РЕШЕНИЕ (ЕС, Евратом) 2015/443 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2015 година
относно сигурността в Комисията
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 249 от него,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия,
като взе предвид Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договорите, и по-специално член 18 от него,
като имат предвид, че:
(1)
Целта на сигурността в Комисията е да се предостави възможност на Комисията да работи в безопасна и сигурна среда чрез прилагане на последователен, комплексен подход в тази област, като се осигури подходяща степен на защита на лицата, активите и информацията, отговаряща на установените рискове, и се гарантира ефективно и навременно обезпечаване на сигурността.
(2)
Подобно на други международни органи, Комисията е изправена пред сериозни заплахи и предизвикателства в областта на сигурността, особено що се отнася до тероризма, кибератаките и политическия и търговски шпионаж.
(3)
Европейската комисия има сключени споразумения в областта на сигурността за главните си сгради с правителствата на Белгия, Люксембург и Италия (1). Тези споразумения са свидетелство, че Комисията носи отговорност за своята сигурност.
(4)
За да гарантира сигурността на лицата, активите и информацията, е възможно Комисията да трябва да предприеме мерки в области, които се ползват от защита на основните права, залегнали в Хартата на основните права и Европейската конвенция за правата на човека и признати от Съда на Европейския съюз.
(5)
Затова всяка подобна мярка следва да бъде обоснована със значимостта на интереса, който е предназначена да защитава, да бъде пропорционална и да гарантира пълно спазване на основните права, включително по-специално правото на неприкосновеност на личния живот и на защита на данните.
(6)
В рамките на система, основана на принципите на правовата държава и спазването на основните права, Комисията трябва да се стреми към подходящо равнище на сигурност за своя персонал, активи и информация, което да ѝ позволи да извършва своята дейност, без да ограничава основните права повече от строго необходимото.
(7)
Сигурността в Комисията се основава на принципите на законност, прозрачност, пропорционалност и отчетност.
(8)
Членовете на персонала, упълномощени да обезпечават сигурността, не трябва да бъдат поставяни в неблагоприятно положение заради дейността си, освен ако не действат извън обхвата на своите правомощия или в нарушение на закона, и следователно в това отношение настоящото решение следва да се счита за административна инструкция по смисъла на Правилника за длъжностните лица.
(9)
Комисията следва да предприеме необходимите инициативи за подобряване и укрепване на своята култура на сигурност, като осигури по-ефективно обезпечаване на сигурността, подобри нейното управление, активизира допълнително мрежите и сътрудничеството си с компетентните органи на международно, европейско и национално равнище, и подобри наблюдението и контрола на изпълнението на мерките за сигурност.
(10)
Създаването на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) като функционално независим орган на Съюза оказа значително въздействие върху интересите на Комисията в сферата на сигурността и следователно налага необходимостта от въвеждане на правила и процедури за сътрудничество в областта на безопасността и сигурността между ЕСВД и Комисията, особено що се отнася до изпълнението на задължението на Комисията за бдителност по отношение на персонала на Комисията в делегациите на Съюза.
(11)
Политиката на Комисията в областта на сигурността следва да се прилага по начин, който да съответства на останалите вътрешни процеси и процедури, които биха могли да включват елемент на сигурност. По-конкретно те включват управлението на непрекъснатостта на дейностите, което цели запазване на най-важните функции на Комисията в случай на прекъсване на работата, и процеса ARGUS за многосекторна координация на кризи.
(12)
Независимо от мерките, които вече са въведени към момента на приемане на настоящото решение и са нотифицирани на Европейския надзорен орган по защита на данните (2), всяка мярка в съответствие с настоящото решение, включваща обработка на лични данни, е предмет на правилата за прилагане съгласно член 21, който установява подходящи гаранции за субектите на данни.
(13)
Затова е необходимо Комисията да преразгледа, актуализира и консолидира действащата нормативна база за сигурността в Комисията.
(14)
Поради това Решение (94) 2129 (3) следва да бъде отменено,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1)
„активи“ означава всяка движима или недвижима собственост и имущество на Комисията;
2)
„отдел на Комисията“ означава генерална дирекция или служба на Комисията, или кабинет на член на Комисията;
3)
„комуникационна и информационна система“, или „КИС“, означава всяка система, даваща възможност за работа с информация в електронна форма, включително всички активи, необходими за нейното функциониране, както и необходимите инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси;
4)
„контрол на рисковете“ означава всяка мярка за сигурност, за която може разумно да се очаква, че ще осъществява ефективен контрол над риска за сигурността чрез неговото предотвратяване, смекчаване, избягване или прехвърляне;
5)
„кризисна ситуация“ означава обстоятелство, събитие, инцидент или извънредна ситуация (или поредица или съчетание от такива), излагащи на сериозна или непосредствена заплаха сигурността в Комисията, независимо от своя произход;
6)
„данни“ означава информация под форма, която позволява да бъде съобщавана, записвана или обработвана;
7)
„член на Комисията, отговарящ за сигурността“ означава член на Комисията, под чието ръководство попада генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“;
8)
„лични данни“ означава лични данни съгласно определението по член 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (4);
9)
„сгради“ означава всяка недвижима или приравнена на тях собственост и имущество на Комисията;
10)
„предотвратяване на риска“ означава мерки за сигурност, за които разумно може да се очаква, че ще възпрепятстват, забавят или спрат риска за сигурността;
11)
„риск за сигурността“ означава съчетанието от равнището на заплаха, равнището на уязвимост и възможното въздействие на дадено събитие;
12)
„сигурност в Комисията“ означава сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията, и по-конкретно физическата неприкосновеност на лицата и активите, неприкосновеността, поверителността и наличността на информацията и комуникационните и информационни системи, както и безпрепятственото протичане на дейностите на Комисията;
13)
„мярка за сигурност“ означава всяка мярка, предприета в съответствие с настоящото решение, за овладяване на рисковете за сигурността;
14)
„Правилник за длъжностните лица“ означава Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, установен с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (5) и актовете за неговото изменение;
15)
„заплаха за сигурността“ означава събитие или извършител, за които разумно може да се очаква, че ще се отразят негативно на сигурността, ако не получат отговор и не бъдат овладени;
16)
„непосредствена заплаха за сигурността“ означава заплаха за сигурността, която се разгръща без или с изключително кратко предварително предупреждение, и
17)
„сериозна заплаха за сигурността“ означава заплаха за сигурността, за която може разумно да се очаква, че ще доведе до загуба на човешки живот, сериозни наранявания или увреждания, значителни имуществени щети, компрометиране на силно чувствителна информация, смущения в работата на информационните системи или в жизненоважния оперативен капацитет на Комисията;
18)
„уязвимост“ означава слабост от всякакъв характер, за която може разумно да се очаква, че ще се отрази негативно на сигурността в Комисията, ако една или повече заплахи се възползват от нея.
Член 2
Предмет
1. Настоящото решение определя целите, основните принципи, организацията и отговорностите в областта на сигурността в Комисията.
2. Настоящото решение се прилага за всички служби на Комисията и във всички нейни сгради. Персоналът на Комисията, работещ в делегациите на Съюза, подлежи на правилата за сигурност за Европейската служба за външна дейност (6).
3. Независимо от всички специфични разпоредби за конкретни групи персонал, настоящото решение се прилага спрямо членовете на Комисията, персонала на Комисията, попадащ в обхвата на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, националните експерти, командировани в Комисията (КНЕ), доставчиците на услуги и техния персонал, стажантите и всички други лица с достъп до сградите или други активи на Комисията, или с достъп до информация, с която борави Комисията.
4. Разпоредбите на настоящото решение не засягат разпоредбите на Решение 2002/47/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (7) и Решение 2004/563/ЕО, Евратом на Комисията (8), Решение C(2006) 1623 на Комисията (9) и Решение C(2006) 3602 на Комисията (10).
ГЛАВА 2
ПРИНЦИПИ
Член 3
Принципи на сигурността в Комисията
1. При изпълнението на настоящото решение Комисията спазва разпоредбите на Договорите и по-конкретно на Хартата на основните права и на Протокол № 7 относно привилегиите и имунитетите на Европейският съюз, инструментите, посочени в съображение 2, всички приложими правила на националното законодателство, както и условията на настоящото решение. При необходимост се издават известия по въпросите на сигурността по смисъла на член 21, параграф 2, в които се предоставят указания в това отношение.
2. Сигурността в Комисията се основава на принципите на законност, прозрачност, пропорционалност и отчетност.
3. Принципът на законност показва необходимостта от стриктно придържане към правната рамка при прилагането на настоящото решение и необходимостта от спазване на законовите изисквания.
4. Всяка мярка за сигурност се предприема открито, освен ако може разумно да се очаква, че това ще отслаби нейното въздействие. Адресатите на мярка за сигурност се информират предварително за причините и последиците от мярката, освен ако може разумно да се очаква, че въздействието на мярката ще бъде отслабено вследствие на предоставянето на такава информация. В такъв случай адресатът на мярката за сигурност се информира след като е преустановен рискът от отслабване на въздействието на мярката за сигурност.
5. Службите на Комисията гарантират, че съображенията за сигурност са взети предвид от началото на разработването и прилагането на политиките, решенията, програмите, проектите и дейностите на Комисията, за които те отговарят. За тази цел те осигуряват участието на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ като цяло и на главния завеждащ сигурността на информацията в Комисията още от най-ранните етапи на подготовката на информационните системи.
6. Когато е целесъобразно, Комисията търси съдействието на компетентните органи на държавата домакин, на другите държави членки и на другите институции, агенции или органи на ЕС, когато това е възможно, като взима предвид предприетите или планирани от тези органи мерки за справяне с конкретния риск за сигурността.
Член 4
Задължение за спазване
1. Спазването на настоящото решение и на правилата за неговото прилагане, както и на мерките за сигурност и инструкциите, предоставени от упълномощените служители, е задължително.
2. Неспазването на правилата за сигурност подлежи на дисциплинарни действия в съответствие с Договорите и Правилника за длъжностните лица, на договорни санкции и/или на съдебно производство в съответствие с националните закони и разпоредби.
