussen, herunder ved forebyggelse, opdagelse og efterforskning af uregelmæssigheder, inddrivelse af midler, der er gået tabt, udbetalt uretmæssigt eller anvendt forkert, og efter omstændighederne med sanktioner. Der er et stigende behov for finansiering af ekstern bistand fra Unionen, men Unionens økonomiske og budgetmæssige situation begrænser de ressourcer, der er til rådighed til en sådan bistand. Kommissionen bør derfor tilstræbe den mest effektive og bæredygtige udnyttelse af de tilgængelige ressourcer, især ved at anvende finansielle instrumenter med løftestangsvirkning.
(40)
For at fremme adgangen til programmet bør tilskuddene til mobilitetsstøtte til enkeltpersoner tilpasses leve- og opholdsomkostningerne i destinationslandet. Medlemsstaterne bør også tilskyndes til, i overensstemmelse med national lovgivning, at fritage disse tilskud fra eventuelle skatter og sociale afgifter. Samme fritagelse bør gælde for offentlige eller private organer, som yder sådan finansiel støtte til de berørte enkeltpersoner.
(41)
I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (16) kan frivilligt arbejde anerkendes som medfinansiering i form af bidrag i form af naturalier.
(42)
I sin meddelelse af 29. juni 2011 med titlen "Et budget for Europa 2020" understregede Kommissionen sit tilsagn om at forenkle Unionens finansiering. Oprettelsen af et samlet program for almen uddannelse, erhvervsuddannelse, ungdom og idræt vil sikre betydelig forenkling, rationalisering og synergivirkning i forvaltningen af programmet. Gennemførelsen af programmet bør forenkles yderligere gennem anvendelse af tilskud i form af engangsbeløb, enhedsomkostningsbaserede tilskud eller faste tilskud samt gennem begrænsning af de formelle og administrative krav til støttemodtagere og medlemsstater.
(43)
En forbedring af gennemførelsen og kvaliteten af støtten bør være hovedprincipperne bag opfyldelsen af programmets mål, samtidig med at der sikres optimal udnyttelse af de finansielle ressourcer.
(44)
Det er vigtigt at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning af programmet og gennemførelsen heraf på en måde, der er så effektiv og brugervenlig som muligt, samtidig med at retssikkerheden og adgangen til programmet for alle deltagere garanteres.
(45)
For at sikre en hurtig reaktion på ændrede behov i hele programmets varighed bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår bestemmelser vedrørende resultatkriterier og vedrørende yderligere aktioner, der forvaltes af de nationale agenturer. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(46)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse gennemførelsesbeføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (17).
(47)
Programmet bør dække tre forskellige områder, og det udvalg, der nedsættes i henhold til denne forordning, bør behandle både horisontale og sektorspecifikke spørgsmål. Det er medlemsstaternes opgave at sikre, at de sender de relevante repræsentanter til at deltage i møder i udvalget i overensstemmelse med punkterne på dagsordenen, og formanden for udvalgets opgave at sikre, at det klart fremgår af mødedagsordener, hvilken eller hvilke sektorer der er omfattet, og hvilke emner i den enkelte sektor der skal drøftes på hvert møde. Hvor det er relevant, og i overensstemmelse med udvalgets forretningsorden og på ad hoc-basis, bør det være muligt at indbyde eksterne eksperter, herunder repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, til at deltage i udvalgsmøderne som observatører.
(48)
Der bør sikres en korrekt afslutning af programmet, navnlig med hensyn til videreførelsen af flerårige forvaltningsforanstaltninger, f.eks. finansiering af teknisk og administrativ bistand. Fra den 1. januar 2014 bør den tekniske og administrative bistand om nødvendigt sikre, at aktioner, som endnu ikke er afsluttet ved udgangen af 2013 under de foregående programmer, fortsat kan forvaltes.
(49)
Målet for denne forordning, nemlig at etablere programmet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af dets omfang og virkninger men kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(50)
Afgørelse nr. 1719/2006/EF, nr. 1720/2006/EF og nr. 1298/2008/EF bør derfor ophæves.
(51)
For at sikre kontinuiteten i den fondsstøtte, der ydes under programmet, bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2014. Af hastende årsager bør denne forordning træde i kraft snarest muligt efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
Almindelige bestemmelser
Artikel 1
Programmets anvendelsesområde
1. Ved denne forordning oprettes et program for Unionens indsats på området uddannelse, ungdom og idræt med titlen "Erasmus+" ("programmet").
2. Programmet gennemføres for perioden fra 1. januar 2014 til 31. december 2020.
3. Programmet omfatter følgende områder under overholdelse af strukturerne og de specifikke behov i medlemsstaternes forskellige sektorer:
a)
uddannelse på alle niveauer i et livslang læring-perspektiv, herunder skoleuddannelse (Comenius), videregående uddannelse (Erasmus), videregående uddannelse på internationalt plan (Erasmus Mundus), erhvervsrettet uddannelse (Leonardo da Vinci) og voksenuddannelse (Grundtvig)
b)
ungdom (Aktive unge), især i forbindelse med ikke-formel og uformel læring
c)
idræt, navnlig breddeidræt.
4. Programmet omfatter en international dimension, der skal støtte Unionens optræden udadtil, herunder dens udviklingsmål, gennem et samarbejde mellem Unionen og partnerlande.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) "livslang læring": al almen uddannelse, erhvervsuddannelse, ikke-formel læring og uformel læring, som man deltager i gennem hele livet, og som resulterer i øget viden, øgede kvalifikationer og øgede kompetencer eller deltagelse i samfundet set i et personligt, samfundsmæssigt, kulturelt, socialt og/eller beskæftigelsesmæssigt perspektiv, herunder udbydelse af rådgivnings- og vejledningstjenester
2) "ikke-formel læring": læring, der finder sted gennem planlagte aktiviteter (i form af mål for og tid afsat til læring), hvor en form for støtte til læring er til stede (f.eks. et forhold mellem elev og lærer), men som ikke er en del af det formelle uddannelsessystem
3) "uformel læring": læring som følge af daglige aktiviteter i forbindelse med arbejde, familie og fritid, som ikke er tilrettelagt eller struktureret hvad angår mål, tid eller støtte til læring; den kan være utilsigtet set fra den lærendes perspektiv
4) "struktureret dialog": dialog med unge og ungdomsorganisationer, der tjener som forum for fortløbende fælles overvejelse af prioriteterne for, gennemførelsen af og opfølgningen på det europæiske samarbejde på ungdomsområdet
5) "tværnational": enhver foranstaltning, der - medmindre andet er anført - involverer mindst to programlande, som omhandlet i artikel 24, stk. 1
6) "international": enhver foranstaltning, der involverer mindst ét programland og mindst ét tredjeland ("partnerland")
7) "læringsmobilitet": at flytte fysisk fra bopælslandet til et andet land for at gennemføre studier, kurser eller ikke-formel eller uformel læring; dette kan ske i form af praktikophold, lærlingeuddannelse, udvekslingsophold for unge, frivilligt arbejde eller for at undervise eller deltage i en faglig udviklingsaktivitet og kan omfatte forberedende aktiviteter, såsom kurser i værtslandets sprog, såvel som afsender- og værtsaktiviteter samt opfølgningsaktiviteter
8) "samarbejde for innovation og udveksling af god praksis": tværnationale og internationale samarbejdsprojekter, der involverer organisationer inden for almen uddannelse, erhvervsuddannelse og/eller ungdom, og som kan omfatte andre organisationer
9) "støtte til politisk reform": enhver type aktivitet, der har til formål at støtte og fremme moderniseringen af uddannelsessystemer samt at yde støtte til udviklingen af europæisk ungdomspolitik gennem den politiske samarbejdsproces mellem medlemsstaterne, navnlig den åbne koordinationsmetode og den strukturerede dialog med unge mennesker
10) "virtuel mobilitet": et sæt af aktiviteter støttet af informations- og kommunikationsteknologi, herunder e-læring, der er tilrettelagt på institutionelt plan, som tilvejebringer eller fremmer tværnationale og/eller internationale samarbejdserfaringer i forbindelse med undervisning og/eller læring
11) "personale": personer, der på enten fagligt eller frivilligt grundlag deltager i uddannelse eller ikke-formel læring for unge og kan omfatte professorer, lærere, herunder erhvervslærere og andre undervisere, skoleledere, ungdomsarbejdere og administrativt personale
12) "ungdomsarbejder": en ansat eller frivillig, der deltager i ikke-formel læring, og som støtter unge mennesker i deres personlige socialpædagogiske og faglige udvikling
13) "unge": personer i alderen 13-30 år
14) "videregående uddannelsesinstitution":
a)
enhver type videregående uddannelsesinstitution, som i overensstemmelse med national lovgivning eller praksis tilbyder anerkendte uddannelser eller andre anerkendte kvalifikationer på videregående niveau, uanset hvorledes denne institution benævnes
b)
enhver type videregående uddannelsesinstitution, som i overensstemmelse med national lovgivning eller praksis tilbyder erhvervsuddannelse på videregående niveau
15) "fælles grader": en integreret uddannelse, der tilbydes af mindst to videregående uddannelsesinstitutioner, og som resulterer i et enkelt eksamensbevis, der udstedes og underskrives i fællesskab af alle de deltagende institutioner, og som anerkendes officielt i de lande, hvor de deltagende institutioner er beliggende
16) "dobbelte eller flere grader": en uddannelse, der tilbydes af mindst to videregående uddannelsesinstitutioner, hvor den studerende efter færdiggørelse af uddannelsen modtager et separat eksamensbevis fra hver deltagende institution
17) "ungdomsaktivitet": aktivitet uden for skolen (f.eks. udveksling af unge eller frivilligt arbejde eller oplæring af unge), som en ung gennemfører enten individuelt eller i en gruppe, navnlig gennem ungdomsorganisationer, og som er kendetegnet ved en ikke-formel læringstilgang
18) "partnerskab": en aftale indgået mellem en gruppe af institutioner og/eller organisationer i forskellige programlande med det formål at gennemføre fælles europæiske aktiviteter inden for uddannelse, ungdom og idræt eller etablere et formelt eller uformelt netværk inden for et relevant område, såsom fælles læringsprojekter for elever og deres lærere i form af udveksling af klasser og individuel mobilitet i længere perioder, intensive programmer inden for højere uddannelse og samarbejde mellem regionale og lokale myndigheder for at fremme interregionalt, herunder grænseoverskridende, samarbejde; det kan udvides til at omfatte institutioner og/eller organisationer fra partnerlande med det formål at styrke kvaliteten af partnerskabet
19) "nøglekompetencer": det grundlæggende sæt af viden, kvalifikationer og holdninger, som alle har brug for i forbindelse med indfrielse af personligt potentiale og udvikling, aktivt medborgerskab, social inklusion og beskæftigelse, som anført i Europa-Parlamentets og Rådets henstilling 2006/962/EF (18);
20) "åben koordinationsmetode" eller (OMC): mellemstatslig metode, der danner ramme for samarbejdet mellem medlemsstaterne, hvis nationale politikker på den måde kan rettes mod visse fælles mål; i forbindelse med dette program anvendes den åbne koordinationsmetode på området almen uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdom
21) "Unionens gennemsigtigheds- og anerkendelsesværktøjer": instrumenter, der hjælper interessenterne med at forstå, påskønne og anerkende læringsresultater og kvalifikationer i hele Unionen
22) "naboskabslande": lande og territorier, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik
23) "dobbelt karriere": kombinationen af idrætstræning på højt niveau med uddannelse eller arbejde
24) "breddeidræt": organiseret idræt, der udøves af amatøridrætsudøvere på lokalt niveau, og idræt for alle.
Artikel 3
Europæisk merværdi
1. Under programmet ydes der alene støtte til aktioner og aktiviteter, som skaber en potentiel europæisk merværdi, og som bidrager til at nå det i artikel 4 nævnte generelle mål.
2. Den europæiske merværdi af programmets aktioner og aktiviteter sikres navnlig gennem deres:
a)
tværnationale karakter, navnlig med hensyn til mobilitet og samarbejde med henblik på at opnå en bæredygtig systemisk indvirkning
b)
komplementaritet og synergi med andre programmer og politikker på nationalt plan, EU-plan og internationalt plan
c)
bidrag til en effektiv udnyttelse af Unionens gennemsigtigheds- og anerkendelsesværktøjer.
Artikel 4
Programmets generelle mål
Programmet skal bidrage til opfyldelse af:
a)
målene i Europa 2020-strategien, herunder det overordnede uddannelsesmål
b)
målene i strategirammen for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet ("ET 2020"), herunder de tilsvarende benchmarks
c)
den bæredygtige udvikling af partnerlande inden for videregående uddannelse
d)
de overordnede mål for de fornyede rammer for det europæiske samarbejde på ungdomsområdet (2010-2018)
e)
målet om at udvikle den europæiske dimension inden for idræt, navnlig breddeidræt, i overensstemmelse med Unionens arbejdsplan for sport, og
f)
fremme af europæiske værdier i overensstemmelse med artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union.
KAPITEL II
Uddannelse
Artikel 5
Specifikke mål
1. I overensstemmelse med programmets generelle mål, som fastlagt i artikel 4, navnlig målene i ET 2020, samt til støtte for bæredygtig udvikling af partnerlande inden for videregående uddannelse forfølger programmet følgende specifikke mål på uddannelsesområdet:
a)
at forbedre niveauet af nøglekompetencer og -kvalifikationer, særlig med hensyn til deres relevans for arbejdsmarkedet og deres bidrag til et sammenhængende samfund, navnlig gennem øgede muligheder for læringsmobilitet og gennem styrket samarbejde mellem uddannelsesverdenen og arbejdslivet
b)
at fremme forbedringer af kvalitet, innovation, ekspertise og internationalisering blandt uddannelsesinstitutioner, navnlig gennem forbedret tværnationalt samarbejde mellem uddannelsesudbydere og andre interessenter
c)
at fremme udviklingen af og øge kendskabet til et europæisk område for livslang læring, som skal supplere politiske reformer på nationalt plan og støtte moderniseringen af uddannelsessystemer, navnlig gennem styrket politisk samarbejde, bedre anvendelse af Unionens gennemsigtigheds- og anerkendelsesværktøjer og udbredelse af god praksis
d)
at fremme den internationale dimension af uddannelse, navnlig gennem samarbejde mellem erhvervsrettede og videregående uddannelsesinstitutioner i Unionen og partnerlande, ved at gøre europæiske videregående uddannelsesinstitutioner mere attraktive og støtte Unionens optræden udadtil, herunder udviklingsmålene, gennem fremme af mobiliteten og samarbejdet mellem videregående uddannelsesinstitutioner i Unionen og partnerlande og målrettet kapacitetsopbygning i partnerlande
e)
at forbedre sprogundervisningen og sprogindlæringen og at fremme Unionens brede sproglige mangfoldighed og interkulturelle bevidsthed
f)
at fremme høj kvalitet i undervisnings- og forskningsaktiviteter i europæisk integration gennem Jean Monnet-aktiviteterne på verdensplan, jf. artikel 10.
2. Med henblik på evaluering af programmet opstilles der i bilag I målbare og relevante indikatorer for de i stk. 1 omhandlede specifikke mål.
Artikel 6
Programmets aktioner
1. Programmets mål forfølges gennem følgende typer aktioner på området for uddannelse:
a)
den enkeltes læringsmobilitet
b)
samarbejde for innovation og udveksling af god praksis, og
c)
støtte til politisk reform.