ГЛАВА 3
ОБЕЗПЕЧАВАНЕ НА СИГУРНОСТТА
Член 5
Упълномощени служители
1. Единствено на служители, упълномощени с поименно пълномощие от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“, с оглед на текущите им задължения, могат да бъдат възложени правомощия за предприемане на една или няколко от следните мерки:
(1)
да носят лично оръжие;
(2)
да провеждат разследвания на сигурността в съответствие с член 13;
(3)
да предприемат мерки за сигурност в съответствие с член 12, както са описани в пълномощието.
2. Посочените в параграф 1 пълномощия се възлагат за период, който не трябва да надвишава периода, през който съответното лице заема поста или функцията, за която е било възложено пълномощието. Те се възлагат в съответствие с приложимите разпоредби, установени в член 3, параграф 1.
3. По отношение на упълномощените служители настоящото решение представлява административна инструкция по смисъла на член 21 от Правилника за длъжностните лица.
Член 6
Общи разпоредби относно мерките за сигурност
1. Когато предприема мерки за сигурност, Комисията по-конкретно гарантира, доколкото е практически възможно, че:
а)
търси подкрепа или съдействие от съответната държава само ако тази държава е членка на Европейския съюз или, в противен случай, е страна по Европейската конвенция за правата на човека, или гарантира права, които са най-малкото равностойни на правата, гарантирани в тази конвенция.
б)
предоставя информация за дадено лице на получатели, различни от институциите и органите на ЕС, само ако те не са предмет на национален законодателен акт, приет в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11), съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
в)
когато дадено лице представлява заплаха за сигурността, всяка мярка за сигурност е насочена срещу това лице и то може да бъде задължено да поеме възникналите вследствие на това разходи. Тези мерки за сигурност могат да бъдат насочени срещу други лица само ако трябва да се овладее непосредствена или сериозна заплаха за сигурността и ако са налице следните условия:
а)
предвидените мерки срещу лицето, представляващо заплаха за сигурността, не могат да бъдат предприети или вероятно няма да бъдат ефективни;
б)
Комисията не може да овладее заплахата за сигурността със самостоятелни действия или не може да го направи своевременно;
в)
мерките не представляват непропорционална опасност за другото лице и неговите права.
2. Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ прави преглед на мерките за сигурност, които могат да изискват съдебна заповед съгласно законите и разпоредбите на държавите членки, в които се намират сградите на Комисията.
3. Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да се обърне към подизпълнител, който да изпълнява задачи в областта на сигурността под ръководството и надзора на Дирекцията по сигурността.
Член 7
Мерки за гарантиране на сигурността на лицата
1. На лицата в сградите на Комисията се осигурява подходящо равнище на защита, като се вземат предвид изискванията по отношение на сигурността и безопасността.
2. В случай на сериозен риск за сигурността генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ осигурява непосредствена охрана на членовете на Комисията или другите служители тогава, когато оценката на заплахата е показала, че тази охрана е необходима за гарантиране на тяхната безопасност и сигурност.
3. В случай на сериозен риск за сигурността Комисията може да разпореди евакуация на своите сгради.
4. На жертвите на инциденти или нападения в сградите на Комисията се оказва необходимата помощ.
5. За да предотвратяват и овладяват рисковете за сигурността, упълномощените служители могат да извършват цялостни проверки на лицата, попадащи в обхвата на настоящото решение, с цел да установят дали предоставянето на достъп до сградите на Комисията или информация на тези лица представлява заплаха за сигурността. За тази цел и в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 и с разпоредбите, посочени в член 3, параграф 1, съответните упълномощени служители могат:
а)
да използват всеки източник на информация, който е на разположение на Комисията, като вземат предвид неговата надеждност;
б)
да получат достъп до личните досиета или данните, които Комисията съхранява за лицата, които е наела или възнамерява да наеме на работа, или за персонала на подизпълнителите, когато това е надлежно обосновано.
Член 8
Мерки за гарантиране на физическата сигурност и сигурността на активите
1. Сигурността на активите се гарантира, като се прилагат подходящите мерки за физическа и техническа защита и съответните процедури, наричани по-долу „физическа защита“, които изграждат една многопластова система.
2. В съответствие с настоящия член могат да бъдат приети мерки за защита на лицата или информацията в Комисията, както и за защита на активите.
3. Физическата сигурност има следните цели:
-
да предотвратява актове на насилие, насочени срещу членовете на Комисията или лицата, попадащи в обхвата на настоящото решение;
-
да предотвратява шпионаж и подслушване на чувствителна или класифицирана информация;
-
да предотвратява кражба, актове на вандализъм, саботаж и други актове на насилие, имащи за цел да нанесат щети или да унищожат сградите и активите на Комисията;
-
да позволява разследване и проверка на инциденти, свързани със сигурността, включително чрез справки с регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане, системата за видеонаблюдение, записите на телефонните разговори и други сходни данни, посочени в член 22, параграф 2 по-долу, както и с други източници на информация.
4. Физическата сигурност включва:
-
политика по отношение на достъпа, приложима за всички лица или превозни средства, искащи достъп до сградите на Комисията, в това число и паркингите;
-
система за контрол на достъпа, включваща охранители, техническо оборудване и мерки, информационни системи или съчетание от всички тези елементи.
5. За да се гарантира физическата сигурност, могат да се предприемат следните действия:
-
да се записва влизането и излизането от сградите на Комисията на лица, превозни средства, стоки и оборудване;
-
да се извършва проверка на самоличността вътре в сградите;
-
да се извършва визуална или техническа проверка на превозните средства, стоките и оборудването;
-
да се предотвратява влизането в сградите на Комисията на неоторизирани лица, превозни средства и стоки.
Член 9
Мерки за гарантиране на сигурността на информацията
1. Сигурността на информацията обхваща цялата информация, с която работи Комисията.
2. Сигурността на информацията, независимо от нейната форма, поддържа баланс между прозрачността, пропорционалността, отчетността и ефективността, от една страна, и необходимостта от защита на информацията от нерегламентиран достъп, използване, разкриване, изменение или унищожаване, от друга.
3. Сигурността на информацията има за цел опазване на нейната поверителност, неприкосновеност и наличност.
4. С оглед на това се прилагат процедури за управление на риска, за да се класифицират информационните активи и да се разработят пропорционални мерки, процедури и стандарти за сигурност, включително смекчаващи мерки.
5. Тези общи принципи, които са в основата на сигурността на информацията, се прилагат по-специално по отношение на:
а)
„класифицирана информация на ЕС“ (по-долу „КИЕС“), т.е. всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки;
б)
„чувствителна некласифицирана информация“, т.е. информация или материал, които Комисията трябва да защитава по силата на законовите си задължения, залегнали в Договорите или в актовете, приети в тяхно изпълнение, и/или заради чувствителния им характер. Чувствителната некласифицирана информация включва, но не се изчерпва с: информацията или материалите, обхванати от задължението за професионална тайна съгласно член 339 от ДФЕС, информацията, обхваната от интересите, чиято защита е предвидена в член 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (12), разглеждан в съчетание със съответната съдебна практика на Съда на Европейския съюз, или личните данни, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) № 45/2001.
6. Чувствителната некласифицирана информация е подчинена на правилата за нейната обработка и съхранение. Тя се предоставя само на лица, които „имат нужда да знаят“. Когато бъде счетено за необходимо с оглед на ефективната защита на нейната поверителност, информацията се идентифицира с помощта на обозначение за класификация и съгласно съответните инструкции за обработка, одобрени от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“. Когато този вид информация се обработва или съхранява в комуникационни и информационни системи, защитата ѝ се осигурява и в съответствие с Решение (2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти.
7. Всяко лице, което носи отговорност за компрометиране или загуба на КИЕС или чувствителна некласифицирана информация, която е идентифицирана като такава в правилата за нейната обработка и съхранение, може да подлежи на дисциплинарни действия в съответствие с Правилника за длъжностните лица. Тези дисциплинарни действия не засягат евентуалните съдебни или наказателни производства от страна на компетентните национални органи на държавите членки в съответствие с тяхното законодателство и разпоредби, както и договорните корективни мерки.
Член 10
Мерки за гарантиране на сигурността на комуникационните и информационни системи
1. Всички използвани от Комисията комуникационни и информационни системи („КИС“) са в съответствие с политиката на Комисията за гарантиране на сигурността на информационните системи, изложена в Решение C(2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти за сигурност.
2. Службите на Комисията, които притежават, управляват или работят с КИС, позволяват на други институции, агенции и органи на Съюза или на други организации да получат достъп до тези системи само ако тези институции, агенции и органи на Съюза или други организации могат да предоставят задоволителни гаранции, че степента на защита на техните информационни системи е равносилна на гарантираната от политиката на Комисията за сигурността на информационните системи съгласно Решение C(2006) 3602, правилата за неговото прилагане и съответните стандарти за сигурност. Комисията наблюдава спазването на това условие и в случай на сериозно нарушение или продължително неспазване има правото да ограничи достъпа.
Член 11
Криминалистични анализи във връзка с киберсигурността
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря конкретно за провеждането на криминалистични технически анализи в сътрудничество с компетентните служби на Комисията в помощ на посочените в член 13 разследвания на сигурността, свързани с контраразузнаване, изтичане на данни, кибератаки и сигурността на информационните системи.
Член 12
Мерки за сигурност по отношение на лицата и предметите
1. За да гарантират сигурността в Комисията и да предотвратяват и овладяват рисковете, служителите, упълномощени в съответствие с член 5, могат, съгласно принципите, посочени в член 3, да предприемат, наред с останалото, една или повече от следните мерки за сигурност:
а)
подсигуряване на сцената на действие и доказателствата, включително регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане и кадрите от системата за видеонаблюдение, в случай на инциденти или поведение, което може да доведе до административни, дисциплинарни, граждански или наказателни процедури;
б)
ограничени мерки спрямо лица, които представляват заплаха за сигурността, включително издаване на нареждане на лицата на напуснат сградите на Комисията, извеждане на лицата извън сградите на Комисията, налагане на забрана на лицата да влизат в сградите на Комисията за определен период от време, като последната мярка се определя в съответствие с критерии, които ще бъдат формулирани в правилата за прилагане;
в)
ограничени мерки спрямо предмети, които представляват риск за сигурността, включително тяхното преместване, конфискуване и отстраняване;
г)
претърсване на сградите на Комисията, включително на офисите, разположени в тези сгради;
д)
търсене на данни от комуникационната и информационна система и оборудване, телефонния и телекомуникационния трафик, регистрационните файлове, потребителските профили и т.н.;
е)
други специфични мерки за сигурност с подобно въздействие с цел предотвратяване или овладяване на рисковете за сигурността, по-конкретно в контекста на правата на Комисията в качеството ѝ на собственик или на работодател в съответствие с приложимите национални закони.
2. При изключителни обстоятелства служителите на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, упълномощени в съответствие с член 5, могат да предприемат необходимите извънредни мерки, при стриктно спазване на принципите, посочени в член 3. Възможно най-скоро след предприемането на тези мерки те информират директора на Дирекцията по сигурността, който иска от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ съответното пълномощие, потвърждаващо предприетите мерки и разрешаващо евентуални допълнителни мерки, и, когато е целесъобразно, осъществява връзка с компетентните национални органи.
3. Мерките за сигурност в съответствие с настоящия член се документират в момента, в който са предприети, или, в случай на непосредствен риск или кризисна ситуация, в разумен срок след тяхното предприемане. Във втория случай документирането трябва да включва и елементите, на които се основава преценката за наличието на непосредствен риск или кризисна ситуация. Документирането може да бъде кратко, но следва да е структурирано по такъв начин, че да позволява на лицето - предмет на мярката, да упражнява правото си на защита и правото си на защита на личните данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001, и да позволява проверка на законността на мярката. Никаква информация относно специфични мерки за сигурност, предприети спрямо член на персонала, не може да бъде включвана в личното досие на въпросното лице.
4. Когато се предприемат мерки за сигурност съгласно буква б), Комисията допълнително гарантира, че съответното лице е получило възможност да се свърже с адвокат или с доверено лице и е било уведомено за правото си да се обърне към Европейския надзорен орган по защита на данните.
Член 13
Разследвания
1. Без да се засягат член 86 и приложение IX към Правилника за длъжностните лица и специалните споразумения между Комисията и ЕСВД, като специалното споразумение, подписано на 28 май 2014 г. между генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на Европейската комисия и Европейската служба за външна дейност относно задължението за грижа спрямо персонала на Комисията на служба в делегациите на Съюза, разследвания на сигурността могат да се провеждат:
а)
в случай на инциденти, засягащи сигурността в Комисията, включително при подозрение за извършено престъпление;
б)
в случай на възможно изтичане, неправилно третиране или компрометиране на чувствителна некласифицирана информация, КИЕС или класифицирана информация на Евратом;
в)
в контекста на контраразузнаването и борбата с тероризма;
г)
в случай на сериозни киберинциденти.
2. Решение за провеждане на разследване на сигурността се взема от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“, който също така получава доклада от разследването.
3. Разследвания на сигурността се провеждат само от компетентните членове на персонала на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, надлежно упълномощени в съответствие с член 5.
4. Упълномощените служители упражняват правомощията си за провеждане на разследване на сигурността независимо, съгласно посоченото в пълномощието, и имат правомощията, изброени в член 12.
5. Упълномощените служители, компетентни да провеждат разследвания на сигурността, могат да събират информация от всички налични източници, свързани с евентуални административни нарушения или престъпления, които са извършени в сградите на Комисията или в които са замесени лица по член 2, параграф 3, било то като жертви или като извършители на деянията.
6. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ информира компетентните органи на държавата членка домакин или на всяка друга заинтересована държава членка, когато е целесъобразно и по-конкретно ако при разследването са открити улики за извършено престъпно деяние. В този контекст генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може, когато е целесъобразно или необходимо, да окаже подкрепа на органите на държавата членка домакин или на всяка друга заинтересована държава членка.
7. В случай на сериозни киберинциденти генерална дирекция „Информатика“ поддържа тясно сътрудничество с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, оказвайки подкрепа по всички технически въпроси. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ решава, след консултация с генерална дирекция „Информатика“, кога е целесъобразно да се информират компетентните органи на държавата домакин или на всяка друга заинтересована държава членка. Службите за координация при инциденти на екипа за незабавно реагиране при компютърни инциденти на ЕС (CERT-EU) ще бъдат използвани за оказване на подкрепа на други евентуално засегнати институции и агенции на ЕС.
8. Разследванията на сигурността се документират.
Член 14
Разграничаване на правомощията във връзка с разследвания на сигурността и други видове разследвания
1. Когато Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва разследвания на сигурността, както е посочено в член 13, и ако тези разследвания са от компетентността на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) или на Службата за разследвания и дисциплинарни въпроси на Комисията (IDOC), тя незабавно осъществява връзка с тези органи с цел по-конкретно да не компрометира по-нататъшните действия от страна на OLAF или IDOC. Когато е целесъобразно, Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отправя покана към OLAF или IDOC да участват в разследването.
2. Разследванията на сигурността, посочени в член 13, се провеждат без да се засягат правомощията на OLAF и IDOC, залегнали в правилата за дейността на тези органи. От Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да бъде поискано да окаже техническа помощ за разследвания, започнати от OLAF или IDOC.
3. От Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ може да бъде поискано да съдейства на служителите на OLAF при престоя им в сградите на Комисията в съответствие с член 3, параграф 5 и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), с цел да улеснят изпълнението на техните задължения. Дирекцията по сигурността информира генералния секретар и генералния директор на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ за подобни искания за съдействие, или в случай че такова разследване се провежда в сградите на Комисията, в които се помещават нейните членове или генералният секретар, председателят на Комисията и членът на Комисията, отговарящ за човешките ресурси.
4. Без да се засяга член 22, буква а) от Правилника за длъжностните лица, тогава, когато даден случай би могъл да бъде от компетентността както на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, така и на IDOC, Дирекцията по сигурността, когато докладва на генералния директор на ГД „Човешки ресурси“ в съответствие с член 13, на възможно най-ранен етап дава становището си за това дали са налице основания за сезиране на IDOC във връзка със случая. По-конкретно този етап се счита за достигнат тогава, когато е приключила непосредствената заплаха за сигурността. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ взима решение по този въпрос.
5. Когато даден случай би могъл да бъде от компетентността както на Дирекцията по сигурността на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, така и на OLAF, Дирекцията по сигурността незабавно докладва на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ и информира генералния директор на OLAF на възможно най-ранен етап. По-конкретно този етап се счита за достигнат тогава, когато е приключила непосредствената заплаха за сигурността.
Член 15
Проверки на сигурността
1. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва проверки на сигурността, за да се увери, че службите на Комисията и лицата спазват настоящото решение и правилата за неговото прилагане, и за да формулира препоръки, когато това бъде счетено за необходимо.
2. Когато е целесъобразно, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ извършва проверки на сигурността, или наблюдение на сигурността, или посещения за оценка на сигурността, за да се увери, че сигурността на персонала, активите и информацията на Комисията, попадащи под отговорността на други институции, агенции или органи на Съюза, държави членки, трети държави или международни организации, е подходящо гарантирана в съответствие с правила, разпоредби и стандарти за сигурност, които са най-малкото равностойни на тези на Комисията. Когато е целесъобразно и в духа на доброто сътрудничество между администрациите, тези проверки на сигурността включват и инспекциите, провеждани в контекста на обмена на класифицирана информация с други институции, органи и агенции на Съюза, държави членки, трети държави или международни организации.
3. Настоящият член се прилага, mutatis mutandis, за персонала на Комисията в делегациите на Съюза, без да се засягат специалните споразумения между Комисията и ЕСВД, като специалното споразумение, подписано на 28 май 2014 г. между генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на Европейската комисия и Европейската служба за външна дейност относно задължението за грижа спрямо персонала на Комисията на служба в делегациите на Съюза.
Член 16
Състояние на тревога и управление на кризисни ситуации
1. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за прилагането на подходящи мерки за състояние на тревога в очакване или в отговор на заплахи и инциденти, засягащи сигурността в Комисията, както и на необходимите мерки за управление на кризисни ситуации.
2. Посочените в параграф 1 мерки за състояние на тревога съответстват на нивото на заплаха за сигурността. Степените на тревога се определят в тясно сътрудничество с компетентните служби на другите институции, агенции и органи на Съюза, и на държавата членка или държавите членки, в които се намират сградите на Комисията.
3. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ е звеното за контакт относно степените на тревога и управлението на кризисни ситуации.
ГЛАВА 4
ОРГАНИЗАЦИЯ
Член 17
Общи отговорности на службите на Комисията
1. Изложените в настоящото решение задължения на Комисията се изпълняват от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ под ръководството и отговорността на члена на Комисията, отговарящ за сигурността.
2. Специфичните разпоредби относно киберсигурността са определени в Решение (2006) 3602.
3. Отговорността за изпълнението на настоящото решение и на правилата за неговото прилагане, както и на ежедневното им спазване, може да бъде възложена на други служби на Комисията тогава, когато децентрализираното обезпечаване на сигурността предлага висока ефективност и спестява ресурси или време, например поради географското разположение на въпросните служби.
4. Когато се прилага параграф 3, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ и, когато е целесъобразно, генерална дирекция „Информатика“, постигат договорка с отделните служби на Комисията за ясно определяне на ролите и отговорностите за изпълнението и наблюдението на политиките в областта на сигурността.