2. De specifikke Jean Monnet-aktiviteter er beskrevet i artikel 10.
Artikel 7
Den enkeltes læringsmobilitet
1. Den enkeltes læringsmobilitet støtter følgende aktiviteter i de i artikel 24, stk. 1, omhandlede programlande:
a)
mobilitet for studerende på alle niveauer af videregående uddannelser og for studerende, lærlinge og elever i erhvervsuddannelserne. Denne mobilitet kan være i form af studier ved en partnerinstitution eller praktikophold eller ved at opnå erfaring som lærling, assistent eller praktikant i udlandet. Mobilitet på kandidatniveau kan støttes gennem den i artikel 20 omhandlede studielånsgarantifacilitet
b)
mobilitet for personale inden for de i artikel 24, stk. 1, omhandlede programlande. Denne mobilitet kan være i form af undervisning eller assistentjob eller deltagelse i faglige udviklingsaktiviteter i udlandet.
2. Under denne aktion ydes der også støtte til den internationale mobilitet for studerende og personale til og fra partnerlande, hvad angår videregående uddannelse, herunder mobilitet tilrettelagt på grundlag af fælles eller dobbelte/flere grader af høj kvalitet eller fælles forslagsindkaldelser.
Artikel 8
Samarbejde for innovation og udveksling af god praksis
1. Under samarbejde for innovation og udveksling af god praksis støttes følgende:
a)
strategiske partnerskaber mellem organisationer og/eller institutioner, som er involveret i uddannelse eller andre relevante sektorer med henblik på at udvikle og gennemføre fælles initiativer og fremme peerlæring og udveksling af erfaring
b)
partnerskaber mellem arbejdslivet og uddannelsesinstitutioner i form af:
-
videnalliancer mellem især videregående uddannelsesinstitutioner og arbejdslivet, der tager sigte på at fremme kreativitet, innovation, arbejdsbaseret læring og iværksætterånd ved at tilbyde relevante læringsmuligheder, herunder udvikling af nye læseplaner og pædagogiske tilgange
-
alliancer vedrørende sektorspecifikke kvalifikationer mellem udbydere af uddannelse og arbejdslivet, der tager sigte på at øge beskæftigelsesegnethed, bidrage til at skabe nye sektorspecifikke eller tværsektorielle læseplaner, udvikle innovative former for erhvervsrettet uddannelse og anvende Unionens gennemsigtigheds- og anerkendelsesværktøjer i praksis
c)
it-platforme, herunder især eTwinning, som omfatter alle uddannelsessektorer, og som muliggør peerlæring, virtuel mobilitet, udveksling af god praksis og åbning af adgang for deltagere fra naboskabslande.
2. Under denne aktion ydes der også støtte til udvikling, kapacitetsopbygning, regional integration, videnudveksling og moderniseringsprocesser gennem internationale partnerskaber mellem videregående uddannelsesinstitutioner i Unionen og i partnerlande, navnlig med hensyn til peerlæring og fælles uddannelsesprojekter samt gennem fremme af regionalt samarbejde og nationale informationskontorer, navnlig med naboskabslande.
Artikel 9
Støtte til politisk reform
1. Støtte til politisk reform omfatter aktiviteter iværksat på EU-plan i relation til:
a)
gennemførelsen af Unionens politiske dagsorden for uddannelse i forbindelse med den åbne koordinationsmetode samt Bologna- og Københavnprocesserne
b)
gennemførelse i programlandene af Unionens gennemsigtigheds- og anerkendelsesværktøjer, navnlig Unionens fælles ramme for åbenhed i kvalifikationer og kompetencer (Europass), den europæiske ramme for kvalifikationer (EQF), det europæiske meritoverførsels- og meritakkumuleringssystem (ECTS), det europæiske meritoverførselssystem for erhvervsuddannelse (ECVET), den europæisk referenceramme for kvalitetssikring af erhvervsuddannelse (EQAVET), det europæiske kvalitetssikringsregister for videregående uddannelser (EQAR) og Den Europæiske Sammenslutning for Kvalitetssikringsorganisationer inden for Videregående Uddannelse (ENQA) og tilvejebringelse af støtte til EU-dækkende netværk og europæiske ikke-statslige organisationer (ngo'er), som er aktive på uddannelsesområdet
c)
politisk dialog med relevante europæiske interessenter på uddannelsesområdet
d)
NARIC, Eurydice- og Euroguidance-netværket samt nationale Europass-centre.
2. Under denne aktion ydes der også støtte til politisk dialog med partnerlande og internationale organisationer.
Artikel 10
Jean Monnet-aktiviteter
Jean Monnet-aktiviteterne har til formål at:
a)
fremme undervisning og forskning i europæisk integration i hele verden blandt sagkyndige akademikere, studerende og borgere, navnlig gennem oprettelsen af Jean Monnet-professorater og andre akademiske aktiviteter og gennem bistand til andre videnopbygningsaktiviteter på videregående uddannelsesinstitutioner
b)
støtte aktiviteter, der gennemføres af akademiske institutioner eller sammenslutninger på området europæiske integrationsstudier, og støtte et Jean Monnet-kvalitetsmærke
c)
støtte følgende institutioner, der forfølger et mål af europæisk interesse:
i)
Det Europæiske Universitetsinstitut, Firenze
ii)
Europakollegiet (afdelingerne i Brügge og Natolin)
iii)
Det Europæiske Institut for Offentlig Administration (EIPA), Maastricht
iv)
Det Europæiske Retsakademi, Trier
v)
Det Europæiske Agentur for Udvikling af Undervisning af Personer med Særlige Behov, Odense
vi)
Det Internationale Center for Europæisk Uddannelse (CIFE), Nice
d)
fremme politisk debat og udveksling mellem den akademiske verden og politikerne om Unionens politiske prioriteter.
KAPITEL III
Ungdom
Artikel 11
Specifikke mål
1. I overensstemmelse med programmets generelle mål, som fastlagt i artikel 4, navnlig målene i de nye rammer for det europæiske samarbejde på ungdomsområdet (2010-2018), forfølger programmet følgende specifikke mål:
a)
at forbedre niveauet af nøglekompetencer og -kvalifikationer hos unge, herunder dem, der har færre muligheder, samt fremme deltagelse i det demokratiske liv i Europa og på arbejdsmarkedet, aktivt medborgerskab, interkulturel dialog, social inklusion og solidaritet, især gennem øgede muligheder for læringsmobilitet for unge, ungdomsarbejdere eller ungdomsorganisationer og ungdomsledere, og gennem styrkede forbindelser mellem ungdomsområdet og arbejdsmarkedet
b)
fremme af kvalitetsforbedringer i ungdomsarbejdet, navnlig gennem øget samarbejde mellem organisationer på ungdomsområdet og/eller andre interessenter
c)
at supplere de politiske reformer på lokalt, regionalt og nationalt plan og at støtte udviklingen af viden og evidensbaseret ungdomspolitik og anerkendelse af ikke-formel og uformel læring, navnlig gennem styrket politisk samarbejde, bedre anvendelse af Unionens gennemsigtigheds- og anerkendelsesværktøjer og udbredelse af god praksis
d)
at forbedre den internationale dimension af aktiviteter på ungdomsområdet og at udbygge ungdomsarbejderes og ungdomsorganisationers rolle som støttestrukturer for unge i komplementaritet med Unionens optræden udadtil, navnlig gennem fremme af mobiliteten og samarbejdet mellem Unionen og interessenter i partnerlande og internationale organisationer og gennem målrettet kapacitetsopbygning i partnerlande.
2. Med henblik på evaluering af programmet opstilles der i bilag I målbare og relevante indikatorer for de i stk. 1 omhandlede specifikke mål.
Artikel 12
Programmets aktioner
Programmets mål forfølges gennem følgende typer aktioner:
a)
den enkeltes læringsmobilitet
b)
samarbejde for innovation og udveksling af god praksis
c)
støtte til politisk reform.