Член 18
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“
1. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря по-конкретно за:
(1)
изготвянето на политиката на Комисията в областта на сигурността, правилата за нейното прилагане и известията по въпросите на сигурността;
(2)
събирането на информация за целите на оценката на заплахите и рисковете за сигурността и по всички въпроси, които могат да се отразят на сигурността в Комисията;
(3)
осигуряването на електронно контранаблюдение и защита на всички сайтове на Комисията въз основа на оценките на заплахите и наличните доказателства за неоторизирани действия против интересите на Комисията;
(4)
осигуряването на 24-часови услуги за спешно реагиране за службите и персонала на Комисията по всички въпроси, свързани с безопасността и сигурността;
(5)
прилагането на мерки за сигурност, имащи за цел смекчаване на рисковете за сигурността и разработване и поддържане на подходяща КИС, която да покрива оперативните ѝ нужди, по-специално в областта на контрола на физическия достъп, администрирането на разрешенията за достъп и обработката на чувствителна информация и класифицирана информация на ЕС;
(6)
повишаването на осведомеността, организирането на учения и тренировки, и предоставянето на обучения и консултации по всички въпроси, свързани със сигурността в Комисията, с цел да се насърчи развитието на култура на сигурност и да се създаде резерв от служители, които да са подходящо обучени по въпросите на сигурността.
2. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ поддържа, без да засяга компетентността и отговорностите на другите служби на Комисията, външните връзки:
(1)
със службите за сигурност на другите институции, агенции и органи на Съюза по въпроси, свързани със сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията;
(2)
със службите за сигурност, разузнаване и оценка на заплахите, включително националните органи за сигурност на държавите членки или на трети държави, международните организации и органи по въпроси, засягащи сигурността на лицата, активите и информацията в Комисията;
(3)
с полицията и други служби за спешно реагиране по всички рутинни и извънредни въпроси, засягащи сигурността в Комисията;
(4)
с органите за сигурност на другите институции, агенции и органи на Съюза, на държавите членки и на трети държави в областта на реагирането на кибератаки с потенциално въздействие върху сигурността в Комисията;
(5)
във връзка с получаването, оценката и разпространението на разузнавателна информация относно заплахи, произтичащи от терористична дейност и шпионаж, засягащи сигурността в Комисията;
(6)
по въпроси, свързани с класифицираната информацията, както е посочено по-нататък в Решение (ЕС, Евратом) 2015/444 на Комисията (14).
3. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за сигурния пренос на информация, извършван съгласно настоящия член, включително за преноса на лични данни.
Член 19
Експертна група за сигурността в Комисията (ComSEG)
Създава се експертна група за сигурността в Комисията, натоварена със задачата да съветва Комисията, когато е целесъобразно, по въпроси, свързани с нейната политика за вътрешна сигурност и по-конкретно със защитата на класифицирана информация на ЕС.
Член 20
Местни служители по сигурността (LSO)
1. Всеки отдел или кабинет на Комисията назначава местен служител по сигурността (LSO), който изпълнява ролята на основно звено за контакт между своята служба и генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ по всички въпроси, свързани със сигурността в Комисията. Когато е целесъобразно, могат да се назначат един или повече заместници на LSO. LSO е длъжностно лице или срочно нает служител.
2. Като основно звено за контакт по въпросите на сигурността в своя отдел или кабинет на Комисията, LSO докладва редовно на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ и на своите началници за въпроси, свързани със сигурността в неговия отдел на Комисията, и докладва незабавно за всякакви инциденти, свързани със сигурността, включително когато може да е била компрометирана КИЕС или чувствителна некласифицирана информация.
3. По въпроси, свързани със сигурността на комуникационните и информационни системи, LSO осъществява връзка със завеждащия сигурността на информацията на местно ниво (LISO) в своя отдел на Комисията, чиято роля и отговорности са определени в Решение C(2006) 3602.
4. Той допринася към дейностите за обучение и повишаване на осведомеността по въпросите на сигурността, насочени към специфичните нужди на персонала, подизпълнителите и други лица, работещи под ръководството на неговия отдел на Комисията.
5. По искане на генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ на LSO могат да бъдат възложени специфични задачи в случай на сериозни или непосредствени рискове за сигурността или на извънредни ситуации. Генералният директор или директорът, отговарящ за човешките ресурси, на местната генерална дирекция на LSO бива информиран за тези специфични задачи от генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“.
6. Отговорностите на LSO не засягат ролята и отговорностите, възложени на завеждащите сигурността на информацията на местно ниво (LISO), служителите, отговарящи за здравословните и безопасни условия на труд, служителите за надзор на регистъра (RCO) или на всеки друг служител, чиито функции са в областта на сигурността или са свързани с нея. LSO осъществява връзка с тях, за да гарантира последователен и съгласуван подход към сигурността и ефективен поток на информацията по въпроси, свързани със сигурността в Комисията.
7. LSO има пряк достъп до генералния директор или ръководителя на отдела си, когато трябва да информира преките си началници. Той има разрешение за достъп до КИЕС на ниво най-малко SECRET UE/EU SECRET.
8. С цел да насърчи обмена на информация и най-добрите практики, генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ организира поне два пъти годишно конференция на LSO. Присъствието на LSO на тези конференции е задължително.
ГЛАВА 5
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 21
Правила за прилагане и известия по въпросите на сигурността
1. Както е необходимо, приемането на правилата за прилагане на настоящото решение ще е предмет на отделно решение на Комисията за оправомощаване на члена на Комисията, отговарящ за сигурността, в пълно съответствие с вътрешния процедурен правилник.
2. След като бъде оправомощен по силата на гореспоменатото решение на Комисията, членът на Комисията, отговарящ за сигурността, може да изготвя известия по въпросите на сигурността, съдържащи насоки и най-добри практики в тази сфера, в обхвата на настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
3. Комисията може да възложи задачите, посочени в първия и втория параграф на настоящия член, на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ чрез отделно решение за възлагане, в пълно съответствие с вътрешния процедурен правилник.
ГЛАВА 6
РАЗНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 22
Обработка на лични данни
1. Комисията обработва личните данни, необходими за изпълнението на настоящото решение в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
2. Независимо от мерките, които вече са въведени към момента на приемане на настоящото решение и са нотифицирани на Европейския надзорен орган по защита на данните (15), всяка мярка в съответствие с настоящото решение, включваща обработка на лични данни, като например данни от регистрационните файлове за контрол при влизане и излизане, записите от системата за видеонаблюдение, записите на телефонните обаждания до дежурните звена или диспечерските центрове, и други подобни данни, изисквани от съображения за сигурност или за реакция при кризи, е предмет на правилата за прилагане съгласно член 21, който установява подходящи гаранции за субектите на данни.
3. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ отговаря за сигурността на всяка обработка на лични данни, извършена в контекста на настоящото решение.
4. Тези правила и процедури за прилагане се приемат след консултация с длъжностното лице за защита на данните и Европейския надзорен орган по защита на данните в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 23
Прозрачност
Настоящото решение и правилата за неговото прилагане се свеждат до знанието на персонала на Комисията и на всички лица, спрямо които се прилагат.
Член 24
Отмяна на предходни решения
Решение (94) 2129 се отменя.
Член 25
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 март 2015 година.
KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU, Euratom) 2015/443
af 13. marts 2015
om sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 249,
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,
under henvisning til protokol nr. 7 om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, der er knyttet til traktaterne som bilag, særlig artikel 18, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Formålet med sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen er at gøre Kommissionen i stand til at operere i et trygt og sikkert miljø ved at fastlægge en sammenhængende og integreret tilgang til sikkerhedsbeskyttelse, og at tilvejebringe passende beskyttelsesniveauer for personer, aktiver og oplysninger, der er i overensstemmelse med de identificerede risici samt at sikre en effektiv og rettidig levering af sikkerhedsbeskyttelse.
(2)
Kommissionen står ligesom andre internationale organer over for alvorlige trusler og udfordringer på sikkerhedsområdet, navnlig hvad angår terrorisme, cyberangreb og politisk og økonomisk spionage.
(3)
Europa-Kommissionen har indgået aftaler om sikkerhedsbeskyttelse for sine vigtigste lokaliteter med regeringerne i Belgien, Luxembourg og Italien (1). Disse aftaler bekræfter, at Kommissionen har ansvaret for sin sikkerhed.
(4)
For at kunne garantere sikkerhedsbeskyttelsen af personer, aktiver og informationer kan Kommissionen blive nødt til at træffe foranstaltninger inden for områder, som er beskyttet i kraft af grundlæggende rettigheder og forankret i charteret om grundlæggende rettigheder og den europæiske menneskerettighedskonvention, og som er anerkendt af EU-domstolen.
(5)
Enhver foranstaltning af denne art bør derfor være begrundet i vigtigheden af den interesse, som den skal beskytte, være forholdsmæssig og sikre fuld overholdelse af grundlæggende rettigheder, herunder navnlig retten til privatlivets fred og databeskyttelse.
(6)
Inden for et system, som hviler på retsstatsprincippet og respekterer de grundlæggende rettigheder, må Kommissionen stræbe efter at nå et passende sikkerhedsbeskyttelsesniveau for personale, aktiver og informationer, som sikrer, at den kan udføre sine opgaver uden at begrænse de grundlæggende rettigheder mere end højst nødvendigt.
(7)
Sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen skal baseres på legalitetsprincippet, proportionalitetsprincippet, princippet om gennemsigtighed og princippet om ansvarlighed.
(8)
Medarbejdere, som er bemyndiget til at træffe sikkerhedsforanstaltninger, bør ikke stilles ugunstigt på grund af deres handlinger, medmindre de handlede uden for deres bemyndigelse eller i strid med lovgivningen, og denne afgørelse skal derfor forstås som en tjenesteanvisning i henhold til personalevedtægten.
(9)
Kommissionen bør iværksætte passende initiativer, som fremmer og styrker dens sikkerhedskultur og sikrer en mere effektiv levering af sikkerhedsbeskyttelse, forbedrer dens sikkerhedsforvaltning, yderligere udbygger netværk og samarbejde med relevante myndigheder på internationalt, europæisk og nationalt plan, og som forbedrer tilsyn med og kontrol af gennemførelsen af sikkerhedsforanstaltninger.
(10)
Oprettelsen af EU-Udenrigstjenesten (EEAS) som et funktionelt uafhængigt EU-organ har haft en betydelig indflydelse på Kommissionens sikkerhedsinteresser og kræver derfor, at der mellem EEAS og Kommissionen fastsættes regler og procedurer om samarbejde vedrørende sikkerhedsbeskyttelse og sikkerhed, navnlig for så vidt angår Kommissionens omsorgspligt over for Kommissionens personale i EU-repræsentationer.
(11)
Kommissionens sikkerhedsbeskyttelsespolitik bør gennemføres på en måde, der er i overensstemmelse med andre interne processer og procedurer, som eventuelt omfatter et sikkerhedsbeskyttelseselement. Her tænkes navnlig på forretningskontinuitet, som tager sigte på at videreføre afgørende aktiviteter i Kommissionen i tilfælde af en operationel forstyrrelse, og ARGUS-processen for krisestyring på tværs af sektorer.
(12)
Uanset de foranstaltninger, der allerede findes på tidspunktet for vedtagelsen af denne afgørelse, og som er anmeldt til Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (2), vil enhver foranstaltning, der træffes i medfør af denne afgørelse, som involverer behandling af personoplysninger, skulle følges op af gennemførelsesbestemmelser, jf. artikel 21, som fastlægger de fornødne garantier for de registrerede.
(13)
Det er således nødvendigt, at Kommissionen gennemgår, opdaterer og konsoliderer det bestående retsgrundlag for sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen.
(14)
Kommissionens afgørelse C(94) 2129 (3) bør derfor ophæves.
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
KAPITEL 1
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
1) »aktiver«: al løsøre og al fast ejendom, som tilhører Kommissionen
2) »kommissionstjenestegren«: et generaldirektorat eller en tjeneste i Kommissionen eller et kommissionsmedlems kabinet
3) »kommunikations- og informationssystem« eller »CIS«: et system, der muliggør håndtering af informationer i elektronisk form, herunder alle aktiver, der kræves til dets drift, og den nødvendige infrastruktur, organisation, personale og informationskilder
4) »risikobegrænsning«: enhver sikkerhedsforanstaltning, som med rimelighed kan forventes på en effektiv måde at begrænse en risiko ved at forebygge, afbøde, undgå eller overføre den
5) »krisesituation«: en omstændighed, begivenhed, hændelse eller nødsituation (eller en serie eller kombination heraf), som udgør en væsentlig eller umiddelbar trussel mod sikkerhedsbeskyttelsen i Kommissionen, uanset dens oprindelse
6) »data«: informationer i et format, som giver mulighed for at kommunikere, registrere eller behandle dem
7) »medlem af Kommissionen med ansvar for sikkerhedsanliggender«: det medlem af Kommissionen, hvis ansvarsområde omfatter Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed
8) »personoplysninger«: personoplysninger som defineret i artikel 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (4)
9) »lokaliteter«: Kommissionens faste ejendom eller tilsvarende ejendom og besiddelser
10) »risikobegrænsning«: sikkerhedsforanstaltninger, som med rimelighed kan forventes at hindre, forsinke eller bringe en sikkerhedsrisiko til ophør
11) »sikkerhedsrisiko«: kombinationen af trusselsniveauet, sårbarheden og den mulige virkning af en begivenhed
12) »sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen«: sikkerhedsbeskyttelse af personer, aktiver og information i Kommissionen, og navnlig fysisk beskyttelse af personer og aktiver, integriteten, fortroligheden og tilgængeligheden af informationer og kommunikations- og informationssystemer, samt et uhindret forløb af Kommissionens aktiviteter
13) »sikkerhedsforanstaltning«: enhver foranstaltning truffet i medfør af denne afgørelse, som har til formål at begrænse sikkerhedsrisici
14) »personalevedtægten«: vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, som fastsat ved Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (5) med senere ændringer
15) »sikkerhedstrussel«: en begivenhed eller udløsende faktor, som med rimelighed kan forventes at have en negativ virkning på sikkerhedsbeskyttelsen, hvis der ikke reageres på den, eller den ikke begrænses
16) »umiddelbar sikkerhedstrussel«: en sikkerhedstrussel, som indtræder uden eller med meget kort varsel
17) »væsentlig sikkerhedstrussel«: en sikkerhedstrussel, som med rimelighed kan forventes at føre til tab af liv, alvorlige kvæstelser eller skader, betydelig skade på ejendom, kompromittering af yderst følsomme informationer, nedbrud af IT-systemer eller vigtige dele af Kommissionens operationelle kapacitet
18) »sårbarhed«: en svaghed af enhver art, som med rimelighed kan forventes at have en negativ virkning på sikkerhedsbeskyttelsen i Kommissionen, hvis den udnyttes af en eller flere trusler.
Artikel 2
Genstand
1. Ved denne afgørelse fastlægges målene, de grundlæggende principper, organisationen og ansvarsfordelingen for så vidt angår sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen.
2. Denne afgørelse finder anvendelse på alle kommissionstjenestegrene og på alle Kommissionens lokaliteter. Kommissionens personale i Unionens delegationer er omfattet af sikkerhedsbestemmelserne for Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (6).
3. Uanset specifikke angivelser vedrørende særlige grupper af personalet gælder denne afgørelse for medlemmer af Kommissionen, for kommissionsansatte, der er omfattet af vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, for udstationerede nationale eksperter i Kommissionen, for tjenesteudbydere og deres personale, for praktikanter og for alle med adgang til Kommissionens bygninger eller andre aktiver eller til informationer, der håndteres af Kommissionen.
4. Bestemmelserne i denne afgørelse berører ikke Kommissionens afgørelse 2002/47/EF, EKSF, Euratom (7), Kommissionens afgørelse 2004/563/EF, Euratom (8), Kommissionens afgørelse K(2006) 1623 (9), og Kommissionens afgørelse K(2006) 3602 (10).
KAPITEL 2
PRINCIPPER
Artikel 3
Principper for sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen
1. Ved gennemførelsen af denne afgørelse overholder Kommissionen traktaterne og navnlig charteret om grundlæggende rettigheder og protokol nr. 7 om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt de i betragtning 2 nævnte aftaler, alle gældende regler i national lovgivning og bestemmelserne i nærværende afgørelse. Om nødvendigt udstedes en sikkerhedsmeddelelse, som omhandlet i artikel 21, stk. 2, med retningslinjer herfor.
2. Sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen skal baseres på legalitetsprincippet, proportionalitetsprincippet, princippet om gennemsigtighed og princippet om ansvarlighed.
3. Legalitetsprincippet betyder, at de gældende rammebestemmelser nøje skal iagttages ved gennemførelsen af denne afgørelse, og at alle de i lovgivningen fastsatte krav skal opfyldes.
4. Enhver sikkerhedsforanstaltning træffes i åbenhed, medmindre dette med rimelighed kan forventes at begrænse dens virkning. Adressaten for en sikkerhedsforanstaltning skal på forhånd oplyses om foranstaltningens årsager og virkning, medmindre videregivelsen af sådanne oplysninger med rimelighed kan forventes at hindre foranstaltningens virkning. I så tilfælde informeres adressaten for en sikkerhedsforanstaltning efter, at risikoen for at hindre virkningen af sikkerhedsforanstaltningen er ophørt.
5. Kommissionstjenestegrenene skal sørge for, at sikkerhedsspørgsmål tages i betragtning allerede fra det tidspunkt, hvor udviklingen og gennemførelsen af Kommissionens politikker, afgørelser, programmer, projekter og aktiviteter, som de er ansvarlige for, påbegyndes. Med sigte herpå inddrager de fra de tidligste forberedelsesfaser Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed i almindelighed og Kommissionens overordnede informationssikkerhedsansvarlige for så vidt angår IT-systemer.
6. Kommissionen søger, hvor det er relevant, at samarbejde med de kompetente myndigheder i værtslandet, i andre medlemsstater og hos andre EU-institutioner, -agenturer og -organer, og skal om muligt tage hensyn til de foranstaltninger, som disse myndigheder har gennemført eller planlagt for at håndtere den pågældende sikkerhedsrisiko.
Artikel 4
Forpligtelse til overholdelse
1. Overholdelse af denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser og af sikkerhedsforanstaltninger og -anvisninger fra bemyndiget personale er obligatorisk.
2. Manglende overholdelse af sikkerhedsforskrifterne kan give anledning til disciplinærsager i overensstemmelse med traktaterne og personalevedtægten og til kontraktlige sanktioner og/eller til retlige skridt i medfør af nationale love og forskrifter.
KAPITEL 3
LEVERING AF SIKKERHEDSBESKYTTELSE
Artikel 5
Bemyndiget personale
1. Kun personale, som på grundlag af en personlig bemyndigelse er autoriseret af Generaldirektøren for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, kan henset til deres aktuelle opgaver få beføjelse til at træffe en eller flere af de følgende foranstaltninger:
1)
bære våben
2)
foretage sikkerhedsundersøgelser, jf. artikel 13
3)
træffe sikkerhedsforanstaltninger, jf. artikel 12, som anført i bemyndigelsen.
2. De i stk. 1 omhandlede bemyndigelser tildeles for en periode, som ikke må overskride den periode, inden for hvilken den pågældende person indehaver den stilling eller funktion, for hvilken bemyndigelsen er tildelt. De tildeles under overholdelse af de gældende bestemmelser i artikel 3, stk. 1.
3. For så vidt angår bemyndiget personale, udgør denne afgørelse en tjenesteanvisning som omhandlet i personalevedtægtens artikel 21.