Artikel 13
Den enkeltes læringsmobilitet
1. Under den enkeltes læringsmobilitet støttes følgende:
a)
mobilitet for unge inden for ikke-formelle og uformelle læringsaktiviteter mellem programlandene: en sådan mobilitet kan tage form af udvekslingsophold for unge og frivilligt arbejde via den europæiske volontørtjeneste for unge samt innovative aktiviteter, der bygger på eksisterende bestemmelser om mobilitet
b)
mobilitet for personer, der er aktive inden for ungdomsarbejde eller ungdomsorganisationer, og ungdomsledere; en sådan mobilitet kan tage form af uddannelses- og netværkssamarbejdsaktiviteter.
2. Denne aktion støtter også unges mobilitet og mobilitet blandt personer, der er aktive i ungdomsarbejde eller ungdomsorganisationer, og ungdomsledere til og fra partnerlande, navnlig naboskabslande.
Artikel 14
Samarbejde for innovation og udveksling af god praksis
1. Under samarbejde for innovation og udveksling af god praksis støttes følgende:
a)
strategiske partnerskaber, der sigter mod at udvikle og gennemføre fælles initiativer, herunder ungdomsinitiativer og medborgerskabsprojekter, der fremmer aktivt medborgerskab, social innovation, deltagelse i det demokratiske liv og iværksætterånd gennem peerlæring og udveksling af erfaring
b)
it-platforme på ungdomsområdet, som muliggør peerlæring, videnbaseret ungdomsarbejde, virtuel mobilitet og udveksling af god praksis.
2. Under dette tiltag ydes der endvidere støtte til udvikling, kapacitetsopbygning og videnudveksling gennem partnerskaber mellem organisationer i programlande og partnerlande, navnlig gennem peerlæring.
Artikel 15
Støtte til politisk reform
1. Støtte til politisk reform omfatter aktiviteter i relation til:
a)
gennemførelse af Unionens politiske dagsorden på ungdomsområdet ved hjælp af den åbne koordinationsmetode
b)
gennemførelse i programlandene af Unionens gennemsigtigheds- og anerkendelsesværktøjer, navnlig Youthpass, og støtte til EU-dækkende netværk og europæiske ungdoms-ngo'er
c)
politik-dialog med de relevante europæiske interessenter og struktureret dialog med unge
d)
det europæiske ungdomsforum, ressourcecentre for udvikling af ungdomsarbejde og Eurodesk-netværket.
2. Under denne aktion ydes der også støtte til politisk dialog med partnerlande og internationale organisationer.
KAPITEL IV
Idræt
Artikel 16
Specifikke mål
1. I overensstemmelse med programmets generelle mål, som fastlagt i artikel 4, og Unionens arbejdsplan for sport fokuserer programmet navnlig på breddeidrætten og omfatter følgende specifikke mål:
a)
at håndtere grænseoverskridende trusler mod idrættens integritet, såsom doping, aftalt spil og vold samt alle former for intolerance og diskrimination
b)
at fremme og støtte god forvaltning inden for idræt og dobbelte karrierer for idrætsudøvere
c)
at fremme frivillige aktiviteter inden for idræt samt social inklusion, lige muligheder og bevidsthed om vigtigheden af sundhedsfremmende fysisk aktivitet gennem øget deltagelse i og lige adgang til idræt for alle.
2. Med henblik på evaluering af programmet opstilles der i bilag I målbare og relevante indikatorer for de i stk. 1 omhandlede specifikke mål.
Artikel 17
Aktivitet
1. Målene vedrørende samarbejde forfølges gennem følgende tværnationale aktiviteter, som navnlig skal fokusere på breddeidrætten:
a)
støtte til samarbejdende partnerskaber
b)
støtte til europæiske idrætsarrangementer uden gevinst for øje, som inddrager flere programlande og bidrager til de mål, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, litra c)
c)
støtte til styrkelse af videnbasen til udformning af politikker
d)
dialog med relevante europæiske interessenter.
2. Til de i stk. 1 omhandlede aktiviteter kan søges opnået supplerende finansiering fra tredjeparter, som f.eks. private virksomheder.
KAPITEL V
Finansielle bestemmelser
Artikel 18
Budget
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet fra den 1. januar 2014 er fastsat til 14 774 524 000 EUR i løbende priser.
De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for den flerårige finansielle ramme.
2. Det i stk. 1 nævnte beløb tildeles til programmets aktioner, som følger, med en fleksibilitetsmargen, der ikke overstiger 5 % af hvert af de tildelte beløb:
a)
77,5 % til uddannelse, hvoraf følgende minimumstildelinger afsættes:
i)
43 % til videregående uddannelse, hvilket repræsenterer 33,3 % af det samlede budget
ii)
22 % til erhvervsuddannelse, hvilket repræsenterer 17 % af det samlede budget
iii)
15 % til skoleuddannelse, hvilket repræsenterer 11,6 % af det samlede budget
iv)
5 % til voksenuddannelse, hvilket repræsenterer 3,9 % af det samlede budget
b)
10 % til unge
c)
3,5 % til studielånsgarantifaciliteten
d)
1,9 % til Jean Monnet
e)
1,8 % til idræt, hvoraf ikke mere end 10 % til den aktivitet, der er nævnt i artikel 17, stk. 1, litra b)
f)
3,4 % til driftstilskud til nationale agenturer, og
g)
1,9 % til dækning af administrationsudgifter.
3. Af de tildelinger, der er omhandlet i stk. 2, litra a) og b), skal mindst 63 % tildeles til den enkeltes læringsmobilitet, mindst 28 % til samarbejde for innovation og udveksling af god praksis og 4,2 % til støtte til politisk reform.
4. Ud over den i stk. 1 anførte finansieringsramme og for at fremme den internationale dimension inden for videregående uddannelse tildeles supplerende støtte som fastsat i de forskellige instrumenter for samarbejdet udadtil (instrumentet for udviklingssamarbejde (DCI), det europæiske naboskabsinstrument (ENI), partnerskabsinstrumentet for samarbejde med tredjelande (PI) og instrumentet til førtiltrædelsesbistand (Ipa)) til aktioner vedrørende læringsmobilitet til eller fra partnerlande og vedrørende samarbejde og politisk dialog med myndigheder, institutioner og organisationer fra disse lande. Denne forordning finder anvendelse på anvendelsen af disse midler, samtidig med at der sikres overensstemmelse med de respektive forordninger, der regulerer disse eksterne instrumenter og, for så vidt angår DCI, også opfyldelse af kriterierne for officiel udviklingsbistand som fastsat af OECD's Komité for Udviklingsbistand.
Finansieringen stilles til rådighed gennem to flerårige tildelinger, der dækker hhv. de første fire år og de resterende tre år. Tildelingen af denne finansiering fastlægges i den flerårige vejledende programmering for de eksterne instrumenter, der er omhandlet i første afsnit, i overensstemmelse med de fastlagte behov og prioriteringer for de pågældende lande. Samarbejde med partnerlande kan, hvor det er relevant, baseres på supplerende bevillinger fra disse lande, som tilvejebringes efter procedurer, der aftales med dem.
De mobilitetsaktioner for studerende og undervisere mellem programlande og partnerlande, der er finansieret via tildelinger fra DCI, skal fokusere på områder, der er relevante for inklusiv og bæredygtig udvikling i udviklingslandene.
5. Bevillingerne til programmet kan også dække udgifter til forberedende aktiviteter, tilsyns-, kontrol-, revisions- og evalueringsaktiviteter, som er nødvendige for forvaltningen af programmet og for at nå dets mål, herunder navnlig undersøgelser, ekspertmøder og informations- og kommunikationsaktioner, såsom kommunikation udadtil om Unionens politiske prioriteringer, for så vidt de angår denne forordnings generelle mål, udgifter i forbindelse med it, der fokuserer på informationsbehandling og -udveksling, samt alle andre udgifter til teknisk og administrativ bistand, som Kommissionen afholder i forbindelse med forvaltningen af programmet.