Artikel 6
Generelle bestemmelser vedrørende sikkerhedsforanstaltninger
1. Når Kommissionen træffer sikkerhedsforanstaltninger, skal den i det omfang, det med rimelighed er muligt, navnlig sørge for:
a)
at den kun indhenter støtte eller bistand fra det berørte land, hvis dette land enten er en EU-medlemsstat eller, hvis det ikke er tilfældet, er part i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, eller garanterer rettigheder, som mindst svarer til de rettigheder, der garanteres i konventionen
b)
at den kun videregiver oplysninger om en person til modtagere, som ikke er underlagt national lovgivning, der er vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (11), i overensstemmelse med artikel 9 i forordning (EF) nr. 45/2001, bortset fra til EU-institutioner og -organer
c)
at hvis en person udgør en sikkerhedstrussel, skal en eventuel sikkerhedsforanstaltning være rettet mod denne person, og denne person kan blive pålagt at udrede de dermed forbundne omkostninger. Sådanne sikkerhedsforanstaltninger må kun rettes mod andre personer, hvis en umiddelbar eller væsentlig sikkerhedstrussel skal begrænses, og hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
de påtænkte foranstaltninger rettet mod den person, der udgør en sikkerhedstrussel, kan ikke gennemføres eller vil sandsynligvis ikke være effektive
b)
Kommissionen kan ikke begrænse sikkerhedstruslen med egne tiltag eller kan ikke gøre det rettidigt
c)
foranstaltningen udgør ikke en uforholdsmæssig stor fare for den anden person eller dennes rettigheder.
2. Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed skal opstille en oversigt over sikkerhedsforanstaltninger, som eventuelt forudsætter en dommerkendelse i overensstemmelse med love og administrative forskrifter i de medlemsstater, der er værtslande for Kommissionens lokaliteter.
3. Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed kan lade en kontrahent udføre sikkerhedsrelaterede opgaver efter Sikkerhedsdirektoratets anvisninger og under dets tilsyn.
Artikel 7
Sikkerhedsforanstaltninger vedrørende personer
1. Kommissionen sørger for et passende beskyttelsesniveau for personer i dens lokaliteter, under hensyntagen til sikkerheds- og sikringskrav.
2. I tilfælde af væsentlige sikkerhedstrusler yder Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed personbeskyttelse til medlemmer af Kommissionen eller andet personale, hvis en trusselsvurdering har vist, at en sådan beskyttelse er nødvendig for at garantere deres sikkerhed.
3. I tilfælde af væsentlige sikkerhedstrusler kan Kommissionen beordre evakueringen af lokaliteterne.
4. Ofre for ulykker eller angreb inden for Kommissionens lokaliteter hjælpes.
5. For at forebygge og begrænse sikkerhedsrisici kan bemyndiget personale udføre baggrundskontrol af personer, som er omfattet af denne afgørelse, for at fastslå, hvorvidt det at give sådanne personer adgang til Kommissionens lokaliteter eller informationer udgør en sikkerhedstrussel. Med dette mål for øje og under overholdelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og de bestemmelser, der er nævnt i artikel 3, stk. 1, kan det bemyndigede personale:
a)
anvende en hvilken som helst kilde til oplysninger, som er til rådighed for Kommissionen, hvorved der tages hensyn til den pågældende kildes pålidelighed
b)
tilgå personlige personalemapper eller personoplysninger, som Kommissionen opbevarer om sine ansatte eller personer, der søger om ansættelse, eller kontrahenters personale, når det er behørigt begrundet.
Artikel 8
Sikkerhedsforanstaltninger vedrørende fysisk sikkerhed og aktiver
1. Sikkerhedsbeskyttelse af aktiver sikres ved at anvende passende fysiske og tekniske beskyttelsesforanstaltninger og tilhørende procedurer, i det følgende benævnt »fysisk sikkerhed«, som etablerer et system med flere lag.
2. Der kan vedtages foranstaltninger i medfør af denne artikel for at beskytte personer eller informationer i Kommissionen samt for at beskytte aktiver.
3. Fysisk sikkerhed har følgende formål:
-
at forhindre voldshandlinger rettet mod kommissionsmedlemmer eller personer, der er omfattet af denne afgørelse
-
at forhindre spionage og aflytning af følsomme eller klassificerede oplysninger
-
at forhindre tyveri, vandalisme, sabotage og andre voldelige handlinger, som sigter mod at beskadige eller ødelægge Kommissionens bygninger og aktiver
-
at muliggøre efterforskning og undersøgelse af sikkerhedshændelser gennem tjek af ind- og udgangskontrollogfiler, CCTV-optagelser, optagelser af telefonopkald og lignende data, jf. artikel 22, stk. 2, samt andre informationskilder.
4. Fysisk sikkerhed omfatter:
-
en adgangspolitik, som gælder for alle personer eller køretøjer, som ønsker at få adgang til Kommissionens lokaliteter, herunder til parkeringsområder
-
et adgangskontrolsystem, som omfatter vagter, teknisk udstyr og foranstaltninger, informationssystemer eller en kombination af alle disse elementer.
5. For at sikre den fysiske sikkerhed kan følgende iværksættes:
-
registrering af indgang til og udgang fra Kommissionens lokaliteter for personer, køretøjer, varer og udstyr
-
identitetskontrol ved og i lokaliteterne
-
inspektion af køretøjer, varer og udstyr, enten visuelt eller ved hjælp af teknisk udstyr
-
forhindring af, at uautoriserede personer, køretøjer og varer får adgang til Kommissionens lokaliteter.
Artikel 9
Sikkerhedsforanstaltninger vedrørende informationer
1. Sikkerhedsbeskyttelse af informationer omfatter alle oplysninger, der håndteres af Kommissionen.
2. Ved sikkerhedsbeskyttelse af informationer, uanset oplysningernes form, skal der foretages en afvejning af gennemsigtighed, forholdsmæssighed, ansvarlighed og effektivitet mod behovet for at beskytte informationer mod uautoriseret tilgang, brug, offentliggørelse, ændring eller ødelæggelse.
3. Sikkerhedsbeskyttelse af informationer skal sigte mod at beskytte fortrolighed, integritet og tilgængelighed.
4. Der skal derfor anvendes risikostyringsprocesser til at klassificere informationsaktiver og til at udvikle forholdsmæssige sikkerhedsforanstaltninger, -procedurer og -standarder, herunder også afbødningsforanstaltninger.
5. Disse generelle principper for sikkerhedsbeskyttelse af informationer skal navnlig anvendes på:
a)
»EU's klassificerede informationer« (EUCI), dvs. informationer eller materiale mærket med en EU-sikkerhedsklassifikation, hvis uautoriserede videregivelse kunne forvolde Den Europæiske Unions eller en eller flere af medlemsstaternes interesser skade i forskellig grad
b)
»følsomme ikkeklassificerede informationer«, dvs. oplysninger eller materiale, som Kommissionen skal beskytte på grund af retlige forpligtelser, der er fastsat i traktaterne eller gennemførelsesretsakter dertil, og/eller på grund af oplysningernes følsomhed. Følsomme ikkeklassificerede informationer omfatter, men er ikke begrænset til informationer eller materiale omfattet af en forpligtelse til fortrolighed, jf. artikel 339 TEUF, informationer omfattet af de interesser, som er beskyttet i henhold til artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (12), sammenholdt med Den Europæiske Unions Domstols relevante praksis, eller personoplysninger omfattet af forordning (EF) nr. 45/2001.
6. Følsomme ikkeklassificerede informationer er underlagt forskrifter med hensyn til informationernes håndtering og lagring. De frigives kun til personer, for hvem det er tjenstligt nødvendigt at kende dem (»need to know«). Når det skønnes nødvendigt af hensyn til beskyttelse af informationernes fortrolighed, skal de være forsynet med en sikkerhedsmærkning og tilhørende håndteringsanvisninger, som er godkendt af Generaldirektøren for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed. Når de håndteres eller lagres på kommunikations- og informationssystemer, skal sådanne informationer også være beskyttet i overensstemmelse med afgørelse C(2006) 3602, gennemførelsesbestemmelserne dertil og de tilsvarende standarder.
7. Enhver person, som er ansvarlig for kompromittering eller tab af EUCI eller følsomme ikkeklassificerede informationer, der er identificeret som sådanne i forskrifterne vedrørende deres håndtering og lagring, kan blive pålagt disciplinære sanktioner som fastsat i personalevedtægten. Sådanne disciplinære sanktioner berører ikke eventuelle yderligere civil- og strafferetlige skridt iværksat af de kompetente nationale myndigheder i medlemsstaterne ifølge deres love og administrative forskrifter, ej heller foregriber det sanktioner i medfør af kontraktuelle bestemmelser.
Artikel 10
Sikkerhedsforanstaltninger vedrørende kommunikations- og informationssystemer
1. Alle kommunikations- og informationssystemer (»CIS«), der anvendes af Kommissionen, skal overholde Kommissionens sikkerhedspolitik for informationssystemer, jf. afgørelse K(2006) 3602, gennemførelsesbestemmelserne dertil og de tilsvarende standarder.
2. Kommissionstjenestegrene, som ejer, forvalter eller driver CIS, giver kun andre EU-institutioner, -agenturer og organer eller andre organisationer adgang til disse systemer, hvis sådanne EU-institutioner, -agenturer og organer eller andre organisationer kan give en rimelighed garanti for, at deres IT-systemer er beskyttet på et niveau, der svarer til Kommissionens sikkerhedspolitik for informationssystemer, jf. afgørelse K(2006) 3602, gennemførelsesbestemmelserne dertil og de tilsvarende standarder. Kommissionen skal føre tilsyn med at bestemmelserne overholdes og i tilfælde af grov tilsidesættelse eller fortsat tilsidesættelse have ret til at forbyde adgang.
Artikel 11
Kriminaltekniske undersøgelser vedrørende cybersikkerhed
Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed skal navnlig være ansvarlig for at gennemføre kriminaltekniske analyser i samarbejde med de kompetente kommissionstjenestegrene til støtte for de sikkerhedsundersøgelser, der er omhandlet i artikel 13, i forbindelse med kontraspionage, læk af oplysninger, cyberangreb og informationssystemers sikkerhed.
Artikel 12
Sikkerhedsforanstaltninger vedrørende personer og genstande
1. Med henblik på at sørge for sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen og for at forebygge og begrænse risici kan personale bemyndiget i henhold til artikel 5, i overensstemmelse med principperne i artikel 3, bl.a. gennemføre en eller flere af følgende sikkerhedsforanstaltninger:
a)
sikring af gerningssteder og beviser, herunder ind- og udgangskontrollogfiler og CCTV-optagelser, i tilfælde af hændelser eller adfærd, som kan give anledning til, at der rejses administrative, disciplinære, civil- eller strafferetlige sager
b)
begrænsede foranstaltninger for så vidt angår personer, som udgør en sikkerhedstrussel, herunder at beordre personer til at forlade Kommissionens lokaliteter, at eskortere personer ud af Kommissionens lokaliteter i en periode og at udelukke personer fra Kommissionens lokaliteter, hvorved sidstnævnte fastlægges i overensstemmelse med kriterier, der skal fastsættes i gennemførelsesbestemmelser
c)
begrænsede foranstaltninger for så vidt angår genstande, som udgør en sikkerhedstrussel, herunder fjernelse, beslaglæggelse og bortskaffelse af genstande
d)
gennemsøgning af Kommissionens lokaliteter, herunder af kontorer inden for sådanne lokaliteter
e)
gennemsøgning af kommunikations- og informationssystemer og -udstyr, telefoner, fortegnelser over telekommunikationstrafik, logfiler, brugerkonti osv.
f)
andre specifikke sikkerhedsforanstaltninger med lignende virkning for at forhindre eller begrænse sikkerhedsrisici, navnlig i forbindelse med Kommissionens rettigheder som udlejer eller arbejdsgiver efter den gældende nationale lovgivning.
2. Under særlige omstændigheder kan personale i Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, som er bemyndiget efter artikel 5, træffe alle nødvendige hasteforanstaltninger under streng overholdelse af de principper, der er fastsat i artikel 3. Hurtigst muligt efter at have truffet sådanne foranstaltninger informerer de Direktøren for Sikkerhedsdirektoratet herom, som så indhenter den forskriftsmæssige bemyndigelse fra Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, der bekræfter de trufne foranstaltninger og godkender eventuelle yderligere nødvendige aktioner og, hvis det er relevant, varetager kontakten med de kompetente nationale myndigheder.
3. Nødvendigheden af sikkerhedsforanstaltninger, som træffes inden for rammerne af denne artikel, skal dokumenteres på det tidspunkt, hvor de træffes, eller i tilfælde af en umiddelbar risiko eller en krisesituation, inden for et rimeligt tidsrum, efter at de er truffet. I sidstnævnte tilfælde skal dokumentationen også omfatte de oplysninger, hvorpå vurderingen af, om der var tale om en umiddelbar risiko eller en krisesituation, var baseret. Dokumentationen kan være kortfattet, men bør affattes på en sådan måde, at den person, som foranstaltningen var møntet på, kan udøve sin ret til at forsvare sig og til beskyttelse af personoplysninger i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001, og således at den giver mulighed for at kontrollere foranstaltningens lovlighed. Der må ikke anføres oplysninger om specifikke sikkerhedsforanstaltninger møntet på en ansat i den pågældendes personalemappe.
4. Når der træffes sikkerhedsforanstaltninger i medfør af stk. 1, litra b), skal Kommissionen derudover garantere, at den berørte person gives mulighed for at kontakte en advokat eller en anden person, som personen har tillid til, og at den berørte person gøres opmærksom på sin ret til at indbringe sagen for Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse.
Artikel 13
Undersøgelser
1. Uden at det berører personalevedtægtens artikel 86 og bilag IX hertil eller eventuelle særlige aftaler mellem Kommissionen og EEAS, f.eks. den særlige aftale, der blev undertegnet den 28. maj 2014, mellem Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Menneskelige ressourcer og Sikkerhed og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil vedrørende omsorgspligten for Kommissionens personale, der er udstationeret i Unionens delegationer, kan sikkerhedsundersøgelser foretages:
a)
i tilfælde af hændelser, som påvirker sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen, herunder formodede strafbare forhold
b)
i tilfælde af potentiel lækage, fejlhåndtering eller kompromittering af følsomme ikkeklassificerede informationer, EUCI eller Euratoms klassificerede informationer
c)
i forbindelse med kontraspionage og terrorbekæmpelse
d)
i tilfælde af alvorlige cyberangreb.
2. Beslutningen om at gennemføre en sikkerhedsundersøgelse træffes af Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, som også er modtageren af undersøgelsesrapporten.
3. Sikkerhedsundersøgelser gennemføres udelukkende af særligt udpeget personale i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, som er behørigt bemyndiget efter artikel 5.
4. Det bemyndigede personale udøver deres beføjelser til at foretage sikkerhedsundersøgelser uafhængigt, som specificeret i bemyndigelsen og har de beføjelser, der er givet i artikel 12.
5. Bemyndiget personale, som har beføjelse til at foretage sikkerhedsundersøgelser, kan indhente oplysninger fra alle tilgængelige kilder for så vidt angår enhver administrativ eller strafbar handling, der er foregået inden for Kommissionens lokaliteter, eller som involverer personer nævnt i artikel 2, stk. 3, som enten offer for eller gerningsperson til sådanne handlinger.
6. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed informerer de kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten eller enhver anden berørt medlemsstat, hvis det er relevant, og navnlig hvis undersøgelsen har givet anledning til at formode, at der er begået en strafbar handling. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed kan i denne forbindelse, hvis det er hensigtsmæssigt eller påkrævet, bistå myndighederne i værtsmedlemsstaten eller enhver anden berørt medlemsstat.
7. I tilfælde af alvorlige cyberangreb arbejder Generaldirektoratet for Informationsteknologi tæt sammen med Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed om at yde bistand med alle tekniske spørgsmål. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed beslutter i samråd med Generaldirektoratet for Informationsteknologi, hvornår det er hensigtsmæssigt at informere de kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten eller enhver anden berørt medlemsstat. Gruppen for koordinering i tilfælde af hændelser i IT-beredskabsenheden for de europæiske institutioner, organer og agenturer (»CERT-EU«) vil blive anvendt i forbindelse med bistand til andre EU-institutioner og -agenturer, som berøres.
8. Der skal foreligge dokumentation for grundlaget for sikkerhedsundersøgelser.
Artikel 14
Afgrænsning af kompetenceområder med hensyn til sikkerhedsundersøgelser og andre typer efterforskning
1. Hvis Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed foretager sikkerhedsundersøgelser, jf. artikel 13, og disse undersøgelser ligger inden for kompetenceområdet for Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) eller Kommissionens Undersøgelses- og Disciplinærkontor (IDOC), kontakter det omgående disse organer, navnlig for at sikre, at senere tiltag fra enten OLAF eller IDOC ikke bringes i fare. Hvis det er hensigtsmæssigt, opfordrer Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed OLAF eller IDOC til at deltage i efterforskningen.
2. De sikkerhedsundersøgelser, der er nævnt i artikel 13, berører ikke OLAF's eller IDOC's beføjelser, der er fastsat i forskrifterne, der regulerer disse organer. Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed kan blive pålagt at yde teknisk bistand i tilfælde af undersøgelser iværksat af OLAF eller IDOC.
3. Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed kan blive anmodet om til at bistå OLAF's personale, når dette får adgang til Kommissionens lokaliteter i medfør af artikel 3, stk. 5, og artikel 4, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (13), for at lette varetagelsen af kontorets opgaver. Sikkerhedsdirektoratet informerer i forbindelse med sådanne anmodninger om bistand Generalsekretæren og Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, eller, hvis en sådan efterforskning gennemføres i Kommissionens lokaliteter, som benyttes af Kommissionens medlemmer eller Generalsekretæren, Formanden for Kommissionen og den kommissær, der er ansvarlig for Menneskelige ressourcer.
4. Med forbehold af vedtægtens artikel 22a skal Sikkerhedsdirektoratet, hvis en sag falder inden for kompetenceområdet for både Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed og IDOC, når det aflægger rapport til generaldirektøren for Menneskelige ressourcer i henhold til artikel 13, på det tidligst mulige stadium rådgive om, hvorvidt det er begrundet at overdrage sagen til IDOC. Dette stadium skal navnlig anses for at være nået, når en umiddelbar sikkerhedstrussel er afværget. Det er Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, der træffer beslutning herom.
5. Hvis en sag falder inden for kompetenceområdet for både Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed og OLAF, skal Sikkerhedsdirektoratet straks aflægge beretning til Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed og underrette Generaldirektøren for OLAF på så tidligt et stadium som muligt. Dette stadium skal navnlig anses for at være nået, når en umiddelbar sikkerhedstrussel er afværget.
Artikel 15
Sikkerhedsinspektioner
1. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed skal foretage sikkerhedsinspektioner for at kontrollere, at kommissionstjenestegrene og personer overholder denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser, og formulere henstillinger, hvor det skønnes nødvendigt.
2. Hvis det er relevant, foretager Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed sikkerhedsinspektioner eller sikkerhedsovervågning eller sikkerhedsvurderingsbesøg for at kontrollere, om sikkerhedsbeskyttelsen af Kommissionens ansatte, aktiver og informationer, som påhviler andre EU-institutioner, -agenturer eller -organer, medlemsstater, tredjelande eller internationale organisationer, er tilstrækkelig ifølge sikkerhedsregler, -forskrifter og -standarder, som mindst svarer til Kommissionens. Hvis det er hensigtsmæssigt og i en ånd af godt samarbejde mellem administrationerne, skal sikkerhedsinspektionerne også omfatte inspektioner foretaget i forbindelse med udvekslingen af klassificerede informationer med andre EU-institutioner, -organer og -agenturer, medlemsstater eller tredjelande eller internationale organisationer.
3. Denne artikel finder tilsvarende anvendelse på Kommissionens personale i Unionens delegationer, uden at det berører eventuelle særlige aftaler mellem Kommissionen og EEAS, f.eks. den særlige aftale, der blev undertegnet den 28. maj 2014, mellem Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Menneskelige ressourcer og Sikkerhed og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil vedrørende omsorgspligten for Kommissionens personale, der er udstationeret i Unionens delegationer
Artikel 16
Alarmniveauer og krisestyring
1. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed er ansvarlig for at iværksætte passende alarmniveauforanstaltninger i forventning om eller som reaktion på trusler og hændelser, der påvirker sikkerhedsbeskyttelsen i Kommissionen, og for krisestyringsforanstaltninger.