6. Bevillingerne kan også anvendes til udgifter til teknisk og administrativ bistand i forbindelse med sikring af overgangen mellem programmet og de foranstaltninger, der vedtages i medfør af afgørelse nr. 1719/2006/EF, nr. 1720/2006/EF og nr. 1298/2008/EF. Om nødvendigt kan der afsættes bevillinger i budgettet efter 2020 til dækning af lignende udgifter for at muliggøre forvaltning af aktioner og aktiviteter, som ikke er afsluttet den 31. december 2020.
7. De midler til enkeltes læringsmobilitet, jf. artikel 6, stk. 1, litra a), og artikel 12, litra a), der skal forvaltes af et nationalt agentur eller nationale agenturer ("nationalt agentur"), tildeles på grundlag af befolkningens størrelse og leveomkostningerne i medlemsstaten, afstanden mellem medlemsstaternes hovedstæder samt resultater. Resultatparameteret tegner sig for 25 % af de samlede midler i henhold til kriterierne i stk. 8 og 9. For så vidt angår strategiske partnerskaber jf. artikel 8, stk. 1, litra a), og artikel 14, stk. 1, litra a), der skal udvælges og forvaltes af et nationalt agentur, tildeles midlerne på grundlag af kriterier, som defineres af Kommissionen efter undersøgelsesproceduren i artikel 36, stk. 3. Disse formler skal så vidt muligt være neutrale med hensyn til medlemsstaternes forskellige uddannelsessystemer, skal undgå betydelige reduktioner i det årlige budget, medlemsstaterne tildeles fra år til år, og skal begrænse uforholdsmæssigt store ubalancer i de tildelte tilskud mest muligt.
8. Tildeling af midler baseret på resultater finder anvendelse for at effektiv anvendelse af ressourcer fremmes. Kriterierne til måling af resultater baseres på de senest tilgængelige data og fokuserer navnlig på:
a)
det årlige resultatniveau, og
b)
det årlige betalingsniveau.
9. Tildelingen af midler for 2014 baseres på de senest tilgængelige data om gennemførte aktioner og anvendelsen af budgettet under programmet for Livslang læring, programmet Aktive unge og Erasmus Mundus-programmet indtil og med den 31. december 2013.
10. Programmet kan yde støtte gennem specifikke innovative finansieringsmetoder, navnlig som omhandlet i artikel 20.
Artikel 19
Specifikke finansieringsmetoder
1. Kommissionen gennemfører Unionens finansielle støtte i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
2. Kommissionen kan udsende fælles forslagsindkaldelser med partnerlande eller deres organisationer og agenturer med henblik på at finansiere projekter på grundlag af modsvarende midler. Projekter kan vurderes og udvælges gennem fælles evaluerings- og udvælgelsesprocedurer, som aftales mellem de involverede finansierende organer i overensstemmelse med principperne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
3. Offentlige organer såvel som skoler, videregående uddannelsesinstitutioner og organisationer inden for almen uddannelse, erhvervsuddannelse, ungdom og idræt, der har modtaget over 50 % af deres årlige indtægter via offentlige kilder i løbet af de foregående to år, betragtes som værende i besiddelse af den finansielle, faglige og administrative kapacitet til at gennemføre aktiviteter under programmet. Det kræves ikke, at de fremlægger yderligere dokumentation som bevis for denne kapacitet.
4. Som undtagelse fra artikel 130, stk. 2 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og i behørigt begrundede tilfælde, kan Kommissionen betragte omkostninger, der er direkte forbundet med gennemførelsen af støttede aktiviteter og afholdt i de første seks måneder af 2014, som tilskudsberettigede fra den 1. januar 2014, selv om de blev afholdt af støttemodtageren, inden ansøgningen om tilskud blev indgivet.
5. Det i artikel 137, stk. 1, litra c), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, anførte beløb gælder ikke for finansiel støtte til læringsmobilitet, som tildeles enkeltpersoner.
Artikel 20
Studielånsgarantifacilitet
1. Studielånsgarantifaciliteten tilvejebringer delgarantier til finansielle formidlere for lån på de gunstigst mulige vilkår til studerende, der gennemfører et videregående uddannelsesprograms andet trin, f.eks. en kandidatgrad, på en anerkendt videregående uddannelsesinstitution i et programland, som omhandlet i artikel 24, stk. 1, som hverken er deres bopælsland eller det land, hvor de modtog de kvalifikationer, der gav adgang til kandidatuddannelsen.
2. Garantier udstedt gennem studielånsgarantifaciliteten omfatter nye mulige studielån på op til højst 12 000 EUR for et etårigt program, og op til 18 000 EUR for et toårigt program, eller tilsvarende i lokal valuta.
3. Forvaltningen af studielånsgarantifaciliteten på EU-plan overdrages til Den Europæiske Investeringsfond (EIF) i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 på grundlag af en uddelegeringsaftale med Kommissionen, der fastlægger de detaljerede bestemmelser og krav til gennemførelsen af studielånsgarantifaciliteten og parternes respektive forpligtelser. På dette grundlag indgår EIF aftaler med finansielle formidlere, såsom banker, nationale og/eller regionale studielånsinstitutioner eller andre anerkendte finansielle institutioner, og bestræber sig på at vælge en finansiel formidler fra hvert programland med henblik på at sikre, at studerende fra alle programlande har adgang til studielånsgarantifaciliteten på en sammenhængende og ikke-diskriminerende måde.
4. Teknisk information om studielånsgarantifacilitetens funktionsmåde er indeholdt i Bilag II.
KAPITEL VI
Resultater og formidling
Artikel 21
Overvågning og evaluering af effektivitet og resultater
1. Kommissionen overvåger og rapporterer regelmæssigt i samarbejde med medlemsstaterne regelmæssigt om effektiviteten og resultaterne af programmet målt i forhold til dets mål med særlig hensyntagen til:
a)
den europæiske merværdi, jf. artikel 3
b)
fordelingen af midler i forbindelse med uddannelses- og ungdomssektorerne, med henblik på ved programmets afslutning at sikre en tildeling af midler, der garanterer en bæredygtig systemisk indvirkning
c)
brugen af de midler, der stammer fra de eksterne instrumenter, der er omhandlet i artikel 18, stk. 4, og deres bidrag til de respektive mål og principper for disse instrumenter.
2. Ud over at foretage dens løbende overvågningsaktiviteter, forelægger Kommissionen en midtvejsevalueringsrapport senest den 31. december 2017 med henblik på at vurdere de trufne foranstaltningers effektivitet med hensyn til at nå programmets mål, og på at vurdere programmets effektivitet og dets europæiske merværdi, eventuelt ledsaget af et forslag til ændring af denne forordning. Midtvejsevalueringsrapporten skal omhandle mulighederne for forenkling af programmet, den interne og eksterne samhørighed, dets måls fortsatte relevans og de trufne foranstaltningers bidrag til opfyldelse af Europa 2020-strategien. I evalueringen tages der ligeledes hensyn til resultaterne af en evaluering af den langsigtede virkning af de foregående programmer (Livslang læring, Aktive unge, Erasmus Mundus og andre programmer vedrørende videregående uddannelse på internationalt plan).
3. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget den i stk. 2 nævnte midtvejsevalueringsrapport.
4. Uanset kravene i kapitel VII og de nationale agenturers forpligtelser som omhandlet i artikel 28 skal medlemsstaterne senest den 30. juni 2017 indsende en rapport til Kommissionen om programmets gennemførelse og indvirkning på deres respektive områder.
5. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en endelig evaluering af programmet senest den 30. juni 2022.
Artikel 22
Kommunikation og formidling
1. Kommissionen varetager i samarbejde med medlemsstaterne formidlingen af information, presseomtale og opfølgning med hensyn til alle aktioner og aktiviteter, hvortil der ydes støtte under programmet, og formidling af resultater af de tidligere programmer for Livslang læring, Aktive unge og Erasmus Mundus.
2. Modtagere af tilskud til de projekter, der støttes gennem aktioner og aktiviteter, der er omhandlet i artikel 6, 10, 12, 17 og 20 bør sikre at de opnåede resultater og virkninger kommunikeres og formidles effektivt. Dette kan omfatte peer-to-peer-informationsaktiviteter om mobilitetsmuligheder.
3. De nationale agenturer, jf. artikel 28, udvikler en sammenhængende tilgang med henblik på effektiv formidling og udnyttelse af resultater af aktiviteter, der er støttet under de aktioner, de forvalter under programmet, bistår generelt Kommissionen i forbindelse med formidlingen af information om programmet, herunder oplysninger om aktioner og aktiviteter, der forvaltes på nationalt plan og på EU-plan, og dets resultater og informerer de relevante målgrupper om aktioner i deres land.
4. De offentlige og private organer inden for de sektorer, som er omfattet af programmet, skal bruge navnet "Erasmus+" i forbindelse med kommunikation og formidling af information om programmet. Følgende navne anvendes på de forskellige sektorer under programmet:
-
"Comenius": almen skoleuddannelse
-
"Erasmus": alle typer videregående uddannelse i programlandene
-
"Erasmus Mundus": alle typer videregående uddannelsesaktiviteter i programlandene og partnerlande
-
"Leonardo da Vinci": erhvervsrettet uddannelse
-
"Grundtvig": voksenuddannelse
-
"Aktive unge": ikke-formel og uformel læring på ungdomsområdet.
-
"Idræt": aktiviteter på idrætsområdet.
5. Kommunikationsaktiviteter skal også bidrage til kommunikation udadtil om Unionens politiske prioriteringer, såfremt de vedrører denne forordnings overordnede mål.
KAPITEL VII
Adgang til programmet
Artikel 23
Adgang
1. Offentlige eller private organer, der er beskæftiget med uddannelse, ungdom og breddeidræt, kan indsende ansøgninger om støtte under dette program. Hvad angår de aktiviteter, der er nævnt i artikel 13, stk. 1, litra a), og artikel 14, stk. 1, litra a), skal programmet støtte deltagelse af grupper af unge, som er aktive inden for ungdomsarbejde, men ikke nødvendigvis inden for rammerne af en ungdomsorganisation.
2. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer under programmets gennemførelse, bl.a. hvad angår udvælgelse af deltagere og tildeling af stipendier, at der ydes en særlig indsats for at fremme social inklusion og deltagelsen af personer, der har særlige behov eller færre muligheder.
Artikel 24
Deltagerlande
1. Programmet er åbent for deltagelse af følgende lande ("programlandene"):
a)
medlemsstaterne
b)
tiltrædelseslande, kandidatlande og potentielle kandidatlande, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og generelle vilkår og betingelser for disse landes deltagelse i EU-programmer, som er fastlagt i de respektive rammeaftaler, associeringsrådsafgørelser eller lignende aftaler
c)
de EFTA-lande, der er part i EØS-aftalen, i overensstemmelse med bestemmelserne i nævnte aftale
d)
Det Schweiziske Forbund på grundlag af en bilateral aftale, som indgås med dette land
e)
de lande, som er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, og som har indgået aftaler med Unionen, der åbner mulighed for deres deltagelse i Unionens programmer, under forudsætning af indgåelsen af en bilateral aftale med Unionen om betingelserne for deres deltagelse i programmet.
2. Programlandene vil blive underlagt de samme forpligtelser og skal udføre de samme opgaver som gælder for medlemsstaterne i henhold til denne forordning.
3. Programmet støtter samarbejde med partnerlande, navnlig naboskabslande, i aktioner og aktiviteter, jf. artikel 6, 10 og 12.
KAPITEL VIII
Forvaltnings- og revisionssystem
Artikel 25
Komplementaritet
Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne programmets overordnede sammenhæng og komplementaritet med:
a)
relevante politikker og programmer, navnlig vedrørende kultur og medier, beskæftigelse, forskning og innovation, industri og erhvervsliv, samhørigheds- og udviklingspolitik samt udvidelsespolitik og -initiativer, instrumenter og strategier på området for regionalpolitik og eksterne forbindelser
b)
andre EU-relevante finansieringskilder til uddannelse, ungdom og idræt, navnlig Den Europæiske Socialfond og andre finansielle instrumenter vedrørende beskæftigelse og social inklusion, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og "Horisont 2020"-rammeprogrammet for forskning innovation samt de finansielle instrumenter vedrørende retlige anliggender og medborgerskab, sundhed, eksterne samarbejdsprogrammer og førtiltrædelsesbistand.
Artikel 26
Gennemførelsesorganer
Programmet gennemføres på en ensartet måde af følgende organer:
a)
Kommissionen på EU-plan
b)
de nationale agenturer på nationalt plan i programlandene.
Artikel 27
National myndighed
1. Ved "national myndighed" forstås en eller flere nationale myndigheder i henhold til national lovgivning og praksis.
2. Senest den 22. januar 2014 underretter medlemsstaterne via en formel meddelelse, som fremsendes af deres permanente repræsentation, Kommissionen om den eller de personer, der er bemyndiget til at handle på deres vegne som national myndighed med henblik på denne forordning. Hvis det nationale agentur udskiftes i programmets løbetid, underretter den berørte medlemsstat straks Kommissionen herom efter den samme procedure.
3. Medlemsstaterne træffer alle de nødvendige foranstaltninger til at fjerne retlige og administrative hindringer for programmets drift, herunder, hvor det er muligt, foranstaltninger til løsning af problemer, der besværliggør opnåelsen af visum.
4. Senest den 22. marts 2014 udpeger den nationale myndighed et eller flere nationale agenturer. Når der er mere end ét nationalt agentur, etablerer medlemsstaterne en passende mekanisme for koordineret forvaltning af gennemførelsen af programmet på nationalt plan, navnlig for at sikre sammenhængende og omkostningseffektiv gennemførelse af programmet og effektiv kontakt med Kommissionen i denne forbindelse og for at lette eventuel overførsel af midler mellem agenturerne, så der er mulighed for fleksibilitet og bedre anvendelse af de midler, der tildeles medlemsstaterne. Med forbehold af artikel 29, stk. 3, bestemmer hver medlemsstat selv hvordan den tilrettelægger forholdet mellem den nationale myndighed og det nationale agentur, herunder opgaver såsom udarbejdelsen af det nationale agenturs årlige arbejdsprogram.
Den nationale myndighed giver Kommissionen en passende forudgående overensstemmelsesvurdering af, at det nationale agentur overholder bestemmelserne i artikel 58, stk. 1, litra c), nr. v) og vi), og artikel 60, stk. 1, 2 og 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og artikel 38 i den Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (19) samt Unionens krav til interne kontrolstandarder for nationale agenturer og regler for deres forvaltning af programmidler til tilskud.
5. Den nationale myndighed udpeger et uafhængigt revisionsorgan som omhandlet i artikel 30.
6. Den nationale myndighed baserer sin forudgående overensstemmelsesvurdering på egne kontroller og revisioner og/eller kontroller og revisioner foretaget af det uafhængige revisionsorgan som omhandlet i artikel 30.
7. I tilfælde af at det nationale agentur udpeget for programmet er det samme som det nationale agentur udpeget for de foregående programmer for Livslang læring eller Aktive unge, kan kontrollerne og revisionerne til den forudgående overensstemmelsesvurdering begrænses til krav, der er nye og specifikke for programmet.
8. Den nationale myndighed overvåger og fører tilsyn med programmets forvaltning på nationalt plan. Den underretter og hører Kommissionen i god tid, inden der træffes beslutninger, som kan have betydelig indvirkning på forvaltningen af programmet, navnlig vedrørende medlemsstatens nationale agentur.
9. Den nationale myndighed tilvejebringer tilstrækkelig medfinansiering til driften af det nationale agentur med henblik på at sikre, at programmet forvaltes i overensstemmelse med de gældende EU-regler.