2. De alarmniveauforanstaltninger, der er nævnt i stk. 1, skal være i overensstemmelse med sikkerhedstrusselsniveauet. Alarmniveauerne fastlægges i nært samarbejde med de kompetente tjenestegrene i andre EU-institutioner, -organer og -agenturer og med den eller de medlemsstater, der er værter for Kommissionens lokaliteter.
3. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed er kontaktpunktet, når det gælder alarmniveauer og krisestyring.
KAPITEL 4
ORGANISATION
Artikel 17
Kommissionstjenestegrenes almindelige beføjelser
1. Kommissionens beføjelser, som er omhandlet i denne afgørelse, udøves af Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed under ledelse og ansvar af den kommissær, der er ansvarlig for sikkerhedsanliggender.
2. De særlige ordninger for cybersikkerhed er fastlagt i afgørelse C(2006) 3602.
3. Beføjelserne til at gennemføre denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser samt til at kontrollere den daglige overholdelse kan delegeres til andre kommissionstjenestegrene, hvis en decentral levering af sikkerhedsbeskyttelse indebærer væsentlige besparelser hvad angår effektivitet, ressourcer eller tid, f.eks. på grund af de berørte tjenestegrenes geografiske placering.
4. Hvis stk. 3 finder anvendelse, indgår Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed og, hvis det er relevant, Generaldirektoratet for Informationsteknologi, aftaler med de enkelte kommissionstjenestegrene, som fastlægger en klar rollefordeling og beføjelser for gennemførelsen og tilsynet med sikkerhedspolitikker.
Artikel 18
Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed
1. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed er navnlig ansvarlig for:
1)
udarbejdelse af Kommissionens politik for sikkerhedsbeskyttelse, gennemførelsesbestemmelser og sikkerhedsmeddelelser
2)
tilvejebringelse af oplysninger med henblik på vurdering af sikkerhedstrusler og sikkerhedsrisici og vedrørende alle områder, som kan påvirke sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen
3)
levering af elektroniske modforanstaltninger mod overvågning og beskyttelse af alle Kommissionens områder, under nøje hensyntagen til trusselsvurderinger og beviser for uautoriserede aktiviteter imod Kommissionens interesser
4)
en døgnberedskabstjeneste (24 timer/7 dage om ugen) for kommissionstjenestegrene og -personale vedrørende alle sikkerheds- og sikringsspørgsmål
5)
gennemførelse af sikkerhedsforanstaltninger, der har til formål at afbøde sikkerhedsrisici, og udvikling og vedligeholdelse af passende CIS til dækning af de operationelle behov, navnlig inden for områderne fysisk adgangskontrol, administration af sikkerhedsautorisationer og håndtering af følsomme klassificerede informationer og EU's klassificerede informationer
6)
oplysningskampagner, tilrettelæggelse af øvelser og levering af uddannelse og rådgivning vedrørende alle emner i forbindelse med sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen for at fremme en sikkerhedskultur og tilvejebringe en pulje af personale med en tilstrækkelig uddannelse inden for sikkerhedsbeskyttelse.
2. Uden at det berører andre kommissionstjenestegrenes ansvarsområder og beføjelser varetager Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed den eksterne kontakt:
1)
til sikkerhedstjenesterne i de andre EU-institutioner, -agenturer og -organer for så vidt angår sikkerhedsbeskyttelse af personer, aktiver og informationer i Kommissionen
2)
til sikkerheds-, efterretnings- og trusselsvurderingstjenester, herunder nationale sikkerhedstjenester, i medlemsstaterne, i tredjelande eller hos internationale organisationer og -organer for så vidt angår sikkerhedsbeskyttelse af personer, aktiver og informationer i Kommissionen
3)
til politiet og andre beredskabstjenester om alle rutine- og beredskabsspørgsmål af betydning for sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen
4)
til sikkerhedsmyndigheder hos andre EU-institutioner, hos agenturer og organer, hos medlemsstaterne og tredjelande for så vidt angår reaktion på cyberangreb med en potentiel virkning for sikkerhedsbeskyttelsen i Kommissionen
5)
vedrørende modtagelse, vurdering og formidling af efterretninger om trusler, der udgøres af terrorisme- og spionageaktiviteter, der påvirker sikkerhedsbeskyttelsen i Kommissionen
6)
vedrørende spørgsmål i forbindelse med klassificerede informationer, som nærmere angivet i Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/444 (14).
3. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed er ansvarlig for sikker transmission af oplysninger i medfør af denne artikel, herunder transmission af personoplysninger.
Artikel 19
Kommissionens sikkerhedsekspertgruppe (ComSEG)
Der nedsættes en sikkerhedsekspertgruppe i Kommissionen, der i påkommende tilfælde har til opgave at rådgive Kommissionen om spørgsmål vedrørende den interne sikkerhedspolitik og navnlig om sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer.
Artikel 20
Lokale sikkerhedsansvarlige (LSO)
1. Hver kommissionstjenestegren og hvert kabinet udpeger en lokal sikkerhedsansvarlig (LSO), der fungerer som det overordnede kontaktpunkt mellem den pågældende tjenestegren og Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed for så vidt angår alle spørgsmål vedrørende sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen. Hvis det er hensigtsmæssigt, kan der udpeges en eller flere stedfortrædende LSO'er. LSO'en skal være en tjenestemand eller en midlertidigt ansat.
2. Som det vigtigste kontaktpunkt for sikkerhedsbeskyttelse i sin kommissionstjenestegren eller sit kabinet skal LSO'en med jævne mellemrum aflægge rapport til Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed og til sit hierarki om sikkerhedsspørgsmål, som berører LSO'ens kommissionstjenestegren, og om alle sikkerhedshændelser, herunder hændelser, hvor EUCI eller følsomme ikkeklassificerede informationer kan være blevet kompromitteret.
3. I sager vedrørende sikkerhedsbeskyttelse af kommunikations- og informationssystemer holder LSO'en kontakt til den lokale informationssikkerhedsansvarlige (LISO) for sin kommissionstjenestegren, hvis rolle og ansvarsområder er fastlagt i afgørelse K(2006) 3602.
4. LSO'en bidrager inden for sikkerhedsbeskyttelse til uddannelse og bevidsthedsorientering målrettet mod de specifikke behov hos personale, kontrahenter og andre personer, der arbejder under hans kommissionstjenestegrens myndighed.
5. LSO kan på anmodning af Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed få tildelt specifikke opgaver i tilfælde af væsentlige eller umiddelbare sikkerhedsrisici eller i nødsituationer. Generaldirektøren eller Direktøren for Menneskelige Ressourcer i LSO'ens generaldirektorat informeres om disse specifikke opgaver af Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed.
6. LSO'en ansvarsområder berører ikke den rolle og de ansvarsområder, der er tildelt lokale informationssikkerhedsansvarlige (LISO), arbejdsmiljøansvarlige, den arkivansvarlige (RCO) eller enhver anden funktion, der indebærer sikkerhedsbeskyttelses- eller sikkerhedsansvarsområder. LSO'en holder kontakt med dem for at sikre en sammenhængende og konsekvent tilgang til sikkerhedsbeskyttelse og en effektiv informationsstrøm om sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen.
7. LSO'en skal have direkte adgang til sin Generaldirektør eller tjenestegrenschef; han informerer sine direkte foresatte. LSO'en skal have en sikkerhedsautorisation, der giver adgang til EUCI, mindst op til klassificeringen SECRET UE/EU SECRET.
8. Med sigte på at fremme udvekslingen af informationer og bedste praksis organiserer Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed mindst to gange årligt en LSO-konference. Det er obligatorisk for LSO'er at deltage i disse konferencer.
KAPITEL 5
GENNEMFØRELSE
Artikel 21
Gennemførelsesbestemmelser og sikkerhedsmeddelelser
1. Vedtagelsen af gennemførelsesbestemmelserne til denne afgørelse vil om fornødent være genstand for en særskilt kommissionsafgørelse om bemyndigelse til fordel for det kommissionsmedlem, der er ansvarligt for sikkerhedsanliggender, i fuld overensstemmelse med forretningsordenen.
2. Når det pågældende kommissionsmedlem med ansvar for sikkerhedsanliggender har fået bemyndigelse i henhold til ovenfor nævnte kommissionsafgørelse, kan vedkommende udarbejde sikkerhedsmeddelelser, som fastlægger sikkerhedsretningslinjer og bedste praksis inden for denne afgørelses og dens gennemførelsesbestemmelsers anvendelsesområde.
3. Kommissionen kan uddelegere opgaverne i stk. 1 og 2 til Generaldirektøren for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed ved en særskilt afgørelse om delegation i fuld overensstemmelse med forretningsordenen.
KAPITEL 6
DIVERSE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 22
Behandling af personoplysninger
1. Kommissionen behandler personoplysninger, der er nødvendige til gennemførelsen af denne afgørelse, i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001.
2. Uanset de foranstaltninger, der allerede findes på tidspunktet for vedtagelsen af denne afgørelse og er anmeldt til Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (15), vil enhver foranstaltning i medfør af denne afgørelse, som involverer behandling af personoplysninger såsom ind- og udgangskontrollogfiler, CCTV-optagelser, optagelser af telefonsamtaler til beredskabs- eller alarmcentre og lignende data, som er påkrævet af hensyn til sikkerhedsbeskyttelse eller kriseberedskab, være underlagt de gennemførelsesbestemmelser, der fastsættes i henhold til artikel 21, som fastlægger de fornødne garantier for de registrerede.
3. Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed er ansvarlig for sikkerhedsbeskyttelsen af al behandling af personoplysninger, der foretages i forbindelse med denne afgørelse.
4. Gennemførelsesbestemmelser og procedurer vedtages efter høring af den databeskyttelsesansvarlige og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 23
Gennemsigtighed
Denne afgørelse og gennemførelsesbestemmelserne dertil bekendtgøres for Kommissionens ansatte og alle personer, der omfattes af dem.
Artikel 24
Ophævelse af tidligere beslutninger
Afgørelse C(94) 2129 ophæves.
Artikel 25
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. marts 2015.