10. I tilfælde af at Kommissionen afviser det udpegede nationale agentur på grundlag af sin forudgående overensstemmelsesvurdering, sikrer den nationale myndighed, at de nødvendige afhjælpende foranstaltninger iværksættes, så det nationale agentur kan overholde de minimumskrav, Kommissionen har fastlagt, eller udpeger et andet organ til nationalt agentur.
11. På grundlag af det nationale agenturs årlige forvaltningserklæring, udtalelsen herom fra det uafhængige revisionsorgan og Kommissionens analyse af det nationale agenturs resultater og overholdelse af bestemmelserne giver den nationale myndighed senest den 31. oktober hvert år Kommissionen oplysninger om sine overvågnings- og tilsynsaktiviteter vedrørende programmet.
12. Den nationale myndighed tager ansvaret for den korrekte forvaltning af de EU-midler, som Kommissionen overfører til det nationale agentur i form af tildeling af tilskud under programmet.
13. I tilfælde af uregelmæssigheder, forsømmelighed eller svig, som kan tillægges det nationale agentur, eller af alvorlige mangler eller utilstrækkelig effektivitet fra det nationale agenturs side er den nationale myndighed ansvarlig over for Kommissionen for de midler, der ikke er dækning for, såfremt dette giver anledning til krav fra Kommissionen mod det nationale agentur.
14. I de tilfælde, der er beskrevet i stk. 13, kan den nationale myndighed på eget initiativ eller efter Kommissionens anmodning tilbagekalde udpegelsen af det nationale agentur. Ønsker den nationale myndighed at tilbagekalde udpegelsen af det nationale agentur af andre begrundede årsager, meddeler den Kommissionen tilbagekaldelsen mindst seks måneder inden den forventede ophørsdato for det nationale agenturs udpegelse. I så fald indgår den nationale myndighed og Kommissionen en formel aftale om specifikke overgangsforanstaltninger med tidspunkter for disse.
15. I tilfælde af tilbagekaldelse af udpegelsen udfører den nationale myndighed de nødvendige kontroller med hensyn til EU-midler, der har været overladt til det agentur, hvis udpegelse er tilbagekaldt, og sikrer uhindret overførsel af disse midler og af alle dokumenter og forvaltningsværktøjer, der kræves for at forvalte programmet, til det nye nationale agentur. Den nationale myndighed sikrer, at det nationale agentur, hvis udpegelse er tilbagekaldt, modtager den nødvendige finansielle støtte til fortsat at gennemføre sine kontraktlige forpligtelser over for programmets støttemodtagere og Kommissionen, indtil disse forpligtelser er overdraget til et nyt nationalt agentur.
16. Anmoder Kommissionen derom, udpeger det nationale agentur de institutioner eller organisationer eller de typer institutioner og organisationer, der er berettiget til at deltage i specifikke programaktioner på deres respektive områder.
Artikel 28
Nationalt agentur
1. Ved "nationalt agentur" forstås en eller flere nationale agenturer i henhold til national lovgivning og praksis.
2. Det nationale agentur skal:
a)
have status som juridisk person eller være en del af en enhed, som har status som juridisk person, og være underlagt den pågældende medlemsstats lovgivning; et ministerium kan ikke udpeges som nationalt agentur
b)
råde over tilstrækkelig forvaltningskapacitet, tilstrækkeligt personale og tilstrækkelig infrastruktur til at varetage sine opgaver og sikre effektiv forvaltning af programmet og forsvarlig økonomisk forvaltning af Unionens midler
c)
have operationelle og retlige beføjelser til at anvende administrative og kontraktlige bestemmelser samt bestemmelser om økonomisk forvaltning, som er fastlagt på EU-plan
d)
stille tilstrækkelig økonomisk garanti, helst udstedt af en offentlig myndighed, svarende til det niveau af EU-midler, det får til opgave at forvalte
e)
udpeges for hele programmets varighed.
3. Det nationale agentur er ansvarligt for at forvalte alle projektfaser for følgende programaktioner i overensstemmelse med artikel 58, stk. 1, litra c), nr. v) og vi), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og artikel 44 i delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012:
a)
"den enkeltes læringsmobilitet" med undtagelse af mobilitet, der tilrettelægges på grundlag af fælles eller dobbelte/flere grader, store volontørprojekter og studielånsgarantifaciliteten
b)
"strategiske partnerskaber" inden for aktionen "samarbejde for innovation og udveksling af god praksis"
c)
forvaltningen af mindre aktiviteter til støtte for den strukturerede dialog på ungdomsområdet inden for aktionen "støtte til politisk reform".
4. Uanset stk. 3 kan udvælgelses- og tildelingsafgørelser i forbindelse med strategiske partnerskaber som omhandlet i stk. 3, litra b), forvaltes på EU-plan, hvis en afgørelse herom træffes efter undersøgelsesproceduren i artikel 36, stk. 3, og kun i specifikke tilfælde, hvor der er klare grunde til en sådan centralisering.
5. Det nationale agentur tildeler tilskud til støttemodtagere i form af en tilskudsaftale eller -afgørelse som nærmere bestemt af Kommissionen for den berørte programaktion.
6. Det nationale agentur aflægger hvert år rapport til Kommissionen og den nationale myndighed i overensstemmelse med artikel 60, stk. 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Det nationale agentur er ansvarligt for gennemførelsen af Kommissionens bemærkninger efter dens analyse af det nationale agenturs årlige forvaltningserklæring og udtalelsen fra det uafhængige revisionsorgan herom.
7. Det nationale agentur må ikke uddelegere opgaver under programmet eller budgetgennemførelsen, som det har fået tildelt, til tredjepart uden forudgående skriftlig godkendelse fra den nationale myndighed og Kommissionen. Det nationale agentur er eneansvarligt for opgaver delegeret til en tredjepart.
8. Såfremt et nationalt agenturs udpegelse tilbagekaldes, er det nationale agentur fortsat retligt ansvarligt for opfyldelsen af sine kontraktlige forpligtelser over for programmets støttemodtagere og Kommissionen, indtil disse forpligtelser er overdraget til et nyt nationalt agentur.
9. Det nationale agentur er ansvarligt for at forvalte og afslutte de finansielle aftaler vedrørende de forudgående programmer for Livslang læring og Aktive unge, der stadig er åbne ved programmets iværksættelse.
Artikel 29
Europa-Kommissionen
1. Senest to måneder efter at Kommissionen har modtaget den forudgående overensstemmelsesvurdering som omhandlet i artikel 27, stk. 4, fra den nationale myndighed, meddeler Kommissionen sin godkendelse, betingede godkendelse eller afvisning af det udpegede nationale agentur. Først når den forudgående overensstemmelsesvurdering er godkendt, indgår Kommissionen et kontraktligt samarbejde med det nationale agentur. I tilfælde af betinget godkendelse kan Kommissionen træffe rimelige sikkerhedsforanstaltninger i kontraktforholdet til det nationale agentur.
2. Kommissionen formaliserer det retlige ansvar med hensyn til de finansielle aftaler vedrørende de foregående programmer for Livslang læring og Aktive unge, der stadig er åbne ved programmets iværksættelse, når den har godkendt den forudgående overensstemmelsesvurdering af det nationale agentur, der er udpeget i forbindelse med programmet.
3. Det dokument, som ligger til grund for kontraktforholdet mellem Kommissionen og det nationale agentur, skal i henhold til artikel 27, stk. 4:
a)
angive interne kontrolstandarder og regler for nationale agenturers forvaltning af EU-midler til tilskud
b)
indeholde det nationale agenturs arbejdsprogram, herunder det nationale agenturs EU-støttede forvaltningsopgaver
c)
specificere rapporteringskravene til det nationale agentur.
4. Kommissionen stiller hvert år følgende programmidler til rådighed for det nationale agentur:
a)
midler til tilskud i den berørte medlemsstat til de programaktioner, som det nationale agentur har til opgave at forvalte
b)
et finansielt bidrag til støtte for det nationale agenturs forvaltningsopgaver. Dette gives i form af et engangsbidrag til dækning af det nationale agenturs omkostninger og fastlægges på grundlag af beløbet for de EU-midler til tilskud, der er overladt til det nationale agentur.
5. Kommissionen opstiller kravene til det nationale agenturs arbejdsprogram. Kommissionen stiller først programmidler til rådighed for det nationale agentur, når den formelt har godkendt det nationale agenturs arbejdsprogram.
6. På grundlag af overensstemmelseskravene til nationale agenturer som omhandlet i artikel 27, stk. 4, vurderer Kommissionen de nationale forvaltnings- og kontrolsystemer, navnlig på grundlag af den forudgående overensstemmelsesvurdering som det nationale agentur har fremsendt, det nationale agenturs årlige forvaltningserklæring og udtalelsen fra det uafhængige revisionsorgan herom, idet der tages hensyn til de årlige oplysninger fremsendt af det nationale agentur om dets overvågnings- og tilsynsaktiviteter vedrørende programmet.
7. Efter vurderingen af den årlige forvaltningserklæring og udtalelsen fra det uafhængige revisionsorgan herom tilstiller Kommissionen sin udtalelse og sine bemærkninger herom til det nationale agentur og den nationale myndighed.
8. I tilfælde af at Kommissionen ikke kan godkende den årlige forvaltningserklæring eller udtalelsen fra det uafhængige revisionsorgan herom, eller i tilfælde af at det nationale agentur ikke gennemfører Kommissionens bemærkninger på tilfredsstillende måde, kan Kommissionen gennemføre de sikkerhedsforanstaltninger og korrigerende foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at sikre Unionens finansielle interesser i overensstemmelse med artikel 60, stk. 4, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
9. Kommissionen afholder regelmæssigt møder med nettet af nationale agenturer med det formål at sikre sammenhængende gennemførelse af programmet på tværs af alle programlande.
Artikel 30
Uafhængigt revisionsorgan
1. Det uafhængige revisionsorgan udsteder en revisionserklæring om den årlige forvaltningserklæring som nævnt i artikel 60, stk. 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
2. Det uafhængige revisionsorgan:
a)
skal have de nødvendige faglige kvalifikationer til at foretage revisioner i den offentlige sektor
b)
skal sikre, at der i revisionerne tages hensyn til internationalt anerkendte revisionsstandarder
c)
må ikke være i interessekonflikt med hensyn til den retlige enhed, som det nationale agentur er en del af. Det skal navnlig være driftsmæssigt uafhængigt af den retlige enhed, som det nationale agentur er en del af.
3. Det uafhængige revisionsorgan giver Kommissionen og dens repræsentanter samt Revisionsretten fuld adgang til alle dokumenter og rapporter, der udgør grundlaget for den revisionserklæring, som det udsteder om det nationale agenturs årlige forvaltningserklæring.
KAPITEL IX
Kontrolsystem
Artikel 31
Principper for kontrolsystemet
1. Kommissionen træffer egnede foranstaltninger til at sikre, at Unionens finansielle interesser bliver beskyttet, når der gennemføres aktioner, der finansieres i henhold til denne forordning; beskyttelsen skal sikres ved foranstaltninger til forebyggelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, ved effektiv kontrol og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, ved inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen er ansvarlig for tilsynskontroller med hensyn til de af de nationale agenturer forvaltede programaktioner og -aktiviteter. Den fastsætter minimumskrav til det nationale agenturs og det uafhængige revisionsorgans kontroller.
3. Det nationale agentur er ansvarligt for den primære kontrol af støttemodtagerne med hensyn til de programaktioner og -aktiviteter, der er nævnt i artikel 28, stk. 3. Disse kontroller skal give rimelig sikkerhed for, at de tildelte tilskud anvendes efter hensigten og i overensstemmelse med de gældende EU-regler.
4. Med hensyn til programmidler, der overføres til de nationale agenturer, sikrer Kommissionen korrekt koordination af sine kontroller med de nationale myndigheder og de nationale agenturer på grundlag af princippet om én enkelt revision og efter en risikobaseret analyse. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på undersøgelser udført af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svigs (OLAF).
Artikel 32
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at foretage revisioner af alle tilskudsmodtagere, kontrahenter, underkontrahenter og andre tredjeparter, som har modtaget EU-midler. De kan også foretage revisioner og kontroller af de nationale agenturer.
2. OLAF kan efter proceduren i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (20) foretage kontrol og inspektion på stedet hos økonomiske aktører, der direkte eller indirekte er berørt af finansieringen, for at klarlægge, om der er begået svig, korruption eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt om EU-finansiering.
3. Samarbejdsaftaler med tredjelande og internationale organisationer og aftaler om tilskud, afgørelser om ydelse af tilskud og kontrakter som følge af gennemførelsen af denne forordning skal udtrykkeligt give Kommissionen, Revisionsretten og OLAF beføjelse til at foretage denne kontrol og inspektion på stedet, jf. dog stk. 1 og 2.
KAPITEL X
Delegerede beføjelser og gennemførelsesbestemmelser
Artikel 33
Delegation af beføjelser til Kommissionen
For at placere forvaltningen af opgaver på det mest hensigtsmæssige niveau tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 34 vedrørende ændringen af artikel 28, stk. 3, men kun med henblik på fastlæggelse af yderligere aktioner, der skal forvaltes af de nationale agenturer.
Artikel 34
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 33, tillægges Kommissionen for hele programmets løbetid.
3. Den i artikel 33 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegeringen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 33 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 35
Programmets gennemførelse
Med henblik på programmets gennemførelse vedtager Kommissionen årlige arbejdsprogrammer ved hjælp af gennemførelsesretsakter efter undersøgelsesproceduren i artikel 36, stk. 3. Hvert årligt arbejdsprogram sikrer, at de generelle og specifikke mål i artikel 4, 5, 11 og 16 gennemføres årligt på en ensartet måde og skitserer de forventede resultater, gennemførelsesmetoden og det samlede beløb. De årlige arbejdsprogrammer skal endvidere indeholde en beskrivelse af de aktioner, der skal finansieres, en angivelse af de beløb, der er tildelt hver enkelt aktion og fordelingen af midler mellem medlemsstaterne til aktioner, der skal forvaltes gennem de nationale agenturer, og en vejledende tidsplan for gennemførelsen. Endelig omfatter de - i forbindelse med tilskud - den maksimale sats for medfinansiering, der skal tage hensyn til de særlige forhold i målgrupperne, især deres medfinansieringskapacitet og mulighederne for at tiltrække midler fra tredjeparter. Især for aktioner rettet mod organisationer med begrænset finansiel kapacitet skal niveauet for medfinansiering fastsættes til mindst 50 %.
Artikel 36
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Udvalget kan holde møde i specifikke sammensætninger for at behandle sektorspecifikke spørgsmål. Hvor det er relevant, og i overensstemmelse med udvalgets forretningsorden og på ad hoc-basis, kan eksterne eksperter, herunder repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, indbydes til at deltage i møderne som observatører.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
KAPITEL XI
Afsluttende bestemmelser
Artikel 37
Ophævelse og overgangsbestemmelser
1. Afgørelse nr. 1719/2006/EF, nr. 1720/2006/EF, og nr. 1298/2008/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2014.
2. Aktioner, der er påbegyndt senest den 31. december 2013 på grundlag af afgørelse nr. 1719/2006/EF, nr. 1720/2006/EF, og nr. 1298/2008/EF, forvaltes i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning, hvor det er relevant.
3. Medlemsstaterne sikrer på nationalt plan en uhindret overgang mellem de aktioner, der er gennemført under de tidligere programmer på områderne for livslang læring, ungdom og internationalt samarbejde inden for videregående uddannelse, og de aktioner, der gennemføres under programmet.
Artikel 38
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, 11. december 2013